НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/818/15-к
Провадження № 1-кп/0182/298/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження №0000315 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18 лютого 2000 року Нікопольським міським судом за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 29 березня 2000 року Нікопольським міським судом за ст.140 ч.2, 42 ч.3 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 05 лютого 2002 року Нікопольським міським судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 02 лютого 2005 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.309 ч.1, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 18 жовтня 2010 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 189 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 ч. 1 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки. Постановою Нікопольського міжрайонного суду від 31 липня 2012 року направлено до відбуття покарання строком на 3 роки, 06 вересня 2013 року, на підставі ухвали Софіївського районного суду від 29 серпня 2013 року, звільнений умовно-достроково з невідбутним терміном 10 місяців 22 дні,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 30 січня 2015 року приблизно о 14 годині 00 хвилин знаходився у квартирі АДРЕСА_2 , в якій він спільно проживає з ОСОБА_5 , де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що в даній квартирі знаходиться сам та за його діями ніхто не спостерігає, він умисно, повторно, таємно з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі спальної кімнати викрав системний блок CORE і3 3240 вартістю 3525 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 3525 грн.

Викраденим майном обвинувачений розпорядилася на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав повністю, підтвердив факт скоєння ним кримінального правопорушення, але від дачі показів відмовився.

Вина обвинуваченого підтверджується показами потерпілої ОСОБА_5 та матеріалами кримінального провадження дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що обвинувачений її син. Він вживає наркотичні засоби, а тому вчиняє крадіжки. Він неодноразово викрадав її речі. В листопаді 2014 року за її заявою було закрите кримінальне провадження стосовно нього, з приводу крадіжки. Однак, 30 січня 2015 року, коли вона повернулась додому з роботи, то виявила, що він знову викрав системний блок з комп`ютера вартістю 3525 гривень, який вона придбала в кредит. Коли працівники міліції встановили, що системний блок син здав в ломбард, вона його викупила. Але декілька днів назад, він знову його викрав. Тому, просить суд притягнути його до кримінальної відповідальності, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки він їй при цьому ще й погрожує.

Згідно протоколу про прийняття заяви (а.п.11), потерпіла 31 січня 2015 року звернулась до міліції з повідомленням про крадіжку її речей сином.

Згідно довідки (а.п.18) встановлено, що викрадений системний блок коштує 3525 гривень.

Згідно копії гарантійного зобов`язання, товарного чеку та графіку погашення (а.п.20-22) встановлено, що дійсно потерпіла придбала комп`ютер з наданням їй кредиту.

Згідно додатку №1 від 31 січня 2015 року до Договору 54-15004387 (а.п.23), ПП «Ломбард-Скарбниця» надало фінансовий кредит грошові кошти в сумі 1511 гривень 88 копійок ОСОБА_3 на підставі застави системного блоку, викраденого у потерпілої.

Надаючи оцінку доказам, суд вважає, що вина ОСОБА_3 , повністю доведена та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, його задовільну характеристику за місцем проживання.

До пом`якшуючих вину та покарання обставин для обвинуваченого, суд відносить визнання вини.

Обтяжуючих вину обставин для обвинуваченого суд не вбачає.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, суд дійшов висновку про не можливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, а тому вважає що підстав застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, не має.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений має 5 непогашених судимостей. В листопаді 2014 року, на підставі заяви потерпілої, кримінальне провадження стосовно нього було закрито, але він продовжує вчиняти корисливі злочини. При цьому, як пояснила потерпіла, обвинувачений їй ще й погрожує.

За таких обставин суд вважає, що стосовно обвинуваченого необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 обрати у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 діб з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: