Справа № 1-268/10
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого - Волювача О. В.

судді Чабаненка В.О.

народних засідателів Спіліоті І.І., Бартош В.П. та Тімохіна Є.В.

при секретарі Джадан І.В.

з участю прокурора Савицького І.В.

захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2

законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4

у скоєнні злочину передбаченого ст.. 115 ч.2 п.12 КК України,

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4

у скоєнні злочину передбаченого ст.. 115 ч.2 п.12 КК України,

В С Т А Н О В И В :

6 червня 2010 року у денний час доби ОСОБА_6В разом з ОСОБА_5 знаходячись у дворі домогосподарства де проживає останній в с. Єнківці, Лубенського району вживали алкогольні напої.

Близько 16-ї години ОСОБА_5 побачив на вулиці біля свого двору ОСОБА_7, якого він підозрював у скоєнні крадіжки бідону зі свого домогосподарства. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_6, вирішили вчинити фізичне насильство відносно ОСОБА_7 З цією метою ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 підійшли до ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, умисно завдав ОСОБА_7 удар кулаком в область обличчя. Відразу після нанесення удару ОСОБА_5, ОСОБА_6, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, умисно завдав останньому удар ногою в область грудної клітини , від чого ОСОБА_7 впав. Потім ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдали ОСОБА_7 кожний по одному удару ногою в область грудної клітини.

Після того, як ОСОБА_7 підвівся, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 повели його до мешканця їх села ОСОБА_8, який мешкав на відстані близько 1 км від домогосподарства ОСОБА_5, в зв'язку з тим, що ОСОБА_7 був винен ОСОБА_8 гроші. Пройшовши близько 100 м, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно завдав ОСОБА_7 удар ліктем в область обличчя, від чого ОСОБА_7 впав.

Після цього, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, піднявши ОСОБА_7, продовжили рух в напрямку домогосподарства ОСОБА_8 Пройшовши близько 100 м, ОСОБА_5, наніс ОСОБА_7 два удари кулаком в область обличчя, від чого ОСОБА_7 впав. Після цього, ОСОБА_5 сів на ОСОБА_7 зверху та умисно завдав йому не менше п'яти ударів кулаками та ліктями в область обличчя та грудної клітини. В цей час ОСОБА_6 залишався поряд і спостерігав за нанесенням ударів ОСОБА_5 Після цього, ОСОБА_6 умисно завдав ОСОБА_7 удар ногою в область обличчя, від чого ОСОБА_7 втратив свідомість.

Після того, як ОСОБА_7 прийшов до тями, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 знову повели його в напрямку домогосподарства ОСОБА_8

Спустившись до яру, розташованого у с. Єнківці Лубенського району, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вирішили знову нанести тілесні ушкодження ОСОБА_7Г, Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, усвідомлювали можливість настання смерті ОСОБА_7, але байдуже ставилися до такого наслідку та можливість якого свідомо допускали, тобто діючи з не прямим умислом, ОСОБА_5 штовхнув ОСОБА_7 рукою в плече, від чого останній впав. Після чого ОСОБА_5 спочатку умисно завдав ОСОБА_7 не менше трьох ударів кулаками в область обличчя та грудної клітини, а потім умисно завдав йому не менше трьох ударів, стрибаючи обома колінами в область грудної клітини. ОСОБА_6, перебуваючи поряд, умисно завдав ОСОБА_7 удар ногою в область обличчя та не менше одного удару ногою в область грудної клітини. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 втратив свідомість.

Після цього, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 витягли непритомного ОСОБА_7 з яру на пагорб, розташований на окраїні с. Єнківці Лубенського району, де останній від отриманих тілесних ушкоджень помер.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наносили тілесні ушкодження ОСОБА_7 у період з 16 год. до 17 год. 06.06.2010 року. На наступний день ОСОБА_6В прийшов на місце злочину та побачивши мертвого ОСОБА_7 заховав труп в чагарнику, закидавши його гіллям.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №110 від 19.08.2010 року на трупі ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер 2,3,4,5,6,7-го справа по середньо-ключичній лінії, 2,3,4,5,6,7,8,9-го зліва по середньо-ключичній лінії з вистоянням уламків ребер в грудну порожнину, 4,6-го ребер зліва по передньо-пахвинній лінії. Утворення цих ушкоджень зумовило виникнення загрозливих для життя явишь - плевропульмональний шок, а тому відносно живої людини вони носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а в даному випадку призвели до настання смерті.

