Справа № 1-195/2010р.
ВИРОК

іменем України

"01" вересня 2010 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

говуючого ОСОБА_1

при секретарі Сиверин Л.А.

з участю прокурора Луценко С.В.

потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську кримінальну справу по звинуваченню:

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, світа повна загальна середня, не працюючого, одруженого, без постійного місця мешкання, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не одруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України,, ІНФОРМАЦІЯ_9, не одруженого, не працюючого, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_10, раніше судимого: 1. 30.07.1999 року Саратським райсудом Одеської області по ч. 2 ст. 140 КК України / в редакції 1960 року/ до 3 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

2. 05.06.2001 року Шаргородським районним судом Вінницької області по ч. 3 ст. .40, ч. 3 ст. 229-6 КК України до 5 років позбавлення волі;

3.24.01.2007 року Ленінським райсудом м. Миколаєва по ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

4.16.04.2007 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області по ст. 395 КК України до 4 місяців арешту, за ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21.06.2007 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання по ст. 395 КК України приєднано до більш суворого покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнений 07.08.2009 року з Казанківської ВК №93 за постановою Казанківського районного суду від 30.07.2009 року умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 14 днів,

у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ

11 березня 2010 року біля 01.00 години ночі ОСОБА_8, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, за попередньою змовою між собою, з метою заволодіння чужим майном, з корисних мотивів, на автомобілі ВАЗ-2103, державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_7, прибули до домоволодіння по вул. Садовій, 47 м. Вознесенська, де мешкає ОСОБА_2 з сім»єю. Вимкнувши електричний струм на електричному лічильнику, ОСОБА_6, шляхом витягування скла у вікні, проник в будинок та відчинив з внутрішньої сторони вхідні двері в будинок, впустивши ОСОБА_7 і ОСОБА_8.

Згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_6 з ножем в руці та ліхтариком став біля ліжка потерпілого і його дружини, ОСОБА_7 збирав майно в будинку і виносив на веранду, де викрадене майно приймав ОСОБА_8, який в житлові кімнатине заходив, оскільки потерпілий ОСОБА_2 знав його в обличчя, і який відносив майно в машину.

Коли потерпілий ОСОБА_2 та його дружина прокинулися, ОСОБА_6 погрожуючи їм ножем, утримував потерпілого і його дружину в ліжках, а ОСОБА_7 також, збираючи в кімнатах майно потерпілого, погрожував потерпілому і його дружині насильством. Таким чином ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викрали з будинку потерпілого ОСОБА_2: телевізор «West» вартістю 1200 грн., ДВД- тюнер «Глоба 7010А» вартістю 750 грн., монітор «Asus», системний блок «Браво», клавіатуру, лазерну мишку вартістю в комплекті 4000 грн., USB модем «Київстар» вартістю 375 грн., стерео підсилювач «Амфітон» вартістю 2100 грн., мобільний телефон «Самсунг» вартістю1115 грн. з сім-картою мобільного оператора МТС вартістю 10 грн.

