УХВАЛА

АПЕЛЯЦІЙНОГО
СУДУ ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 року м.
Ужгород

Апеляційний
суд Закарпатської області в складі:

головуючого
- Демченка СМ., суддів -
Гошовського Г.М., Кондора Р.Ю., з участю прокурора - Фрицюк В.В., захисника -
ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2. на вирок Хустського районного суду від
31 січня 2007 року.

Цим
вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і мешканець АДРЕСА_1, з середньою
освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений за ч.2 ст.286 КК
України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням на З роки права керувати
транспортними засобами.

Ухвалено:

запобіжним заходом залишити тримання під вартою, строк
відбуття покарання рахувати з 18 січня 2007 року, стягнуто з ОСОБА_2на користь
потерпілої ОСОБА_3. 15 000 грн. у покриття моральної шкоди.

ОСОБА_2визнаний винним у тому, що 12 вересня 2005 року
приблизно о 6 годині на вул. Черетови в С
Зблотарево Хустського району, керуючи
в стані алкогольного сп'яніння автомобілем ВАЗ-21011 без номерних
знаків, втратив контроль за його рухом, не застосував екстренне гальмування і
з'їхав у правий за напрямком руху кювет, де автомобіль перекинувся. Внаслідок
цього пасажиру автомобіля ОСОБА_4.
причинені тілесні ушкодження, які потягли за собою смерть.

Справа:
№ 11-237 /07

В апеляції захисника порушується питання про скасування
вироку місцевого суду і постановления
апеляційним судом свого - виправдувального вироку. Посилається на відсутність
у справі достовірних доказів того, що саме ОСОБА_2керував зазначеним
автомобілем.

Засуджений ОСОБА_2у своїй апеляції зазначив про
відкликання апеляції свого захисника і вказує, що через травму голови, отриману
під час шляхово-транспортної події, її обставин не пам'ятає, своєї
невинуватості довести не може. Посилаючись на те, що він став інвалідом 2
групи, страждає від болей і потребує подальшого лікування, позитивно
характеризується, не судимий, примирився з потерпілою, просить вирок місцевого
суду змінити з пом'якшенням покарання до непов'язаного з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді, промови захисника, який вважає
вирок незаконним, прокурора, який проти тверджень захисника заперечив і просив
залишити вирок без змін, обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд приходить
до переконання, що вона підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.4 ст.355, ч.І ст.365 КПК України
доводи, викладені в апеляції захисника ОСОБА_1. апеляційним судом не
перевіряються.

Викладені у вироку висновки суду щодо винуватості
ОСОБА_2у вчиненні злочину і його юридичної кваліфікації ґрунтуються на
досліджених у судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.

Підстав для прийняття рішення на користь засудженого в
цій частині апеляційний суд не знаходить.

Визначаючи вид і розмір покарання, яке слід призначити
ОСОБА_2, суд дотримав вимоги ст.65 КК України. Проте, враховуючи, що в апеляції
ОСОБА_2висловив своє, негативне ставлення до вчиненого злочину, вжив заходів до
відшкодування сім'ї потерпілого матеріальної і моральної шкоди, внаслідок
досліджуваної події сам став інвалідом і поніс матеріальні збитки через
пошкодження транспортного засобу, апеляційний суд приходить до висновку, що
засудженому слід надати можливість виправлення без позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.365,366 КЛКУ апеляційний
суд

ухвалив:

апеляцію
засудженого ОСОБА_2 задовольнити.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2від
відбування основного покарання в вигляді позбавлення волі, якщо він протягом
іспитового строку тривалістю в три роки не вчинить нового, злочину і виконає
покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого
ОСОБА_2обов'язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи і повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засудженого
ОСОБА_2негайно звільнити з-під варти.

В решті
вирок залишити без змін.