Причиною смерті ОСОБА_7Г, явилась травма грудної клітини з численними переломами ребер, що супроводжувалася плевропульмональним шоком.

Смерть ОСОБА_7 могла наступити 06.06.2010 року.

Допитані в судовому засіданні підсудні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 винними себе в скоєнні злочину при вищевикладених обставинах визнали частково. При цьому показали , що 6.06.2010 року в період часу з 16 до 17 години в с. Єнківці, Лубенського району, вони, знаходячись в стані алкогольного спяніння, спільно, умисно заподіяли потерпілому ОСОБА_7Г тілесні ушкодження при вищевикладених обставинах. При цьому вказали, що умислу на вбивство потерпілого не мали, а скоєне є результатом знаходження їх в стані алкогольного спяніння.

Однак, вина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_7Г за попередньою змовою групою осіб, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме:

Показами потерпілої, яка суду показала, що ОСОБА_7Г являвся її братом. На початку червня 2010 року він зник. Вона почала шукати його, неодноразово зверталася у міліцію. Пізніше їй стало відомо, що 6.06.2010 року його вбили ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Показами свідка ОСОБА_9, яка показала, що 06.06.2010 року

вони всією родиною святкували «храм» у дворі їх домогосподарства. Під час

святкування вона почула, як у дворі загавкав собака. Вона виглянула за будинок і

побачила, що в їх дворі біля сараю знаходиться ОСОБА_7 Вона підійшла до

нього та запитала, що він тут робить. ОСОБА_7 відповів, що просто зайшов.

Після цього вона вивела ОСОБА_7 зі свого двору на вулицю. В цей момент до

них підійшли її брат ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Спочатку

ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 удар кулаком правої руки в обличчя. Після

цього, ОСОБА_6 завдав ОСОБА_7 удар правою ногою в область грудної

клітини, від чого ОСОБА_7 впав на спину. Після цього, ОСОБА_5 та

ОСОБА_6 завдали ОСОБА_7 кожний по одному удару ногою в область

грудної клітини чи живота. Потім до них підбігли її брат ОСОБА_9

та ОСОБА_10, які відтягнули ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Олександра від ОСОБА_7 Більше ОСОБА_7 ніхто ударів не завдавав. Після

цього, ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_7 піднятися з землі, відвів його

до колодязя та злив водою з відра, щоб той умився і змив кров з обличчя.

Показами свідка ОСОБА_9, який показав, що 06.06.2010 року у них в селі було свято «храм». Він у той день разом з ОСОБА_10 був на роботі приблизно до 15 години, після чого пішов додому. Він запросив ОСОБА_10 до себе додому в гості, на що той погодився. Коли вони прийшли, то у них у дворі вже був накритий стіл, за яким знаходилася вся його родина. Він з ОСОБА_10 теж приєднався до святкування. При цьому вони всі вживали алкогольні напої. Раптом він почув крик своєї сестри ОСОБА_11 зі сторони сараю. Коли він підбіг до неї, то побачив, що біля сараю в їх дворі знаходиться ОСОБА_7. Олена стала випихати ОСОБА_7 з їх двору. ОСОБА_7 вийшов з двору та відійшов до колодязя, який знаходиться неподалік від їх домогосподарства. В цей момент з двору вибіг його брат ОСОБА_5. Він підбіг до ОСОБА_7 та вдарив його кулаком правої руки в обличчя. Від удару у ОСОБА_7 з носу потекла кров. Після цього, з двору вибіг ОСОБА_6, який теж підбіг до ОСОБА_7 та вдарив його правою ногою в область живота чи грудної клітини. Від цього удару ОСОБА_7 впав на землю на спину. Після цього. ОСОБА_6 завдав лежачому на землі ОСОБА_7 ще декілька ударів ногами в область тулубу. Після цього, він разом з ОСОБА_10 підбігли до хлопців та стали відтягувати їх від ОСОБА_7 Він відтягував свого брата ОСОБА_5, а ОСОБА_10 відтягував ОСОБА_6. Після того, як вони відтягнули хлопців, більше ОСОБА_7 ніхто ударів не завдавав. Він допоміг ОСОБА_7 піднятися, набрав води з колодязя та змив йому на руки, щоб той умився, так як у нього на обличчі була кров. Після цього, він сказав ОСОБА_7, щоб той уходив, а сам повернувся у свій двір до столу. Потім ОСОБА_6 сказав, що піде піймає ОСОБА_7, щоб відвести його до ОСОБА_8, так як останній начебто пообіцяв йому грошей, якщо той приведе ОСОБА_7 до нього. Після цього, ОСОБА_6 вийшов з двору та пішов вслід за ОСОБА_7 Чи пішов вслід за ОСОБА_6 ОСОБА_5, він не бачив.

