У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В. та Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Пересунька С.І.,

розглянувши в судовому засіданні в
м. Києві 22 лютого 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
ОСОБА_1 на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської
області від 21 жовтня 2005 року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеною постановою суду відмовлено на підставі п. 11 ст. 6 КПК України у
задоволенні скарги ОСОБА_1 про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за
ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України. Своє рішення суд мотивував
тим, що по даному факту є нескасована постанова органу дізнання, а саме, постанова
від 9 вересня 2005 року дільничного інспектора Виноградівського РВ УМВС України
в Закарпатській області, якою на підставі п. 2 ст. 6 КПК України було
відмовлено в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2. за самоправство, тобто
по тому ж самому факту.

Ухвалою Апеляційного суду Закарпатської області від 22 грудня 2005
року постанова суду залишена без зміни.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення як незаконні.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів
вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 вересня 2005 року ОСОБА_1. звернулася
з заявою до Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області, в якій
поставила питання про притягнення ОСОБА_2 за самоправні дії щодо її сім'ї.

9 вересня 2005 року дільничним інспектором Виноградівського РВ УМВС України
в Закарпатській області по зазначеній заяві ОСОБА_1 була винесена постанова про
відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2. за ознаками злочину,
передбаченого ст. 356 КК України, з посиланням на відсутність в його діях
складу цього злочину. Крім цього, ОСОБА_1. було рекомендовано звернутися до
Виноградівського районного суду зі скаргою про притягнення ОСОБА_2. до
кримінальної відповідальності, що ОСОБА_1 і зробила, подавши відповідну скаргу
до суду 8 вересня 2005 року ( а.с. 4-5 ).

Постанову органу дізнання від 9 вересня 2005 року про відмову в порушенні
кримінальної справи ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не оскаржила, у
зв'язку з чим суд першої інстанції та апеляційний суд з посиланням на наявність
по тому ж факту нескасованої постанови органу дізнання обґрунтовано відмовили
останній у задоволенні її скарги про порушення кримінальної справи щодо
ОСОБА_2.

Разом з тим, постановою заступника прокурора Виноградівського району
Закарпатської області від 6 лютого 2006 року скасована постанова дільничного
інспектора РВ УМВС України в Закарпатській області від 9 вересня 2005 року про
відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2.. Своє рішення прокурор з
посиланням на ст. 27 КПК України мотивував тим, що справи про злочини,
передбачені ст. 356 КК України порушуються тільки судом і не інакше як за
скаргою потерпілого. За таких обставин орган дізнання не вправі був приймати
рішення про відмову в порушенні кримінальної справи.

Таким чином, на даний час підстав, які процесуально унеможливлювали розгляд судом скарги ОСОБА_1 по суті немає,
але прийняті по справі судові рішення перешкоджають подальшому провадженню у
справі, а тому вони підлягають скасуванню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія
суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21
жовтня 2005 року та ухвалу Апеляційного суду Закарпатської області від 22
грудня 2005 року скасувати, а матеріали справи за скаргою ОСОБА_1
направити у Виноградівський районний суд Закарпатської області для розгляду по
суті.

Судді:

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Шевченко Т.В.