СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-
інстанції Савранський О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції Восколович В.І.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р. колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської
області у складі:

Головуючого Демиденка АЛ.

Суддів Восколовича В.І.,
Ятченка М.О.

за участю прокурора
Гришанової Н.Д.

захисника ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті
Черкаси, кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2 на вирок
Корсунь-Шевченківського районного суду від 21 грудня 2006
року, яким ОСОБА_2, судимий, -
засуджений за ст. 296
ч.4 КК до 4 років
позбавлення волі.

На підставі ст. 71
КК до покарання призначеного йому даним вироком приєднано, частково, не
відбуту частину покарання призначеного йому попереднім вироком, того ж суду від
27.02.2003 р. за
ст.ст. 185 ч.З КК,
невідбута частина якого становить 10
місяців 19 днів
позбавлення волі, і остаточно визначено до відбування 4 роки 3 місяці
позбавлення волі.

На часткове задоволення цивільного позову ОСОБА_3
стягнено з засудженого на її користь 460,73
грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнено з засудженого на користь експертної установи
судові витрати в сумі -
47,08 грн.

Вирішено долю речових доказів.

встановила:

Згідно вироку ОСОБА_2 10 вересня 2006
p., біля 3 год.,
перебуваючи АДРЕСА_1, діючи умисно, з хуліганських спонукань зайшов на вказане
домоволодіння належне ОСОБА_3 і безпричинно грубо Порушував громадський
порядок, виражав явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою
зухвалістю, яка виразилась в насильстві на д потерпілими, заподіяння їм
тілесних ушкоджень, пошкодженні майна вказаної потерпілої, та винятковим
цинізмом, який виразився в зневазі до загальноприйнятих норм моралі. Він став
обливати стіни вказаного житлового будинку та подвір'я принесеними для цього
екскрементами, частину їх, розбивши три віконні шибки, вкинув в будинок.

Коли потерпіла та її діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, намагались припинити вказані його дії
він, проявляючи особливу зухвалість та винятковий цинізм, ударив ОСОБА_3
кулаком в обличчя, витягнув її на вулицю і наявним у нього ножем наніс їй удари
в шию та руки, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді різаних ран,
крововиливів, саден які відносяться до категорії легких з короткочасним
розладом здоров'я, а ОСОБА_4, в той час як вона намагалася припинити його дії,
вдаривши її кулаком в обличчя від чого вона впала на землю, спричинив такі ж
тілесні ушкодження у вигляді крововиливу та садна правої гомілки.

В апеляції засуджений просить скасувати вирок суду,
посилаючись на те, що він не застосовував ножа при вчиненні вказаних
хуліганських дій, що в ході досудового слідства справу сфабриковано, йому не
надано захисника.

2

Прокурор
до початку апеляційного розгляду справи подану ним апеляцію
відкликав. Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника ОСОБА_1 які
підтримали апеляцію засудженого,
думки потерпілих та прокурора
про залишення апеляції без
задоволення, перевіривши матеріали
справи, посилання апеляції судова палата вважає, що вона не підлягає
задоволенню виходячи із слідуючого.

Причетність ОСОБА_2 до вчинення вказаного злочину
фактично не оспорюється та доведена зібраними в справі доказами які суд повно,
об'єктивно га всебічно дослідив і правильно оцінив.

Так з матеріалів справи, показів засудженого в ході
досудового слідства та в судовому засіданні вбачається, що він визнав і на
даний час визнає свою причетність до вчинення вказаних вище хуліганських дій,
заперечуючи те, що він в ході цих дій застосував ножа. Він посилався на те, що
тілесні ушкодження ОСОБА_3 міг спричинити кусками розбитого скла, що спричинив
тілесні ушкодження потерпілим намагаючись втекти з місця події, та захищаючись
від них і собаки.

Однак відповідно до показів потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4,
а також свідка ОСОБА_5 засуджений вказані хуліганські дії вчинив умисно. Після
виявлення ними того, що засуджений порушив їхній спокій і відпочинок, розбив
вікна в будинку, облив будинок фекаліями та вкинув в будинок екскременти та
виявлення підсудного вказаними особами вони намагались припинити його
хуліганські дії, затримати його для передачі працівникам міліції, однак він не
припиняв своїх хуліганських дій, продовжував наносити першим двом удари,
застосовував до них обох фізичну силу. Такі його дії продовжувались тривалий
час, як в подвір'ї будинку, так і на вулиці, аж до моменту коли його з
допомогою сторонніх осіб було затримано. При цьому потерпілі вказали, що
засуджений наносив ОСОБА_3 удари не лише руками, а й ножем.

Такі їх покази об'єктивно підтверджуються іншими
матеріалами справи. Так з даних протоколу огляду місця події який складено в
день вчинення вказаного злочину, о 5 год. 55 хв., т.т. відразу ж після вчинення
злочину (а.с. 11-24), вбачається, що дійсно в будинку потерпілої побито вікна,
стіни та кімнати вимазані фекаліями та екскрементами, і там же виявлено ніж з
слідами бурого кольору схожими на кров.

Допитана в якості свідка дружина засудженого ОСОБА_6 впізнала
вилучений з місця події ніж як такий який належав засудженому. Відповідно до
висновку експертизи (а.с.86-88)
на вказаному ножі було виявлено кров людини та собаки.

Допитаний судом експерт Матвієнко 0.0. показав, що
виявлені в ОСОБА_3 ушкодження могли виникнути під час бійки внаслідок
застосування ножа і не могли виникнути при одноразовому падінні на скло та
качанні по ньому.

Допитані в справі свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 підтвердили
посилання потерпілих про те, що затримання засудженого відбулося за проханням
потерпілих, лише з допомогою сторонніх осіб, що потерпілі мали ушкодження, були
перелякані.

За таких обставин посилання засудженого на те, що він не
застосовував ножа, захищався від потерпілих і собаки не можна визнати
обґрунтованими т.я. він після його виявлення потерпілими не припинив своїх
хуліганських дій, тривалий час застосовував до них фізичну силу, застосував в
процесі своїх хуліганських дій ніж. Така його поведінка вимагала й від
потерпілих адекватних дій направлених на припинення хуліганських дій,
затримання засудженого. Рішення суду про правомірність поведінки потерпілих,
зокрема й щодо того, що ними для свого захисту, була відпущена собака, є
вірним, а заперечення апеляції останнього неспроможними.

Враховуючи викладене вище судова палата вважає, що дії
ОСОБА_2 судом кваліфіковано вірно.

Посилання засудженого на порушення органом досудового
слідства його права на захист, фальсифікацію справи є надуманими. З матеріалів
справи вбачається, що відразу ж після його затримання йому роз'яснено його
процесуальні права. Внаслідок його відмови від участі захисника така відмова
прийнята у відповідності до вимог закону, як при його допиті

3

в якості підозрюваного, обвинуваченого, так і при
виконанні вимог ст. 218 КПК.
Судом на його прохання його було забезпечено захисником. При розгляді справи в
суді першої інстанції він не посилався на порушення його права на захист.

При призначенні засудженому покарання судом виконано
вимоги ст. 65 КК та
враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину який відноситься до категорії
тяжких, дані про його особу, як зазначив суд, негативно його характеризуючих. В
якості пом'якшуючих його покарання обставин судом враховано наявність
неповнолітньої дитини, обтяжуючих покарання обставин - рецидив злочину.

На думку судової палати суд дане питання вирішив вірно.
ОСОБА_2 характеризується негативно (а.с. 121),
перебуває на обліку з приводу залежності від алкоголю (а.с.124),
встановлені щодо нього 21.03.2006 p., під час
встановленні йому амін. нагляду, обмеження (а.с. 125) він порушив, і раніше він
неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 126 і ін.).

Покарання йому призначене ближче до мінімальної межі
передбаченої законом, що засвідчує гуманність рішення суду. При таких обставинах
судова палата не вбачає підстав для його подальшого пом'якшення.

ОСОБА_2 був умовно-достроково звільнений від відбування
покарання і останній злочин вчинив протягом не відбутої частини покарання, а
тому суд вірно, на підставі ст. 71
КК, приєднав до призначеного йому останнім вироком покарання частину не
відбутого покарання за попереднім вироком. При призначенні йому покарання за
сукупністю вироків застосовано принцип часткового складення призначених
покарань чим також проявлено гуманність.

Таким чином апеляційна скарга засудженого не підлягає
задоволенню.

Інші рішення суду не оспорюються, прийняті вірно.

На підставі викладеного, розглянувши справу в межах
поданої апеляції, керуючись ст. ст. 362,
365, 366 КПК судова палата ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на вирок
Корсунь-Шевченківського районного суду від 21 грудня 2006
року відносно нього залишити без задоволення, а вказаний вирок без змін.

Суддя