Показами свідка ОСОБА_12, який показав, що 06.06.2010 року в їх селі було свято «храм». У той день вони з самого ранку накрили у дворі стіл та всією родиною стали святкувати. Приблизно в післяобідній час він почув на вулиці біля двору якийсь шум та крики. ОСОБА_11 сказала йому, що побачила у їх дворі ОСОБА_7, якого виштовхала з двору на вулицю, щоб він нічого не вкрав. ОСОБА_5 та ОСОБА_6, побачивши на вулиці ОСОБА_7, вибігли з двору та побігли за ним. Потім за ними побігли ОСОБА_9 та ОСОБА_10. Він вирішив піти подивитися, що відбувається на вулиці, так як шум та крики не стихали. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що біля колодязя, розташованого неподалік від їх двору, лежить на землі на спині ОСОБА_7, В.Г., а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 б'ють його лежачого ногами по тулубу. Скільки саме вони завдали ударів та в які саме ділянки тіла, він точно сказати не може. Він став кричати на хлопців, щоб вони припинили бійку. Після цього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 відтягнули ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від ОСОБА_7 Потім хтось із хлопців допоміг ОСОБА_7 піднятися та злив йому на руки водою з колодязя, щоб той умився, так як у нього на обличчі була кров. Після того, як ОСОБА_7 умився, він збирався уходити, але ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сказали йому, що треба сходити до ОСОБА_8, щоб розібратися з приводу боргу. Після цього. ОСОБА_6 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 пішли в напрямку яру, за яким розташоване домогосподарство ОСОБА_8, всі інші продовжили святкування.

Показами свідка ОСОБА_10, який показав, що 06.06.2010 року близько 16 години після роботи він прийшов в гості до свого товариша ОСОБА_9 на святкування «храму». Вони разом вживали алкогольні напої, коли почули на вулиці біля домогосподарства ОСОБА_9 якійсь шум та крики. Він звернув увагу, що за столом у цей момент не було ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Він з ОСОБА_9 піднявся із-за столу та вийшов з двору на вулицю. Коли він вийшов на вулицю, то побачив, що біля колодязя, розташованого біля домогосподарства ОСОБА_9, відбувається бійка між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Він побачив, що ОСОБА_7 впав на коліна, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 завдавали йому удари кулаками в область голови та тулубу. Скільки саме кожний з них завдав ударів ОСОБА_7 та в які саме ділянки тіла, він точно сказати не може. Чи завдавали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 удари ОСОБА_7 ногами, він не бачив. Після цього, він разом з ОСОБА_9 побіг до хлопців, щоб припинити бійку. Підбігши до хлопців, він став відтягувати від ОСОБА_7 ОСОБА_6, а ОСОБА_9 став відтягувати від ОСОБА_7 свого брата ОСОБА_7. Коли вони відтягнули хлопців, то ОСОБА_7 залишився лежати не землі. Він побачив, що у ОСОБА_7 розбитий ніс і з нього тече кров. Після цього, вони з ОСОБА_9 допомогли ОСОБА_7 піднятися, та злили водою з колодязя йому на руки, щоб він змив кров з обличчя. Після того, як ОСОБА_7 умився, він пішов по вулиці в напрямку яру. Потім ОСОБА_6 сказав, що піде за ОСОБА_7, щоб відвести його до ОСОБА_8, так як останній начебто пообіцяв йому грошей, якщо той приведе ОСОБА_7 до нього. Після цього, ОСОБА_6 побіг наздоганяти ОСОБА_7, а ОСОБА_5 побіг вслід за ним. Він побачив, як ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наздогнали ОСОБА_7 на вулиці, взяли його під руки та повели в напрямку яру, за яким розташоване домогосподарство ОСОБА_8

Показами свідка ОСОБА_8, який показав, що приблизно на початку червня 2010 року у нього вдома в с. Єнківці знаходилися його товариш ОСОБА_3 із своїм сином ОСОБА_6. В ході розмови він попросив ОСОБА_6, якщо той десь у селі побачить ОСОБА_7, щоб повідомив йому про це, так як ОСОБА_7 був винен йому гроші. Грошей ОСОБА_6 за те, що той повідомить йому про появу ОСОБА_7, він не обіцяв. 06.06.2010 року в їх селі було свято «храм». Зранку він знаходився вдома та займався по господарству. Близько 17 години до нього додому прийшов ОСОБА_6. Він вийшов з будинку на двір, щоб з ним побалакати. ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп'яніння і сказав йому, що він разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 впіймали у селі ОСОБА_7 Він запитав у ОСОБА_6, де зараз знаходиться ОСОБА_7, на що той відповів, що ОСОБА_7 лежить зв'язаний біля яру. Він сказав ОСОБА_6, щоб той відвів його туди, після чого вони разом пішли у напрямку яру. Пройшовши близько 500 м від свого домогосподарства, він побачив на галявині біля лісосмуги лежачого у траві ОСОБА_7 Коли він підійшов ближче, то побачив, що ОСОБА_7 лежав на правому боці, обличчя було повернуто униз. Зап'ястя обох рук ОСОБА_7 були зв'язані у нього за спиною якоюсь футболкою. Він нагнувся над ОСОБА_7 і перевернув його на спину, обличчям догори. Він побачив, що ОСОБА_7 був сильно побитий. На обличчі у нього була кров, очі були запливші, на обличчі було декілька гематом. Він спитав у ОСОБА_7 : «ОСОБА_12, що з тобою ?», але той йому нічого не відповів, а лише харчав та стогнав. Він став кричати на ОСОБА_6 за те, що вони побили ОСОБА_7. Він сказав ОСОБА_6, що просив лише повідомити його, коли ОСОБА_7 появиться у селі, а не просив його тягти до нього. ОСОБА_7 нічого не казав, а лише харчав. Після того, як він облив його водою, ОСОБА_7 став намагатися піднятися, опираючись на лікоть, але не зміг. Він вирішив, що ОСОБА_7 вже прийшов до тями, і що йому потрібно ще декілька хвилин, щоб остаточно оклематися, після чого він сам встане та піде додому. Після цього, ОСОБА_6 і ОСОБА_5 через яр пішли додому, а він пішов до себе додому. ОСОБА_7 залишався лежати на тому ж самому місці. Що було далі з ОСОБА_7 йому невідомо. Він вважав, що у ОСОБА_7 немає серйозних тілесних ушкоджень і не думав, що йому потрібна термінова медична допомога.

Показами свідка ОСОБА_13, який показав, що 06.06.2010 року він знаходився у себе вдома та святкував «храм». Близько 17 години він вийшов зі свого будинку та пішов до колодязя, щоб набрати води. Коли він вийшов, то побачив на вулиці ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Він побачив, що обидва хлопці знаходилися у стані сп'яніння. ОСОБА_6 сказав йому, що вони з ОСОБА_5 побили ОСОБА_7 та залишили його лежати неподалік. Також ОСОБА_6 сказав, що зараз він йде до ОСОБА_8, який начебто пообіцяв йому гроші, якщо він приведе до нього ОСОБА_7 Після цього, ОСОБА_6 пішов до домогосподарства ОСОБА_8, а він залишився біля свого домогосподарства та розмовляв з ОСОБА_5. Через декілька хвилин ОСОБА_6 повернувся разом з ОСОБА_8 Він вирішив сходити разом з хлопцями, щоб подивитися, що сталося з ОСОБА_7 Дійшовши майже до яру, він побачив ОСОБА_7, який лежав на землі на спині, обличчям догори. Він близько до ОСОБА_7 не підходив, але побачив, що у того на обличчі маються тілесні ушкодження та кров. ОСОБА_7 був у свідомості, але нічого не казав, а лише харчав та стогнав. Побачивши, що ОСОБА_7 побитий, ОСОБА_8 став кричати на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за те, що вони зробили з ОСОБА_7. ОСОБА_8 сказав, що просив хлопців лише привести ОСОБА_7 до нього, але бити його він не просив. Після цього, ОСОБА_8 попросив його сходити додому та набрати відро води, щоб облити ОСОБА_7 та привести його до тями. Він пішов до себе додому, ОСОБА_8 пішов разом з ним, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 залишилися біля ОСОБА_7. Прийшовши, він набрав з колодязя відро води та дав його ОСОБА_8. Після цього, ОСОБА_8 пішов назад до того місця, де лежав ОСОБА_7, а ОСОБА_13 залишився у себе вдома. Приблизно через півгодини, можливо менше, ОСОБА_8 повернувся та віддав йому порожнє відро. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 разом з ним не було. Що сталося з ОСОБА_7, ОСОБА_8 йому не казав.

Крім того вина підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується письмовими матеріалами справи:

- явкою з повинною ОСОБА_5 від 25.06.2010 року, в якій він зізнається у

спричиненні разом з ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_7

(т.1 а.с. 14)

- явкою з повинною ОСОБА_6 від 25.06.2010 року, в якій він зізнається у

спричиненні разом з ОСОБА_5О, тілесних ушкоджень ОСОБА_7

(т.1 а.с. 15)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події із застосуванням

відеозапису від 26.06.2010 року, в ході якого ОСОБА_6 дав покази про

обставини та механізм спричинення ним разом з ОСОБА_5 тілесних

ушкоджень ОСОБА_7, а також вказав місце в лісосмузі в с. Єнківці

Лубенського р-ну, де він заховав труп ОСОБА_7

(т.1 а.с. 51-53)

- протоколом огляду місця події від 26.06.2010 року, в ході якого в лісосмузі в с.Єнківці Лубенського р-ну було виявлено прихований труп ОСОБА_7 з

явними ознаками насильницької смерті.

(т.1 а.с. 54-62)

- протоколом огляду від 26.06.2010 року, в ході якого в лісосмузі в с. Єнківці Лубенського р-ну, поблизу місця виявлення трупу ОСОБА_7, у землі було

виявлено та вилучено пару перчаток, закопаних ОСОБА_6 після

приховування трупу ОСОБА_7

(т.1 а.с. 63)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події із застосуванням

відеозапису від 27.06.2010 року, в ході якого ОСОБА_5 дав покази про

обставини та механізм спричинення ним разом з ОСОБА_6 тілесних

ушкоджень ОСОБА_7

(т. 1 а.с. 85-96)

- висновком судово-медичної експертизи №162-Д від 30.07.2010 року, згідно якого при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді : перелому 2,3,4,5,6,7-го ребер справа по середньо-ключичній лінії з вистоянням уламків ребер в грудну порожнину, перелому 2,3,4,5,6,7,8,9-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії з вистоянням уламків ребер в грудну порожнину, перелому 4,6-го ребер зліва по передній пахвинній лінії. Причиною смерті ОСОБА_7 явилася закрита травма грудної клітини з численними переломами ребер, що супроводжувалося плевропульмональним шоком. Смерть ОСОБА_7 могла наступити 06.06.2010 року.

(т.1а.с. 158-159)

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №162-Д1 від 30.07.2010 року, згідно якого покази, дані ОСОБА_6 26.06.2010 року в ході відтворення обстановки та обставин події, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 в частині характеру спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть.

(т.1 а.с. 171)

- висновком додаткової судово-медичної експертизи №162-Д2 від 30.07.2010 року, згідно якого покази, дані ОСОБА_5 27.06.2010 року в ході відтворення обстановки та обставин події, в цілому не протирічать даним судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_7 в частині характеру спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть.

(т.1 а.с. 165)

- висновком комісійної судово-медичної експертизи №110 від 19.08.2010 року, згідно якого на трупі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді : переломів ребер 2,3,4,5,6,7-го справа по середньо-ключичній лінії, 2,3,4,5,6,7,8,9-го зліва по середньо-ключичній лінії з вистоянням уламків ребер в грудну порожнину, 4,6-го ребер зліва по передньо-пахвинній лінії. Утворення цих ушкоджень зумовило виникнення загрозливих для життя явищ плевропульмональний шок, а тому відносно живої людини вони носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, а в даному випадку призвели до настання смерті. Причиною смерті ОСОБА_7 явилась травма грудної клітини з численними переломами ребер, що супроводжувалася плевропульмональним шоком. Смерть ОСОБА_7 могла наступити 06.06.2010 року.

(т.1 а.с. 241-254)

Згідно характеристики, наданої виконкомом Бієвецької сільської ради

Лубенського р-ну. ОСОБА_5 на даний час ніде не працює, перебуває вдома.

допомагає матері по господарству. З боку сусідів та мешканців села нарікань на

поведінку ОСОБА_5 не надходило. В громадських місцях веде себе

задовільно. Спиртними напоями не зловживає.

(т.2 а.с. 23)

Згідно характеристики, наданої Бієвецькою ЗОШ І-ІІ ст. Лубенського р-ну,

ОСОБА_5 навчався у вказаній школі та закінчив 9 клас у 2007 році.

ОСОБА_5 мав задовільні розумові здібності, на уроках був дисциплінований,

але неуважний, навчальний матеріал сприймав слабо. Домашні завдання виконував

несистематично. ОСОБА_5 за характером скромний, замкнутий,

нетовариський, не мав друзів серед однолітків, з однокласниками не завжди

підтримував приятельські стосунки.

(т. 1 а.с. 25)

Згідно медичного висновку від 29.06.2010 року, ОСОБА_5 здоровий, працездатний. Епізодичне вживання алкоголю. Примусового лікування не потребує.

(т.1 а.с, 34)

Згідно висновку амбулаторної комплексної психолого-психіатричвої

експертизи №520 від 23.07.2010 року, ОСОБА_5 будь-яким психічним

захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності, як в період часу, що

відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, так і в теперішній час не

страждав і не страждає. ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до

інкримінованого йому протиправного діяння, перебував у стані простого

алкогольного сп'яніння, коли міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи індивідуальні особливості ОСОБА_5, його психічний стан та

конкретні умови, в яких було здійснено протиправне діяння, він міг правильно

сприймати, запам'ятовувати і, в наступному, правильно відтворювати факти та події,

що мають значення по даній кримінальній справі, а також міг повністю

усвідомлювати значення своїх протиправних дій та їх наслідків. У момент скоєння

інкримінованого йому діяння ОСОБА_5 не знаходився у стані фізіологічного

афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на

його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації. Під дію ч.2-3 ст. 19, ст.20 КК

України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не

потребує. Може постати перед слідством і судом.

(т. 1 а.с. 218-222)

Згідно характеристики, наданої виконкомом Бієвецької сільське ради

Лубенського р-ну, ОСОБА_6 проживає без реєстрації в житловому будинку,

який належить його бабусі ОСОБА_14 На даний час ОСОБА_6 ніде не

працює, перебуває вдома. До Бієвецької сільської ради на адмінкомісію не

викликався.

(т.1 а.с. 40)

Згідно характеристики, наданої Лубенською спеціальною загальноосвітньою

школою-інтернатом, ОСОБА_6 вміє логічно мислити, словниковий запас

достатній. Добре орієнтується в оточуючому середовищі. На уроках проявляє

середню активність, але свій обов'язок вчитися виконує нерегулярно. Часто

пропускає навчальні дні без поважних причин. До вимог вчителів, їх педагогічних

впливів відноситься байдуже. В конфліктні ситуації з учнями, педагогами вступає

рідко. Характер спілкування вибірковий. В громадській праці, в навчанні, в іграх з

ровесниками виконує роль спостерігача, інколи - виконавця. Рідко проявляє

позитивні якості і форми поведінки : ввічливість, скромність, відповідальність,

частіше - негативні: впертість, егоїзм, образливість, жорстокість.

(т.2 а.с. 41)

Згідно медичного висновку від 29.06.2010 року, ОСОБА_6 здоровий,

працездатний. Страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок

вживання алкогольних напоїв. Потребує примусового лікування.

