Кримінальне судочинство
особи - 37 Справа №1-28-08
РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Вирок

Іменем України

21 березня 2008 р. Любомльський районний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді Дороша П.І.,

при
секретарі Федчишин
Г.В.,

з участю прокурора Філімонюка І.А.,

потерпілого ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду
кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя
АДРЕСА_1 ,

українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого,
на утриманні дитина ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює сторожем в сільськогосподарському
приватному підприємстві «Буг»
Любомльського району, військовозобов'язаного, не
судимого, в скоєнні
злочину, передбаченого

ч.1
ст.122 КК України, -

Встановив:

19 лютого 2008 року ОСОБА_2 близько
22 години в будинку де проживає в с.Вишнів Любомльського району, перебуваючи в
нетверезому стані під час конфлікту зі своїм батьком ОСОБА_1 навмисне наніс
удари рукою в обличчя, а потім лежачому ногою по тулубу заподіявши тілесні ушкодження у вигляді
струсу головного мозку та перелому 11 ребра по задній аксилярній лінії, які
відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В судовому засіданні ОСОБА_2.
повністю визнав себе винним в скоєнні інкримінованого діяння і показав, що
дійсно перебував у стані сп'яніння. В такому ж стані знаходився його батько,
який заважав сім'ї відпочивати. Він
хотів втихомирити батька однак той не
реагував, розпочалася взаємна шарпанина. Тоді він рукою вдарив батька в
обличчя, а коли той упав, то ще декілька ударів наніс ногою по тулубу. Від його
ударів батько знаходився на лікуванні.

Крім
показань підсудного його винуватість повністю стверджується іншими доказами, що
зібрані у справі.

Так, потерпілий ОСОБА_1показав, що
він, будучи напідпитку, спровокував конфлікт із сином, який хотів його заспокоїти. Розпочалася обоюдна шарпанина. Тоді син ударив його рукою в
обличчя, а потім лежачого вдарив кілька разів ногою, від чого він відчув різкий
біль з правого боку грудної клітки. З приводу заподіяних йому тілесних
ушкоджень він знаходився на лікуванні.

Повідомленням Любомльської ЦРЛ (а.с.5) підтверджується, що потерпілий був
доставлений в лікарню із закритим переломом 11 ребра, забоями,
крововиливами, які отримав 19 лютого 2008
року внаслідок побиття сином.

Відповідно до висновку
судово-медичного експерта (а.с.18-19) на тілі потерпілого ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у виді
закритого перелому 11 ребра та струсу головного мозку і які відносяться до
категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу
здоров'я.

Сукупністю досліджених судом доказів
повністю стверджується, що ОСОБА_2. своїми умисними діями заподіяв потерпілому
середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто вчинив дії, передбачені ст.122 ч.1
КК України.

Законних підстав для закриття справи
немає.

Вирішуючи питання про
відповідальність підсудного, суд враховує характер злочину, що конфлікт відбувся між близькими людьми.,
кожен з яких перебував у нетверезому стані і що виникненню бійки передувала
неадекватна поведінка потерпілого.

Враховуючи вчинення злочину в
нетверезому стані за обтяжуючу обставину, розкаяння підсудного у вчиненому,
сприяння слідчим органам і суду у
встановленні істини, поведінку потерпілого, а також його прохання не карати
підсудного, добровільне відшкодування останнім коштів, затрачених на лікування
потерпілого.

Враховую суд також і дані про особу
підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на
утриманні малолітню дитину, влаштувався на роботу.

При таких обставинах в межах санкції
ст.122 ч.1 КК України необхідним і достатнім для досягнення цілей, передбачених
ст.50 КК України будуть виправні роботи.

Підстав для зміни запобіжного заходу
немає.

Заявлений позов про відшкодування
коштів, витрачених на лікування потерпілого розгляду не підлягає, так як сума
витрат підсудним добровільно відшкодована до судового засідання.

Речовий доказ - килимову доріжку,
вилучену при огляді місця події і
передану на зберігання Любомльському РВ УМВС (а.с.21-23) слід повернути
підсудному, а при його небажанні знищити.

Керуючись ст.323, 324 КПК
України, суд -

Присудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання один рік
виправних робіт з відрахуванням в
доход держави 10 % заробітку щомісячно.

Строк покарання обчислювати з
моменту приведення вироку до виконання.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_2. до
набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речовий доказ - килимову доріжку,
котра знаходиться в камері схову речових доказів Любомльського РВ УМВС України
у Волинській області повернути ОСОБА_2 ., а при небажанні - знищити.

На вирок протягом 15 діб з моменту
його проголошення можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Волинської
області через Любомльський районний суд.

Головуючий: суддя П.І.Дорош