Справа № 466/4955/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0002120 від 17.06.2015р. про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 27.05.2015 року Сихівським районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 190 КК України до 30 годин громадських робіт

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України, -

у с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 17.06.2015 р. близько 13-14 год. маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно - небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, перебуваючи в приміщенні лікарні травматологічного відділення по вул. П.Орлика, 4 у м. Львові, таємно викрав мобільний телефон марки LG D 410 ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , належний потерпілій ОСОБА_7 вартістю 2 000 грн. в середині якого знаходилась карта пам`яті вартістю 100 грн., завдавши останній матеріальної шкоди на загальну суму 2 100 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно знаходячись в приміщенні лікарні травматологічного відділення по вул. П.Орлика, 4 у м. Львові, таємно викрав мобільний телефон марки LG D 410 належний потерпілій ОСОБА_7 , даний телефон він передав своїм товаришам, щоб останні повернули потерпілій. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ствердив, що про обставини вчинення його сином обвинуваченим кримінального правопорушення дізнався від працівників міліції. Зазначив, що зможе в майбутньому контролювати його поведінку з метою недопущення вчинення ним подібних чи будь-яких інших правопорушень. Просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002120.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України, таємне викрадення чужого майна, повторно, оскільки обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, умови його життя та виховання, рівень розвитку, особу винуватого, який раніше судимий, його характеристику з місця проживання, щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім є обставинами, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання не встановлено, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 71 КК України приєднавши частково не відбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27.05.2015 року.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки LG D 410 ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 слід повернути потерпілій ОСОБА_7 ( а. с. 30-34).

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 27 травня 2015 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 1 (одного) року 2 ( двох) днів позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. Контроль за поведінкою ОСОБА_6 покласти на кримінально - виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

Іспитовий строк ОСОБА_6 рахувати з моменту проголошення вироку 03 липня 2015 року.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки LG D 410 ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 - повернути потерпілій ОСОБА_7 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1