Викрадене у потерпілого ОСОБА_2 майно, на загальну суму 8200 грн., ОСОБА_8 виносив з веранди в автомобіль .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України визнав частково, суду пояснив, що разом з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 приїхали в м. Вознесенськ, переночували у знайомого ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ОСОБА_7 запропонував скоїти крадіжку, після чого ОСОБА_8 запропонував скоїти крадіжку в будинку №47 вулиці Садовій. Вони під»їхали на машині до вказаного будинку, зайшли на подвір»я, він зняв скло у вікна на веранді, проник на веранду і відкрив вхідні двері зсередини ОСОБА_7 Разом з ОСОБА_7 зайшли в кімнату, де працював телевізор. В кімнату спало на ліжку двоє дорослих людей, та двоє дітей. У нього в руці був ліхтарик, ножа не було. Проснулася жінка, лежала спокійно, він нічого не говорив, не погрожував. Проснувся чоловік, жінка йому сказала щоб він лежав спокійно. ОСОБА_7 виносив апаратуру, а він стояв біля ліжка. ОСОБА_8 в будинку він не бачив, коли вийшов, то все викрадене було в автомобілі. З викраденим поїхали в м. Білгород-Дністровький, де комп»ютер продали, телевізор залишився у ОСОБА_7. На досудовому слідстві він визнавав свою вину, оскільки до нього працівники міліції застосовували фізичне насильство. Він був без ножа і не погрожував ним.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України визнав частково і пояснив суду ,що дійсно до нього де додому зайшли ОСОБА_6 з ОСОБА_8, якого він до цього не знав. Попросили його поїхати в Вознесенськ, де ОСОБА_10 необхідно було відмітитись. В Вознесеенську заїхали до ОСОБА_9, попили чаю, лягли спати. Вночі його розбудили ОСОБА_8 каже, що можна скоїти крадіжку комп»ютера, попросив допомогти він погодився, під»їхали до будинку, ОСОБА_6 виставив вікно, проник на веранду будинку, відкрив вхідні двері, він зайшов в будинок, а ОСОБА_8 не заходив вони зайшли в кімнату, на ліжку спали чоловік з жінкою та двоє дітей. Жінка прокинулася і він почув її голос, але ОСОБА_6 сказав її, щоб вона лежала тихо. Він почав виносити радіоапаратуру - телевізор, компьютер та інше, і ложив все викрадене в машину, а ОСОБА_6 стояв біля ліжка. Він не бачив чи був в руках ОСОБА_6 ніж. ОСОБА_8 в будинок не заходив, на досудовому слідстві він визнавав свою вину, оскільки до нього працівники міліції застосовували насильство.

Підсудний ОСОБА_8 в судовому засідання свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України визнав частково, не погоджуючись із кваліфі кацією як розбій і стверджуючи, що скоював крадіжку, і пояснив суду, що саме він запропонував скоїти крадіжку у потерпілого, оскільки був у потерпілого двічі, ремонтував телфон. Вночі вони підхали на машині до будинку, зайшли на подвір»я, ОСОБА_6 через вікно проник в будинок, відкрив вхідні двері, він не заходив. ОСОБА_7 виносив викрадене і ложив в машину, Про ніж він нічого не знав, не бачив його.

Але, незважаючи па часткове визнання своєї вини підсудними ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8, вина вказаних підсудних повністю підтвердилась в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_2, який суду пояснив, що 10 березня 2010 року біля 22.00 годин він з жінкою та дітьми лягли спати, прокинувся від сторонніх звуків. Відкривши очі, побачив біля ліжка незнайомого чоловіка в масці, який тримав біля живота жінки ніж і, побачивши, що він прокинувся, сказав: «если хочеш жить, лежи не дергайся». Він побачив в кімнаті ще одного чоловіка з ліхтариком-запальничкою, який вимикав всю його радіотехніку та ставив її на підлогу. Він спитав де документи на техніку, жінка відповіла, що в шухляді в серванті. Один чоловік продовжував стояти з ножем в руці біля їх ліжка, а другий виносив їх майно. Він чув, що в будинку знаходиться ще один чоловік, який розмовляв з чоловіком, який виносив техніку. Вони викрали у нього телевізор, комп»ютер, ДВД-тюнер, стерео-посилювач «Амфітон», мобільний телефон та інше - всього на суму 8200 грн. Наполягає на суворому покарання підсудних.

