Справа № 539/4054/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2013 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді Яценка В.В.

при секретарі : - ОСОБА_1

з участю прокурора : - ОСОБА_2

представника скаржника : - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження старшого слідчого Лубенського МРВ УМВС України в Полтавській області , -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову про закриття кримінального провадження старшого слідчого Лубенського МРВ УМВС України в Полтавській області.

ОСОБА_4 в своїй скарзі зазначив, що він 3.04.2013 року звернувся з письмовою заявою до Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області з приводу шахрайських дій стосовно нього ОСОБА_5 Слідчим відділом Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області заява ОСОБА_4 була внесена до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

7.10.2013 року за вихідним № 12064 на адресу ОСОБА_4 надійшла постанова від СВ Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області датована 17.09.2013 року про закриття кримінального провадження.

Слідчий в своїй постанові мотивує закриття кримінального провадження тим, що ОСОБА_5 офіційно не був прийнятий ОСОБА_4 на роботу та між ними не було укладено договір про матеріальну відповідальність, ОСОБА_5 працював у ОСОБА_4 за усною домовленістю, тобто правовідносини між ними носять цивільно-правовий характер, а в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.

В ході судового розгляду було встановлено, що 16.02.2013 року до приватного підприємця ОСОБА_4 звернувся з приводу працевлаштування, ОСОБА_5. В особистій бесіді ОСОБА_5 були розяснені функціональні обовязки, які повинен виконувати ОСОБА_5, як торговий представник-продавець. Вислухавши свої обовязки, ОСОБА_5 попрохав іспитовий термін з метою внутрішнього переконання чи зможе він впоратися зі своїми обовязками повязаними з реалізацією стоматологічної продукції. Так на пропозицію ОСОБА_5 ОСОБА_4 погодився так як його пропозиція з приводу іспитового терміну мала під собою законне підґрунтя та здоровий глузд.

18.02.2013 року ОСОБА_5 отримав відповідно до накладної №1-00000039 від ПП «ОСОБА_4І.», а саме від бухгалтера ОСОБА_6 стоматологічне обладнання на загальну суму 151 958, 47 грн. При отриманні обладнання, ОСОБА_5 особисто звірив кожне найменування з накладною. Перевіривши наявність обладнання з накладною ОСОБА_5 поставив свій підпис в накладній. Для полегшення роботи по реалізації стоматологічного обладнання ОСОБА_5, ОСОБА_4 надав, без орендних правовідносин, автомобіль «Таврія-пікап». Отримавши товар ОСОБА_5 на вище вказаному автомобілі поїхав до свого місця проживання.

19.02.2013 року на телефон ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що коли він розвезе обладнання то прийме рішення про офіційне працевлаштування. На дану пропозицію ОСОБА_4 погодився.

23.02.2013 року ОСОБА_5 повернувся до ОСОБА_4 та здав грошові кошти в сумі 3630,36грн. При цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4, про те, що робота йому подобається і він буде працевлаштовуватися як забере свій паспорт, де знаходиться його паспорт ОСОБА_5 не повідомив.

Порядність ОСОБА_5 та його пунктуальність сподобалася ОСОБА_4, а саме ОСОБА_5, добросовісно відносився до своїх обовязків, змінив замок на «Таврія-пікап» з метою запобігання крадіжки обладнання.

ОСОБА_5 поїхав у наступне відрядження. На телефонні дзвінки ОСОБА_4 перестав відповідати. Місце його знаходження було не відоме. Через деякий час ОСОБА_5 повернувся та повідомив, що грошові кошти за реалізоване обладнання в сумі 3200 грн. у нього були викрадені в м. Ромни Сумської області.

Після перебігу таких обставин було прийняте рішення про проведення інвентаризації залишку обладнання, яке було ввірене йому відповідно до вище вказаної накладної. ОСОБА_5 на неодноразові прохання бути присутнім при проведенні інвентаризації відмовився.

Так була проведена інвентаризація за результатами якої було складено відповідний акт, згідно якого недостача склала 16 486, 23 грн.

В ході проведення досудового розслідування слідчий провів допит ОСОБА_4 як потерпілого, провів допит ОСОБА_5, провів одночасний допит між ОСОБА_4, та ОСОБА_5

В ході проведення допитів ОСОБА_4 були надані беззаперечні дані, де саме знаходився ОСОБА_5 після отримання товарно-матеріальних цінностей. Наведені дані про минуле місце роботи ОСОБА_5, де він теж був замішаний у зникненні грошових коштів, що характеризує особу останнього. Місце знаходження паспорту ОСОБА_5 і чому він надав копію паспорту ОСОБА_4 паспорта який вважається не дійсним. Не встановлено та не допитано особу, яка разом з ОСОБА_5 за власним бажанням їздила разом з ОСОБА_5 у відрядження. Не допитано працівників від ПП «ОСОБА_4І.», які могли б підтвердити факт отримання товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_5, а також факту проведення інвентаризації та виявлення недостачі. Не надісланий запит до Роменського РВ УМВС України в Сумській області про звернення ОСОБА_5 про викрадення грошових коштів. Дані які були надані слідчому були проігноровані і залишені без уваги.

Вважає, що ОСОБА_5 шляхом обману та зловживаючи довірою ОСОБА_4 заволодів грошовими коштами в сумі 16486,23 грн. і постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та не обгрунтованою.

З вище описаного випливає, що в діях ОСОБА_5 вбачається склад злочину, передбачений ст. 190 КК України, а ніяк не цивільно-правові стосунки

Прохає суд постановити рішення яким скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження і направити кримінальне провадження для проведення подальшого розслідування іншому слідчому.

Розглянувши скаргу, вислухавши доводи прокурора, який прохає суд задовольнити скаргу ОСОБА_4, скаржника та представника скаржника які теж прохають задовільнити скаргу слідчий суддя приходить до висновку ,що скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України вбачається, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов'язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником..

Відповідно ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням положень глави 26.

Судом встановлено, що в ході проведення розслідування слідчий поверхово провів розслідування з наступних підстав не встановлено де саме знаходився ОСОБА_5 після отримання товарно-матеріальних цінностей. Не встановлено місце знаходження паспорту ОСОБА_5 і чому він надав копію паспорту ОСОБА_4 паспорта який вважається не дійсним. Не встановлено та не допитано особу, яка разом з ОСОБА_5 за власним бажанням їздила разом з ОСОБА_5 у відрядження. Не допитано працівників від ПП «ОСОБА_4І.», які могли б підтвердити факт отримання товарно-матеріальних цінностей ОСОБА_5, а також факту проведення інвентаризації та виявлення недостачі. Не надісланий запит до Роменського РВ УМВС України в Сумській області про звернення ОСОБА_5 про викрадення грошових коштів.

При таких обставинах суд не може погодитися з винесеною постановою старшого слідчого слідчого відділу Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 303-307, 308, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХ В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження- задовільнити .

Постанову старшого слідчого відділу Лубенського МВ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження-скасувати .

Кримінальне провадження направити Лубенському міжрайонному прокурору для організації розслідування.

Ухвала згідно ст. 309 КПК України підлягає оскарженню.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7