Справа №390/679/15-к
Провадження №1-кп/390/97/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.05.2015 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кіровограді кримінальні провадження №0000388 та №0000452 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області та району, с. Молодецьке, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає: АДРЕСА_2 ,раніше судимого:

- 18.10.2010 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.185 ч.3 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі;

- 15.02.2011 року Кіровоградським районним судом Кіровоградської області за ст.ст.185 ч.3, 71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 07.04.2014 року звільнений по відбуттю строку покарання;

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.

У вересні 2014 року, більш точної дати та часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 прослідував до неогородженого та нежилого приміщення будинку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого мав вільний доступ із дозволу власниці, звідки таємно викрав три чавунні газові труби загальною вартістю 162 грн. З місця скоєння злочину зник і викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

13.03.2015 року близько 15.00 год. ОСОБА_5 прослідував до неогородженого та нежилого приміщення літньої кухні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого мав вільний доступ із дозволу власниці, не повідомляючи про свій злочинний намір неповнолітньому ОСОБА_6 попрохав допомогти у демонтажу листів шиферу із будівлі, після чого таємно викрав 20 листів шиферу загальною вартістю 1040 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

18.03.2015 року близько 15.00 год. ОСОБА_5 прослідував до неогородженого та нежилого приміщення літньої кухні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого мав вільний доступ із дозволу власниці, не повідомляючи про свій злочинний намір неповнолітньому ОСОБА_6 попрохав допомогти у демонтажу листів шиферу із будівлі, після чого таємно викрав 45 листів шиферу загальною вартістю 2340 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

29.03.2015 року близько 12.00 год. ОСОБА_5 прослідував до неогородженого та нежилого приміщення літньої кухні на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , до якого мав вільний доступ із дозволу власниці, не повідомляючи про свій злочинний намір неповнолітньому ОСОБА_6 попрохав допомогти у демонтажу дубових дощок і дубового брусу, таємно викрав 24 дубові дошки та 16 дубових брусів загальною вартістю 1200 грн. З місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину та цивільні позови визнав, а суду пояснив, що вчинив злочини за обставин викладених у обвинувальному акті. Будь-яких заперечень щодо кількості та вартості викраденого не має.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, врахувавши думку прокурора, яким запропоновано дослідити докази у справі відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України, з`ясувавши думку обвинуваченого та потерпілої, які погодились дослідити докази у порядку запропонованому прокурором, після роз`яснення наслідків такого розгляду, судом обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та оголошенням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки показання останнього повністю відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованого йому злочину, зважаючи на дослідження судом доказів у порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд вважає, що дії обвинуваченого, у межах пред`явленого обвинувачення, правильно кваліфіковано за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинуваченим ОСОБА_5 вчинено злочин середньої тяжкості.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Таким чином, зваживши у сукупності викладені вище обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише за умови призначення йому покарання у виді арешту.

Потерпілою ОСОБА_4 пред`явлено цивільний позов на суму 6000 грн. у рамках кримінального провадження №0000388, а також цивільний позов на суму 20000 грн. у рамках кримінального провадження №0000452, проте суд вважає, що позови підлягають лише частковому задоволенню на суму фактично заподіяних збитків, а саме 4742 грн., що відповідає обвинуваченню, яке судом визнано доведеним.

Судові витрати у сумі 307,50 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи суд вважає необхідним стягнути із обвинуваченого на користь держави.

Речові докази, а саме 65 листів восьми хвильового шиферу, що перебувають на зберіганні у ОСОБА_7 залишити останній, як добросовісному набувачу та зважаючи на задоволення цивільних позовів.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого до вступу вироку в законну силу змінити з особистого зобов`язання на взяття під варту, взявши останнього під варту негайно в залі судового засідання.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу змінити з особистого зобов`язання на взяття під варту, взявши останнього під варту негайно в залі судового засідання.

Строк відбування покарання рахувати з 15.05.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 4742 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 307 грн. 50 коп. за проведення експертизи.

Речові докази, а саме 65 листів восьми хвильового шиферу, що перебувають на зберіганні у ОСОБА_7 залишити останній.

Копію вироку вручити прокурору та засудженому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1