Справа №1-27/08
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Локачі
23 квітня 2008 року

Локачинський районний суд під головуванням

судді Усік Н.Є.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

прокурора - Присяжнюка С.С.,

захисника - ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився та проживає в с.
Марковичах Локачинського району Волинської області, громадянина України, з
повною загальною середньою освітою, неодруженого, несудимого, студента другого
курсу Володимир-Волинського сільськогосподарського технікуму, призовника, в
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122
КК України,

ВСТАНОВИВ:

8 січня
2008 року біля 20 год.20 хв. ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння, біля клубу в с. Марковичах Локачинського району умисно під час бійки
наніс удар ногою по нижній щелепі ОСОБА_2, заподіявши йому середньої тяжкості
тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою
наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий
розлад здоров`я.

Вищенаведене
обвинувачення підтверджується такими доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Показаннями
підсудного, який вину в скоєному злочині визнав повністю і пояснив, що 8 січня
2008 року він вживав алкогольні напої. Біля 20 години біля клубу в с.
Марковичах між ним та ОСОБА_2 виник конфлікт. ОСОБА_2 хотів, щоб він приніс з
дому горілку, намагався вдарити його порожньою пляшкою. Пізніше він знову
прийшов і палицею вдарив його по ногах. Між ними зав`язалась бійка,
під час якої ОСОБА_2 впав на землю і він вдарив його ногою в обличчя.

Показаннями
потерпілого, який пояснив, що цього дня також вживав алкогольні напої. Біля
клубу між ним і ОСОБА_3 виник конфлікт, який згодом переріс у бійку. Коли він
впав на землю, то удари наносились ногами, хто наносив удари він не бачив.
Пізніше відчув різкий біль в щелепі. Проходив лікування. Заподіяні збитки на
даний час йому відшкодовані.

Допитаний
в якості свідка ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_2 вдарив палицею по ногах
підсудного. Між ними зав`язалась
бійка, під час якої ОСОБА_2 впав і
підсудний вдарив його в обличчя ногою.

Показаннями
свідка ОСОБА_5, який також підтвердив, що того дня ОСОБА_2 ходив до клубу, щоб
розібратись із «малолітніми». Він бачив як ОСОБА_2шарпався з підсудним, але
бійки не бачив.

Свідок
ОСОБА_6 підтвердив, що бачив, як ОСОБА_2 вдарив по ногах підсудного. Він палицю
вирвав і викинув. В цей час між підсудним та потерпілим зав`язалася бійка.

Вищенаведене
обвинувачення підтверджується й іншими доказами, дослідженими в судовому
засіданні, а саме:

- протоколами відтворення обстановки і обставин події за
участю підсудного і потерпілого, з яких вбачається місце та
механізм нанесення ударів (а.с.32-33, 42-43);

- протоколом огляду місця події, яким встановлено місце
вчинення злочину (а.с.18);

- висновком експерта №41 від 20.02.08 року, з якого
вбачається, що ОСОБА_2 заподіяно тілесні ушкодження, які відносяться до
категорії середнього ступеня тяжкості, що потягнули тривалий розлад здоров`я. У
нього виявлено перелом нижньої щелепи в ділянці 1-х зубів та лівого суглобового
паростка. Переломи могли виникнути внаслідок нанесення удару кулаком або ногою
(а.с.54).

Таким
чином, суд вважає, що вина підсудного в заподіянні умисного середньої тяжкості
тілесного ушкодження потерпілому, яке не є небезпечним для життя і не потягло
за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило
тривалий розлад здоров`я
доведене повністю і він повинен нести відповідальність за ч.1 ст.122 КК
України.

Призначаючи
покарання, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відноситься до
категорії середньої тяжкості та особу підсудного, який злочин скоїв вперше,
позитивно характеризується по місцю проживання та навчання, що підтверджується
характеристиками (а.с.66,67).

Пом`якшуючою
обставиною є те, що підсудний щиро кається і активно сприяв розкриттю злочину,
відшкодував завданий збиток. Ці обставини підтверджуються визнанням підсудним
своєї провини, висловлюванням жалю з приводу вчиненого.

Обтяжуючою
обставиною є скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд
вважає, що підсудному слід призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Однак
враховуючи тяжкість злочину, особу винного та обставини справи, зокрема,
протиправну поведінку потерпілого, суд вважає, що виправлення підсудного
можливе без відбування покарання і його необхідно звільнити від покарання з
випробуванням.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним за ч.1 ст.122 КК України і призначити покарання 2 (два) роки
обмеження волі.

Відповідно
до ст.ст.75, 76 КК України засудженого звільнити від призначеного покарання,
якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на
нього обов`язки, а
саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи, навчання.

Міру
запобіжного заходу у відношенні засудженого залишити попередню - підписку про
невиїзд.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області на протязі 15 діб з моменту проголошення.

Головуюча підпис

Оригіналу відповідає

Суддя Локачинського районного суду Н.Є. Усік