АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-10/07
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України
інст. Махіборода Н.О. Доповідач 2 інст. Алейніков Г.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду

Запорізької області в складі:

Головуючого: Бараненко Л.Я.

Суддів: Алейніков Г.І. , Татарінова А.І.

За участю
прокурора: Стоматова В.П., захисника ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2

розглянула
в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по апеляціям
представника потерпілої ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) та прокурора на вирок
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14. 09. 2006 року.

Цим вироком:

ОСОБА_2,
уродженець м. Запоріжжя, українець, громадянин України, холостий, освіта неповна
середня, працюючий ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше
судимий:

- 12. 04. 2005
року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 164 ч. 1 КК України на 1 рік
обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України - на 1 рік.

-3.01.2006 року
засуджений Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст. 164 ч. 2, ст. 71, 72
КК України на 1 рік обмеження волі і штрафу в розмірі 510 грн. із застосуванням
ст. 75 КК України на 1 рік.

Засуджений за
ст. 286 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст.
ст. 71, 72 КК України остаточно призначено покарання у; вигляді 3 років 2
місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами
строком на 3 роки.

На підставі ст.
ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на
З роки із покладенням на нього зобов'язань.

Постановлено
стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь НІЕКЦ при УМВС України в Запорізькій
області вартість розхідних матеріалів при проведенні автотехнічної експертизи -
36,60 грн.

Згідно з вироком
суду ОСОБА_2, засуджений за те, що він 26. 02.2006 року приблизно 22-30 годин,
керуючи автомобілем таксі „Макс", „3A3-DAEWOO", державний номер
НОМЕР_1, який належить на праві власності ТОВ ПТФ „МК- Інватруд ЛТД",
рухався по вул. Братській зі сторони вул.
і Дніпропетровське шосе у напрямку вул. Хакаської в м. Запоріжжі. В
автомобілі в якості пасажира на передньому сидінні сиділа ОСОБА_5.

В районі СТО „АвтоВАЗ", де дорога
закругляється та мала і де на той час дорожнє покриття обледеніло, ОСОБА_2
вибрав небезпечну швидкість руху та не
справився з керуванням автомобіля, виїхав на стрічну смугу руху, допустив
зіткнення з автомобілем „ВАЗ 2106", під керуванням водія ОСОБА_6, який
належить на праві власності ОСОБА_7, який рухався в стрічному напрямі. В даному
автомобілі, в якості пасажирів знаходились дружина ОСОБА_6, ОСОБА_8 та її син
ОСОБА_9.

В результаті ДТП,
пасажир автомобіля „3A3-DAEWOO" ОСОБА_5.
одержала тяжкі тілесні

пошкодження, від яких померла на місці. А ОСОБА_6 і
ОСОБА_8, одержали тілесні пошкодження, в зв'язку з якими проходили курс
лікування.

В апеляціях: представник потерпілої ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) просить
вирок районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в
той же суд у іншому складі судців. Вказує на те, що призначене покарання
засудженому ОСОБА_2 не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі
засудженого.

прокурор, який приймав участь в суді першої інстанції, просить вирок
районного суду скасувати, в зв'язку з невідповідністю призначеного судом
покарання, ступеню тяжкості злочину та особі «асудженого, а кримінальну справу
направити на новий судовий розгляд в той же суд.

У судовому засіданні апеляційної інстанції суд заслухав доповідь судді щодо
вироку, ким і в якому обсязі він оскаржений та основних доводах апеляції,
засудженого ОСОБА_2, який
просить в задоволенні апеляції відмовити, прокурора, який доводить, що апеляція
підлягає задоволенню.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вбачає підстави до
задоволення апеляції та скасування вироку з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 367 КПК України однією з підстав для скасування
вироку суду є невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у здійсненні ним
злочину відповідно до обставин, викладених у вироку, відповідають зібраним у
справі доказам, є обґрунтованими.

Суд на обгрунтування свого висновку, щодо доведеності винності ОСОБА_2 послався на його
показання, як під час досудового, так і судового слідства.

Зі справи видно, що засуджений ОСОБА_2
у судовому засіданні повністю визнав себе винним у скоєні ним злочину і не
оспорює його.

На підставі ст. 299 КПК України суд визнав недоцільним дослідження інших
документів, стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони учасниками
судового розгляду не оспоруються.

При цьому суд роз'яснив зміст і наслідки цих обставин переконався у
добровільності й істинності позицій учасників розгляду у тому числі засудженого
ОСОБА_2 .

Суд вивчив всі докази по справі та надав їм правильну оцінку та правильно
кваліфікував дії ОСОБА_2 по ч.2
ст. 286 КК України.

В той же час покарання засудженому ОСОБА_2
призначено з грубим порушенням вимог ст. 65 УК України.

При призначенні покарання суд врахував дані про особу засудженого,
позитивну характеристику з місяця проживання, каяття в скоєному, що на
утриманні у засудженого знаходиться малолітня дитина, що він в результаті
дорожньої пригоди став інвалідом 2 групи і в зв'язку з цим повинен бути під
наглядом лікаря.

Однак суд не врахував в повній мірі характер і ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, важкі наслідки дорожньої пригоди, дані про особу засудженого
- те що злочин засуджений скоїв в період відбування покарання за два раніше
скоєних злочини - 12.04.2005 року засуджений Заводським районним судом м.
Запоріжжя за ст. 164 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі із застосуванням
ст. 75 КК України - на 1 рік; 3.01.2006
року засуджений Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.164 ч. 2, ст. 71, 72 КК України на 1 рік обмеження
волі і штрафу в розмірі 510 грн. із застосуванням ст. 75 КК України на 1 рік.

Суд також не
обґрунтовано звільнив засудженого ОСОБА_2
від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Таким
чином вирок суду підлягає скасуванню, а справа підлягає направленню на новий
судовий розгляд, так як призначене судом покарання не відповідає ступеню
тяжкості злочину та особі засудженого і є явно несправедливим внаслідок м'якості.

Керуючись списки
362,365,366 КПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляцію
потерпілої ОСОБА_3 (в інтересах ОСОБА_4) та прокурора на вирок Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 14.09.2006 року задовольнити.

Вирок
Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14. 09. 2006 року у відношенні
ОСОБА_2 скасувати.

Справу направити
в Ленінський районний суд м. Запоріжжя для розгляду в іншому складі суду.