Справа №481/1300/13-к
Провадж.№1-кп/481/102/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря - Юхименко Т.М.,

прокурорів прокуратури - Мезенцевої
В.А., Коніщука М.В.,

представника потерпілого - ОСОБА_3,

законного представника
неповнолітнього - ОСОБА_4,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Новобузького
районного суду Миколаївської області
кримінальне провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Петрівка, Новобузького району,
Миколаївської області, українця,
громадянина України, маючого середню
освіту, холостого, не працюючого,
навчається на II курсі Новобузького
технікуму, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчинені кримінального
правопорушення передбаченого ст. 121 ч.1
КК України -

ВСТАНОВИВ:

26.04.2013р. близько 22.00 години, ОСОБА_6
знаходився біля магазину - бару в
центрі села Петрівка, Новобузького
району. Крім нього там ще знаходилися
інші мешканці вищевказаного села -
молодь, яка відпочивала. В цей час до
даного магазину - бару прийшов ОСОБА_7,
який зайшовши до приміщення бару,
присів за столик, де відпочивали його
знайомі - ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Під час
відпочинку у ОСОБА_7 виник конфлікт з
ОСОБА_8, і він вилив на неї пиво, яке
вживав. Після цього ОСОБА_8 вийшла з
бару та підійшовши до свого брата
ОСОБА_6, який стояв на вулиці біля бару
поскаржилася останньому про те, що
ОСОБА_7 вилив на неї пиво та ображає її.
Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_8 пішли
додому, а ОСОБА_7 залишився стояти на
вулиці навпроти бару разом зі своїми
знайомими. Через деякий час до ОСОБА_7
підійшли ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9. Між
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла сварка, в ході
якої вони почали сваритися та наносити
один одному удари. В ході даної сварки
до ОСОБА_7 підійшов ОСОБА_6 та з метою
спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7
навмисно наніс останньому три удари
ножем по руці та тулубу.

Згідно висновку експерта №90/40 від
24.05.2013р. в результаті злочинних дій
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 було заподіяні
пошкодження у вигляді - рани в області
лівого плеча повздовжньої області,
проникаючого поранення грудної клітки
з раною, яка мається на рівні 8-9 ребер по
лівій біля - хребтовій лінії, яке
ускладнене лівостороннім
пневмогемотораксом. Поранення в
області лівого плеча та в області
повздовжньої кістки відносяться до
легких тілесних ушкоджень. Проникаюче
поранення грудної клітки в області 8-9
ребер по лівій біля - хребтовій по
критерію безпеки для життя відносяться
до категорії тяжких тілесних
ушкоджень.

В судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України
визнав повністю, суду пояснив, що
26.04.2013р. він з сестрою та її знайомою
ОСОБА_9 вирішили піти до магазину -
бару, який розташований в центрі села
Петрівка Новобузького району. Його
сестра та ОСОБА_9 зайшли до магазину -
бару, а він залишився на вулиці. О 22 год.
30 хв. з магазину - бару вийшла його
сестра ОСОБА_8 і повідомила йому, що
ОСОБА_7 вилив їй на голову пиво та
ображав. Він забрав сестру і вони пішли
додому, вдома вони все розповіли
матері, і мати вирішила піти з'ясувати у
ОСОБА_7 чому він так вчинив. Коли мати
пішла, він також вирішив піти за нею,
вдягнув куртку і пішов до магазину -
бару. Не дійшовши до магазину два метри,
він побачив, що ОСОБА_7 вдарив в живіт
його матір, не витримав образи вирішив
самостійно його покарати, завдавши
декілька ударів ножем. Просив суд
суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 суду пояснив,
що 26.04.2013р. близько 21 години він пішов у
центр с. Петрівка Новобузького району,
де збирається вся молодь. Коли
відчинився бар він з друзями зайшли в
середину, купили пиво та сіли за столик,
де почали пити пиво. Через деякий час
до бару зайшла сестра обвинуваченого
ОСОБА_8 зі своєю подругою, і він вирішив
присісти до їхнього столику. Під час
розмови з ОСОБА_8, вона висловлювалася
на його адресу нецензурною лайкою, йому
це не сподобалося і він хлюпнув на неї
пивом. ОСОБА_8 швидко вийшла з магазину -
бару та про це повідомила своєму брату
(обвинуваченому), він взяв її за руку і
вони пішли. Через деякий час ОСОБА_8
повернулася зі своєю матір'ю, яка
кинулася до нього битися, вдарила його
по обличчю і він впав, коли підвівся то
замахнувся на неї ногою, але її не
зачепив. Нас з матір'ю обвинуваченого
намагалися розняти. Через кілька
хвилин підбіг обвинувачений та наніс
удари ножем. Після цього обвинувачений
та його мати пішли додому і він також
пішов додому. У той вечір він випив дві
пляшки пива.

Вина обвинуваченого у скоєні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, крім
його особистих свідчень, знайшла своє
підтвердження свідчення свідка ОСОБА_8,
яка суду пояснила, що 26.04.2013р. близько 21
години вона прийшла до бару - магазину
разом з обвинувачений, який є її рідним
братом та ОСОБА_9. Прийшовши до бару,
обвинувачений ОСОБА_6 залишився на
вулиці, а вона з подругою зайшли в
середину, сіли за столик та почали
спілкуватися, взяли по пляшці пива,
однак її не допили. До них підсів
ОСОБА_7, який почав її ображати, після
чого вона намагаючись підвестись, коли
потерпілий її штовхнув і вона знову
присіла. Вона зробила потерпілому
зауваження, на що останній у відповідь
вилив на голову їй пиво, тоді вона
запропонувала потерпілому вийти, на що
він погодився. Коли вони вийшли з бару
на вулицю, вона все розповіла
обвинуваченому, який її забрав і вони
пішли додому. Вдома вона розповіла
матері, після чого матір вирішила
зустрітися з потерпілим та з'ясувати
причини його такої поведінки. Коли
вона та матір прийшли до бару на вулиці
знаходився потерпілий, матір підійшла
до потерпілого і почала з'ясовувати
стосунки, в цей час потерпілий наніс
удар ногою в живіт матері. Побачивши
дану подію обвинувачений, підбіг до
потерпілого та спричинив йому тілесні
ушкодження ножем, вона злякалася
підійшла до обвинувачено забрала ніж і
викинула його.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що
26.04.2013р. близько 21 години вона з ОСОБА_8
та обвинуваченим прийшли до бару в
центрі с. Петрівка Новобузького району
для відпочинку, придбали пиво. Вона з
ОСОБА_8 зайшли до приміщення бару, а
обвинувачений залишився на вулиці. В
приміщенні бару вона присіли за столик
та почали спілкуватися зі знайомими
хлопцями, в той час коли ці хлопці пішли
на вулицю покурити, до них підсів
ОСОБА_7, який почав спориться з ОСОБА_8,
вони хотіли підвестись та вийти з бару,
однак потерпілий штовхнув ОСОБА_8,
почав висловлюватися нецензурною
лайкою та облив їх вдвох пивом. Вони
вийшли з бару та розповіли
обвинуваченому про ці події, який їх
забрав та вони пішли додому. Вдома вони
розповіли матері ОСОБА_8 - ОСОБА_4, яка
вирішила піти та з'ясувати причини
такої поведінки потерпілого. Коли вони
прийшли до бару, мати ОСОБА_8 почала
розмовляти з потерпілим, який почав її
ображати нецензурною лайкою.
Потерпілий перебував в стані
алкогольного сп'яніння. Вона особисто
не бачила, як обвинувачений
потерпілому наносив удари ножем.

Крім того, вина обвинуваченого
ОСОБА_6 знайшла своє підтвердження
висновком експерта №90/40 від 24.05.2013р.
відповідно до висновків якого
вбачається, що у ОСОБА_7 мали місце
ушкодження, які по критерію безпеки для
життя відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 121КК України
доказана і його дії, тобто - умисне
тяжке тілесне ушкодження, небезпечне
для життя в момент заподіяння -
кваліфіковані правильно.

По справі заявлений цивільний
позов на суму 1719,90грн. в рахунок
спричиненої матеріального збитку та
9000 грн. спричиненої моральної шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний
позов визнав частково, а саме суму
заподіяного матеріального збитку в
розмірі 1719,90грн., суму моральної шкоди
просив визначити на розсуд суду.

Суд приходить до висновку, що
цивільний позов підлягає частковому
задоволенню, а саме в рахунок
спричиненого матеріального збитку в
розмірі 1719,90грн., в рахунок спричиненої
моральної шкоди 2000грн..

При визначені виду та міри
покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у
вчиненні кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 121КК України, суд
враховує характер і ступінь суспільної
небезпеки скоєного, дані що
характеризують обвинуваченого. Суд
вважає, що вчинене обвинуваченим
кримінальне правопорушення
відноситься до категорій тяжких.

Обвинувачений по місцю
проживання та навчання
характеризується позитивно.

Обставиною, що пом'якшує
обвинуваченому покарання є щире
каяття у скоєному, вчинення злочину
неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченому судом не встановлено.

Враховуючи особу обвинуваченого,
обставини, при яких ним було вчинене
кримінальне правопорушення, суд
приходить до висновку, що його
виправлення і перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 100 КПК України
речові докази підлягають поверненню
потерпілому.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення
передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і
призначити покарання у виді 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України
звільнити ОСОБА_6 від відбування
покарання з випробування строком на 2
роки.

На підставі ст. 76 КК України
зобов'язати засудженого ОСОБА_6 не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу кримінально -
виконавчої системи; повідомляти органи
кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, навчання,
роботи; періодично з'являтись на
реєстрацію в органи кримінально -
виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
ОСОБА_7 спричинені матеріальні збитки в
сумі 1719,90грн. та в рахунок
відшкодування моральної шкоди 2000
гривень.

Речові докази по справі:

- одяг ОСОБА_7, який знаходиться у
нього на відповідному зберіганні -
повернути останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Новобузький районний суд
Миколаївської області протягом 30 днів
з дня його проголошення.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко