Справа №672/1948/14-к
Провадження №1-кп/672/9/15
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2015 року Городоцький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_7

представника служби у справах дітей Городоцької РДА ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок кримінальне провадження №0000253 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня Скалатського професійного ліцею, не одруженого, не судимого, в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2014 року близько 07 год.30 хв. неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на ринку в смт.Сатанів Городоцького району Хмельницької області, з метою крадіжки, шляхом вільного доступу, скориставшись неуважністю продавця ОСОБА_9 , з корисливих мотивів, умисно, таємно викрав з торгового прилавку телефон марки «Nokia», моделі «220 Dual SIM», вартістю 700 грн., чим спричинив шкоди потерпілому на вказану суму.
Умисні дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, як умисне таємне викрадення чужого майна.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно 06.07.2014 року близько 07 год.30 хв. він, знаходячись на ринку в смт.Сатанів Городоцького району Хмельницької області, викрав з торгового прилавку телефон марки «Nokia», моделі «220 Dual SIM», вартістю 700 грн.
Незважаючи на показання обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується такими доказами:

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.12.2014 року, де зазначено, яким чином ОСОБА_4 вчинив крадіжку мобільного телефону;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.12.2014 року, відповідно до якого гр-н ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 , як особу, в якої він придбав телефон потерпілого.

При обранні покарання обвинуваченому суд бере до уваги ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи.

ОСОБА_4 позитивно характеризуються за місцем проживання та навчання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Під час судового розгляду від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням щодо нього примусового заходу виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд батьків.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що заявлене захисником клопотання підлягає задоволенню, оскільки згідно з частиною першою статті 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки неповнолітній на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. Із наведених положень закону випливає, що звільнення від покарання, передбачене статтею 105 КК України, можливе, крім іншого, лише за умови, якщо, на думку суду, неповнолітній не потребує застосування до нього покарання. Тому при застосуванні статті 105 КК України має місце таке звільнення від покарання, яке здійснюється шляхом постановлення (проголошення) обвинувального вироку, але без призначення покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України, оскільки замість нього суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру. При застосуванні статті 105 КК України покарання взагалі не призначається, а здійснюється засудження без призначення покарання. Саме тому в статті 105 КК України закон не називає жодного із видів покарань, які б могли бути призначені неповнолітньому за інших умов, і саме цим стаття 105 КК України відрізняється від статті 104 КК України, на підставі якої здійснюється звільнення неповнолітнього не від призначення покарання, а від відбування (реального виконання) вже призначеного вироком суду покарання.

Так судом встановлено, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, після скоєння злочину щиро розкаявся і зробив для себе певні висновки, батьки мають на нього вплив і можуть контролювати його поведінку.

Тому суд прийшов до висновку про можливість обрати відносно обвинуваченого такий примусовий захід виховного характеру як передати його під нагляд батьків строком на один рік з часу проголошення вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обирались. Речових доказів та процесуальних витрат немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, п.3 ч.2 ст.105 КК України суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та не призначати йому покарання, передбаченого даною статтею, застосувавши до нього відповідно до п.3 ч.2 ст.105 КК України примусовий захід виховного характеру у виді передачі його під нагляд батьків ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , строком на один рік з часу проголошення вироку до 14.01.2016 року.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через Городоцький районний суд до апеляційного суду Хмельницької області.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя