АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-сс/793/510/13 Головуючий по 1
інстанціїКатегорія: ст.ст. 303, 304, 307 КПК
України Кучеренко В.Г. Доповідач в
апеляційній інстанції Суходольський
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2013 р. Колегія суддів
судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в
складі:

головуючого
Суходольського М.І.

суддів
Шкреби Р.Д., Неділька М.І.

при секретарі
Чорної Я.Ю.

з участю прокурорів
Демченка М.І., Ткаченка В.В.

потерпілого
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси кримінальну
справу за апеляцією скаржника ОСОБА_4
на ухвалу слідчого судді
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 26 листопада 2013 р., якою в
задоволенні скарги ОСОБА_3 про
скасування постанови слідчого
прокуратури Черкаської області
Ткаченка В.В. від 10 вересня 2013 року про
закриття кримінального провадження за
фактом смерті ОСОБА_4 за ознаками
злочинів передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 120 ч.
1 КК України у зв'язку з відсутністю
події злочину - відмовлено, колегія
суддів, -

в с
т а н о в и л а :

Згідно ухвали слідчого судді
Врадій Ю.М. звернувся до суду зі скаргою
про скасування постанови слідчого
прокуратури Черкаської області від 10
вересня 2013 року, якою було закрито
кримінальне провадження порушене по
факту смерті ОСОБА_4 за ознаками
злочинів передбачених ст.ст. 115 ч. 1, 120 ч.
1 КК України, посилаючись на те, що
досудове слідство проведено неповно,
тому закрито справу незаконно.

Слідчий суддя відмовив ОСОБА_3 в
задоволенні скарги посилаючись на
обґрунтованість прийнятого рішення
слідчим прокуратури.

На ухвалу слідчого судді Врадій Ю.М.
подав апеляційну скаргу в якій просить
скасувати ухвалу слідчого судді,
скасувати постанову слідчого
прокуратури про закриття
кримінального провадження, а подальший
рух справи не зазначив.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3
посилається на те, що як постанова про
закриття кримінального провадження
так і ухвала слідчого судді винесені на
неповно досліджених обставинах події
та однобічно і упереджено.

На думку скаржника органи
досудового розслідування не з'ясували
належним чином інші версії події, окрім
того що ОСОБА_4 вбив працівника міліції
ОСОБА_6 та покінчив життя самогубством.
Не встановлено чи представлявся ОСОБА_6
ОСОБА_4 що він працівник міліції, та чи
було при ньому службове посвідчення? Не
дана оцінка наявності тілесних
ушкоджень у ОСОБА_4, оскільки можливо
була боротьба і взаємний самозахист. Не
усунуто протиріччя у показаннях ОСОБА_7
та ОСОБА_8 та не з'ясовано на якій
підставі вони перебували на місці
пригоди? Не перевірено телефонні
переговори мобільного зв'язку між
працівниками міліції і ОСОБА_7 та
ОСОБА_8. Не перевірено телефонні
переговори ОСОБА_4 напередодні його
загибелі, коли і з ким він розмовляв
востаннє. Не досліджено на наявність
слідів речей, які використовував
ОСОБА_4 на горищі де він переховувався.

На думку скаржника його брату
могли заподіяти тілесні ушкодження
працівники міліції та громадяни ОСОБА_8
і ОСОБА_7, які здійснювали перехоплення
ОСОБА_4, при його втечі, не надали йому
першої медичної допомоги, тощо.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення скаржника ОСОБА_3 в підтримку
своєї апеляційної скарги, думку
прокурора про залишення апеляційної
скарги ОСОБА_3 без задоволення, а
постанови слідчого прокуратури без
змін, перевіривши та обговоривши
матеріали справи колегія суддів вважає
що апеляційна скарга ОСОБА_3
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступних підстав.

Встановлено, що 12.07.2013 року слідчим
прокуратури було внесено відомості до
Єдиного реєстру кримінальних
розслідувань стосовно перевищення
влади працівниками міліції під час
затримання ОСОБА_4 за ознаками злочину
передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України,
стосовно посягання на життя працівника
правоохоронного органу - вбивства
оперуповноваженого Смілянського МВ
УМВС України ОСОБА_6 за ознаками
злочину передбаченого ст. 348 КК України
та щодо умисного вбивства ОСОБА_4 або
доведення його до самогубства за
ознаками злочинів передбачених ст.ст.
115 ч. 1, 120 ч. 1 КК України.

Всі кримінальні провадження
об'єднані в одне провадження.

Матеріали справи свідчать, що
розслідування органами прокуратури
проведено у відповідності до норм
кримінально-процесуального закону (2012
року) і за його результатами прийнято
остаточне рішення - постанова про
закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись із постановою про
закриття кримінального провадження
потерпілий ОСОБА_3 вважає що органами
прокуратури не в повній мірі проведено
розслідування, оскільки на його думку
до смерті його брата причетні
працівники міліції або інші громадяни,
які приймали участь у пошуках і
затриманні ОСОБА_4 про що свідчить
наявність нібито черепно-мозкової
травми та інших тілесних ушкоджень на
тілі брата, тощо.

Колегія суддів не може погодитись із
доводами апелянта оскільки зібрані
матеріали справи спростовують вимоги
потерпілого.

Встановлено, що 12.07.2013 року після
сутички та вбивства працівника міліції
ОСОБА_4 втік з місця пригоди і його
стали розшукувати працівники міліції
та інші громадяни. Першим виявив місце
перебування ОСОБА_4 свідок ОСОБА_9 біля
веранди будинку розташованого по
АДРЕСА_1. ОСОБА_4 був по пояс оголений і
тримав руки на грудях. Коли свідок
крикнув «стой-лежать» ОСОБА_4 опустив
руки і він побачив що в грудях в області
серця стирчить чи то ніж, чи то заточка
з ручкою чорного кольору. Потім ОСОБА_4
почав забивати цей предмет дальше в
середину тіла. Він злякався і став
кричати - викликати швидку допомогу та
на його крики прибігли інші працівники
міліції і цивільні особи. В цей момент
ОСОБА_4 витягнув предмет із грудей та
кинув в сторону, в нього з рота пішла
кров і він став падати, вдарившись
головою об фундамент будинку. Через
деякий час приїхала карета швидкої
допомоги і констатувала смерть ОСОБА_4

(а.с. 6-10 т. 3)

Допитана в якості свідка лікар
швидкої допомоги ОСОБА_11 пояснила, що
вона виїжджала на місце пригоди, де
було виявлено труп ОСОБА_4 і
констатувала його смерть.

(а.с. 49-52 т. 2)

Допитаний в якості свідка лікар
обласної судово-медичної експертизи,
який проводив розтин трупа ОСОБА_4
детально розповів про наявність в
останнього тілесних ушкоджень і не
виявив відкритої черепно-мозкової
травми, як це стверджує потерпілий
ОСОБА_3

(а.с. 53-57 т. 2)

Згідно висновку експерта № 537 від
28.08.2013 року смерть ОСОБА_4 настала від
проникаючої колото-різаної рани
грудної клітини із ушкодженням правої
легені, яка супроводжувалась
внутрішньої кровотечею та
малокровністю внутрішніх органів.

Виявлена забита рана тім'яної
області голови та крововилив поверхні
тканини голови відноситься до
категорії легкого тілесного
ушкодження і могло бути заподіяно як
під час боротьби (самооборони) так і при
падінні та удару об тверду поверхню або
предмет.

(а.с.
13-15 т. 6)

Інші тілесні ушкодження, крім
проникаючої колото-різаної рани грудей
з пошкодженням легені, носять легкого
ступеня тяжкості і могли утворилися як
при падінні так і під час сутички
(самооборони).

Таким чином даних про наявність
відкритої черепно-мозкової травми
голови у померлого ОСОБА_4 немає та
відсутні будь-які докази про
заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень з
боку працівників міліції або
сторонніми особами.

Всі інші апеляційні вимоги
потерпілого ОСОБА_3 (зокрема: чи
представлявся ОСОБА_6 ОСОБА_4
працівником міліції, чи було в нього
службове посвідчення, чи можна було
нанести 7 ударів потерпілому ОСОБА_6 за
короткий проміжок часу, де знаходились
інші працівники міліції, їх
розташування, чому там знаходились
сторонні особи, не всі свідки допитані,
які нібито чули крики, не проведена
роздруківка телефонних розмов
покійного ОСОБА_4, тощо) безпідставні,
необґрунтовані та не мають юридичного
значення.

Інші свідки, на яких вказує
потерпілий ОСОБА_3 не були очевидцями
події, тому їх допит не вплине на
з'ясування обставин справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що досудове слідство проведено
в повному об'ємі, прийняте рішення в
справі є обґрунтованим, місцевий суд
дав належну оцінку зібраним у справі
доказам та прийняв законне рішення.

Підстав для його скасування колегія
суддів не вбачає, тому апеляційну
скаргу ОСОБА_3 слід залишити без
задоволення, а ухвалу слідчого судді
без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу
слідчого судді Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 26
листопада 2013 року, якою відмовлено в
задоволенні скарги ОСОБА_3 про
скасування постанови слідчого
прокуратури Черкаської області про
закриття кримінального провадження по
факту смерті ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а ухвалу слідчого судді
без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді