АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОШЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2006 року Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

Головуючого-
Декайла П.В.

Суддів - Демченко О.В., Максимовича Ю.А.

З участю прокурора - Сліворської Г.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 на
вирок Тернопільського міськрайонного суду від 30 листопада 2006
року, яким

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м.Єнакієво, Донецької області, не
одружений, без певного місця проживання ,
не судимий, -

засуджений за
ч.3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Міра
запобіжного заходу залишена попередня -
тримання під вартою з 26.09.2006
року.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що 10.05.2004 року , близько полудня , за попередньою
змовою з ОСОБА_3, який засуджений вироком 23.08.2005
року , з метою
вчинення крадіжки чужого майна підійшли до під'їздуАДРЕСА_1, де згідно
розподілених ролей ОСОБА_1 спостерігав за навколишньою обстановкою , а ОСОБА_3 проник
у квартиру НОМЕР_1 даного будинку , звідки таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_4 на загальну суму 4405 грн. та в подальшому вдвох розпорядились викраденим
майном .

Крім цього , ОСОБА_1 11.05.2004 року , за попереднім
зговором із засудженим ОСОБА_3 ,
з метою вчинення крадіжки чужого майна підійшли до квартири АДРЕСА_2 , де згідно
розподілених ролей ОСОБА_1 залишився спостерігати за навколишньою обстановкою , а ОСОБА_3 проник
у квартиру , звідки
таємно

Справа №11-19 Головуючий у 1 -й інстанції -- Німіло В.І.

Категорія - ч.3 ст. 185 КК України Доповідач - Демченко О.В.

викрав
майно потерпілої ОСОБА_5 на загальну суму 2410
гривень , заподіявши
їй матеріальну шкоду.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок суду щодо нього змінити,
пом'якшити призначене йому покарання ,
звільнивши його від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України , з врахуванням
того , що він
вперше судимий , вину свою
визнав повністю і є сиротою .

Аналогічні доводи містяться в апеляції захисника ОСОБА_2

Заслухавши доповідача ,
засудженого ОСОБА_1 ,
який підтримав свою апеляцію ,
міркування прокурора про законність та обгрунтованість вироку , перевіривши
матеріали кримінальної справи та ознайомившись з доводами апеляцій , колегія суддів
вважає , що
апеляції до задоволення не підлягають.

Висновки суду , стосовно доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який
його засуджено , та
правильності кваліфікації його дій за ч.3 ст.185 КК України грунтуються на
матеріалах справи та у апеляціях не заперечуються .

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначене судом у відповідності з вимогами
закону , з
врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину , особи засудженого ,
який тривалий час ухилявся від явки в суд і перебував у розшуку та
наявності не відшкодованої потерпілим матеріальної шкоди . Разом з тим , судом в повній
мірі враховано пом'якшуючі вину обставини ,
в тому числі і ті, на які є
покликання в апеляціях ,
зокрема , перша
судимість, повне визнання своєї вини і позитивну характеристику .

Тому , підстав для
пом'якшення покарання колегія суддів не вбачає .

На підставі наведеного ,
керуючись ст. ст. 356,
365, 366 КПК України ,
колегія суддів; -

УХВАЛИЛА:

Апеляції
засудженого ОСОБА_1 та захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення , а вирок
Тернопільського міськрайонного суду від 30
листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 - без зміни .