Свідка ОСОБА_11, яка суду пояснила, що 10 березня 2010 року ввечері вона разом з чоловіком та двома дітьми знаходилася вдома, біля 22.00 годин лягли відпочивати, світло вимкнули, але телевізор працював. Оскільки у неї мала дитина, то вона спить чутко, почула, що в кімнаті сторонні звуки, відкрила очі і побачила, що серед кімнати стоять два чоловіка, один невисокого зросту у чорній куртці, а інший вище зростом у білій куртці. Чоловік у чорній куртці побачив, що вона прокинулась, підійшов до ліжка дитини, яке стояло поруч з її ліжком, приставив ніж до живота доньки і сказав, що якщо вона хоче, щоб донька була жива, то щоб лежала мовчки. Потім прокинувся чоловік і невідомий чоловік у чорній куртці повторив свою погрозу, приставивши ножа до її живота. Другий чоловік з ліхтариком ходив по кімнаті і збирав радіоапаратуру, відкривав дверці в серванті, питали де документи на техніку. Вона сказала де вони лежать. З її гаманця вони взяли кредитну картку «Приватбанку». Чоловік з ліхтариком виносив всю техніку на веранду, де вона чула голоси ще одного чоловіка. Прокинувся син, якому чоловік сказав, щоб той лежав тихо. Невідомі люди були в їх будинку і виносили їх майно хвилин 40. Коли винесли всю техніку, вказані два чоловіка пригрозили їм, що вони на протязі трьох днів будуть за ними слідкувати і якщо вони звернуться до міліції, то їх заріжуть. Вона відчувала реальну загрозу для свого життя і життя маленьких дітей. Вона стверджує, що чула голос третього чоловіка на веранді будинку, який приймав викрадене і виносив на подвір»я.

свідка ОСОБА_9, який суду пояснив, що із підсудних він знає тільки одного Стаса, свідок показав на підсудного ОСОБА_8, якого знає як товариша свого батька. В березні 2010 року він прийшов до нього і пояснив, що приїхав з друзями, попросився погрітися. Він впустив їх - ОСОБА_8, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які погрівшись, попросились і переночувати, але попросили розбудити їх в 23 години. Він будив їх в 23 години, але вони прокинулися на початку першої години, попили чаю, ОСОБА_8 попросив темні штани, він дав йому батькові штани. Коли вони вже виходили, то ОСОБА_8 попросив ніж, щоб в дорогі могли собі порізати їжу. Він дав йому кухонний ніж із світло-коричневою ручкою. Спиртні напої вони не вживали.

Вина підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також повністю підтвердилася в судовому засіданні дослідженими матеріалами кримінальної справи:

заявою потерпілого ОСОБА_2, в якій він просить притягти до відповідальності невідомих йому осіб, які в ніч на 11.03.2010 року проникли до його будинку, звідки відкрито викрали його майно /а.с. 3/;

протоколом огляду місця події від 11.03.2010 року, згідно якого зафіксований факт відсутності скла у вікні веранди, та відсутності вказаного потерпілим майна в будинку /а.с. 6-14/;

протоколом огляду місця події від 14.03.2010 року, згідно якого в лісосмузі біля гаражів по вулиці Сонячній м. Білгород-Дністровський Одеської області виявлено телевізор «Вест» /а.с. 17/;

явкою з повинною ОСОБА_6, в якій він зізнається у вчинені спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розбійного нападу в м. Вознесенську/а.с. 19/;

явкою з повинною ОСОБА_8, в якій він зізнається у вчиненні спільно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 незаконним заволодінням майном ОСОБА_2 к. В м. Вознесенську /а.с.25/;

протоколом особистої огляду затриманого ОСОБА_8, у якого вилучено мобільний телефон Самсунг та протоколом огляду вказаного мобільного телефону, в якому знаходиться СІМ -карта, мобільного оператора МТС № 3-8-099-725-59-38 /а.с. 59/;

протоколом виїмки від 19.03.2010 року, під час якої у ОСОБА_12 в магазині «Мелодія» в м. Білгород-Дністровський Одеської області вилучено монітор, системний блок, клавіатура, лазерна мишка, стерео-підсилювач /а.с. 76/;

протоколами предявлення знімків для впізнання, в якому ОСОБА_12 вказав на ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 як на осіб, які йому продали в магазині «Мелодія» в м. Білгород-Дністровський Одеської області 13.03.2010 року компютер, тюнер та іншу техніку /а.с. 79-80, 81 -82, 83-84/;

розписками потерпілого ОСОБА_2, згідно яких він отримав викрадені у нього кольоровий телевізор Вест, мобільний телефон «Самсунг», монітор, системний блок, клавіатуру, лазерну мишку, стерео-підсилювач /а.с. 132, 134, 136/;

протоколом обшуку від 11.05.2010 року, під час якого біля гаражу по вул. Перемоги в м. Білгород-Дністовський Одеської області вилучений автомобіль НОМЕР_2 у ОСОБА_13, який визнаний знаряддям злочину /а.с. 154-155, 157/,та іншими матеріалами кримінальної справи у сукупності.