(т.2 а.с. 54)

Згідно висновку амбулаторної комплексної психолого-психіатричної

експертизи №521 від 23.07.2010 року. ОСОБА_6 будь-яким психічним

захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності, як в період часу, що

відноситься до інкримінованого йому протиправного діяння, так і в теперішній час не

страждав і не страждає. ОСОБА_6 в період часу, що відноситься до

інкримінованого йому протиправного діяння, перебував у стані простого

алкогольного сп'яніння, коли міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Враховуючи індивідуальні особливості ОСОБА_6, його психічний стан та

конкретні умови, в яких було здійснено протиправне діяння, він міг правильно

сприймати, запам'ятовувати і, в наступному, правильно відтворювати факти та події,

що мають значення по даній кримінальній справі, а також міг повністю

усвідомлювати значення своїх протиправних дій та їх наслідків. У момент скоєння

інкримінованого йому діяння ОСОБА_6 не знаходився у стані фізіологічного

афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на

його свідомість і діяльність у досліджуваній ситуації. Під дію ч.2-3 ст. 19, ст.20 КК

України не підпадає. Застосування примусових заходів медичного характеру не

потребує. Може постати перед слідством і судом.

(т. 1 а.с. 229-234)

Допитаний в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 підтвердив проведені ним в ході досудового слідства висновки судово-медичних експертиз, та пояснив, що тілесні ушкодження заподіяні ОСОБА_7 6.06.2010 року несумісні з життям, після отриманих тілесних ушкоджень грудної клітини потерпілий міг жити декілька хвилин, але не більше однієї години.

Оцінюючи зібрані по справі докази та вирішуючи питання про кваліфікацію дій підсудних, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України, так як вони за попередньою змовою групою осіб, вчинили умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7

Суд критично відноситься до стверджень підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що в зговір не вступали, умислу на вбивство потерпілого ОСОБА_7 не мали, постільки вони спростовуються доказами по справі.

Так, дії ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були узгодженими, взаємо доповнюваними та направленими на досягнення єдиної злочинної мети, а саме вбивство потерпілого ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб. При цьому підсудні свідомо допускали смерть потерпілого, наносячи продовж тривалого часу велику кількість ударів руками та ногами по тулубу, грудній клітці та голові, тобто у життєво важливі органи .

Про умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на умисне вбивство, свідчать характер, кількість, локалізація та масивність заподіяних потерпілому ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, а також спосіб та обставини їх заподіяння.

При призначенні підсудним покарання, суд виходячи з вимог ст. 65-67, 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обставини, що помякшують та обтяжують покарання, а також умови життя та виховання, рівень розвитку та інші особливості неповнолітнього підсудного.

Так, відносно ОСОБА_6 суд враховує те, що він вчинив злочин в неповнолітньому віці, до кримінальної відповідальності притягується вперше, навчався, посередньо характеризується, як по місцю проживання, так і навчання, виховувався в не повній сімї, раніше на обліку не перебував, ним вчинено особливо тяжкий злочини умисне вбивство в стані алкогольного спяніння, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 115 ч. 2 КК України.

Відносно ОСОБА_5 суд також враховує те, що він вчинив злочин в молодому віці, до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше на обліку не перебував, посередньо характеризується за місцем проживання, скоїв особливо тяжкий злочин, а саме умисне вбивство в стані алкогольного спяніння, його активну участь у скоєнні даного злочину, а тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 115 ч. 2 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення підсудних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Згідно медичних висновків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здорові, працездатні.

ОСОБА_6 страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкогольних напоїв. Потребує примусового лікування. ОСОБА_5 епізодично вживає алкогольні напої, лікування не потребує.

Суд не знаходить підстав для застосування примусового лікування від алкоголізму відносно ОСОБА_6

Заявлений по справі потерпілою ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди в сумі 5 865 грн. 88 коп. та моральної шкоди в сумі 50 000 грн. підлягає задоволенню в повному обємі. При цьому суд враховує непоправність втрати брата, біль, ступінь її моральних страждань.

Речові докази приєднані до справи, відповідно до ст. 81 КПК України, підлягають знищенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України та призначити йому покарання у вигляді 13 років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 12 КК України та призначити йому покарання у вигляді 11 років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в строк відбування покарання час їх знаходження під вартою з 25.06.2010 року

Запобіжний захід засудженим до набрання вироком чинності залишити утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 солідарно 5 865 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної шкоди.

Речовий доказ по справі пару печаток, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Лубенського МВ ГУМВС України в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення, а засудженими, що утримуються під вартою в той же строк з часу вручення їм копії вироку.

Головуючий суддя Волювач О. В.

Суддя: Чабаненко В.О.

Народні засідателі: Спіліоті І.І.

ОСОБА_16

ОСОБА_17В