Аналіз і оцінка приведених у сукупності доказів приводить суд до переконання, що підсудні ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скоїли напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров»я особи, яка зазнала нападу /розбій/, вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з проникненням у житло, і їх дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства ч. 3 ст. 187 КК України.

Підсудні ОСОБА_6,ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнають свою вину частково, стверджуючи, що ніякого ножа у них не було, що вони хотіли скоїти тільки крадіжку, при цьому ОСОБА_6 і ОСОБА_7 стверджують, що нічим і ніяк не погрожували потерпілому і його дружині, а підсудний ОСОБА_8 стверджує, що взагалі на заходив в будинок, а тільки допомагав ОСОБА_7 складати викрадене в машину. Ніякого ножа у них не було. Крім цього, на досудовому слідстві працівники міліції до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застосовували фізичне та психічне насилля.

Але вина підсудних ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повністю доведена в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_2, свідка ОСОБА_11, які бачили двох підсудних,а третього чули на веранді будинку, який приймав викрадене, відчували на собі їх погрози як на свою адресу, так і на адресу їх малолітніх дітей, а також свідка ОСОБА_9, який підтвердив, що на прохання ОСОБА_8 дав йому ніж.

Проведеною перевіркою Вознесенською міжрайонною прокуратурою фактів застосування фізичного та психічного насильства до ОСОБА_6 та ОСОБА_7В не встановлено.

Тому часткове визнання своєї вини вказаними підсудними суд розцінює як бажання

уникнути справедливої кари за скоєне.

При призначенні покарання підсудним ОСОБА_6, ОСОБА_14 та ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом»якшують та обтяжують карання підсудних.

В якості обставин, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_6 суд враховує його інвалідність 3-ї групи, задовільну характеристику з місця проживання;

підсудного ОСОБА_15 - задовільну характеристику з місця проживання, першу судимість;

підсудного ОСОБА_8 - задовільну характеристику з місця проживання.

В якості обтяжуючих вину обставин для підсудного ОСОБА_8 суд враховує рецидив злочинів, для підсудних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - не вбачає.

Автомобіль ВАЗ-2103, дн ВН 6372 АН, який визнаний знаряддям злочину і який належить громадянину ОСОБА_13, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11., вул. Перемоги, 16, належить повернути його власнику ОСОБА_13

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2007 року ОСОБА_8 засуджений по ст. 395, 70 ч. 4 КК України до 4 років 4 місяців арешту, ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від від 21.06.2007 року -до 4 років позбавлення волі, звільнився згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.07.2009 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 14 днів.

Новий злочин скоїв в період відбуття покарання за попереднім вироком.

З урахуванням всіх обставин справи, особи підсудних, із яких підсудний ОСОБА_8 є ініціатором скоєння злочину, тяжкості скоєного злочину, пом»якшуючих та обтяжуючих вину обставин, суд вважає необхідним призначити покарання всім підсудним, яке пов»язане з реальним позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 321-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати винними у скоєні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України і призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі строком по 8 років кожному.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.04.2007 року, остаточно призначити ОСОБА_8 - 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити тримання під вартою, зарахувавши їм в строк відбуття покарання тримання під вартою з 16 березня 2010 року.

Автомобіль ВАЗ-2103, д/н НОМЕР_1, який зберігається в Білгород- Дністровському МВ УМВС Одеської області - повернути ОСОБА_13, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_12.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області на протязі 15 діб.

Суддя