Справа № 1-6/11
номер провадження №1/457/2/13
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2013 року м. Трускавець

в складі головуючого судді Марчука В.І.

при секретарі Словіцькій О.Ю.

з участю прокурора Стебельської О.І.

та адвоката Сорочинської М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, гр.. України, працюючої директором ПП "У Люби", з середньою освітою, розлученої, раніше не судимої, уродженки та жительки АДРЕСА_1, у вчиненні злочинів, передбачених 190 ч.3, 358 ч.3, 366 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ст..ст. 190 ч.3, 358 ч.3, 366 ч.2 КК України.

В судовому засіданні адвокат підсудної Сорочинська М.І. заявила клопотання про направлення справи на додаткове розслідування, оскільки розслідування справи проведено з порушенням ряду норм кримінально-процесуального та кримінального закону. З пред'явленими обвинуваченнями її підзахисна на досудовому слідстві свою вину визнавала частково.

Заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо направлення справи на додаткове розслідування, адвоката, підсудної, дослідивши матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступного висновку.

07.12.2009 року до суду поступила кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 190 ч.3, 358 ч.3, 366 ч.2 КК України. Дану справу було призначено до судового розгляду.

Дана справа неодноразово призначалася до судового розгляду, призначались неодноразово експертизи, які не виконувались, довший час справа знаходилась в експертних установах, потерпілих поданій справі визнано свідками, з 2010 року не виконано постанову про судове доручення.

З вищенаведеного вбачається затягування розгляду справи.

Згідно ст. 368 КПК України (в редакції 1960 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишилися недослідженими такі обставини, з'ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.64 КПК України (в редакції 1960 року) при провадженні досудового слідства, дізнання і розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню:

1) подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину);

2) винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину;

3) обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом'якшують та обтяжують покарання;

4) характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розмір витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння.

Зокрема, відповідно до вимог ст.22 КПК України (в редакції 1960 року) слідчий, орган дізнання зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого.

Вказані розбіжності та неточності в ході досудового слідства як і в судовому засіданні усунуті не були, належних заходів для встановлення обставин справи досудовим слідством вжито не було, хоча це має важливе значення для встановлення істини у справі, усунення протиріч у показаннях учасників та підтвердження чи спростування певних обставин справи.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про направлення справ для проведення додаткового розслідування", якщо суд має змогу усунути виявлені недоліки досудового слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідків… направлення справи на додаткове розслідування є неприпустимим, В даному випадку суд не в змозі поновити порушені під час розслідування справи процесуальні права підсудної.

Враховуючи наведене суд вважає, що досудове слідство у даній справі проведено неповно, під час його провадження всупереч вимогам статей 22 і 64 КПК України (в редакції 1960 року) не були встановлені суттєві обставини що мають важливе значення для встановлення чи спростування певних обставин справи, органами досудового слідства при вчиненні процесуальних дій і прийнятті процесуальних рішень були неправильно застосовані норми кримінально-процесуального кодексу України і без усунення цих порушень справа не може бути розглянута в суді.

З'ясування вищевказаних обставин потребує проведення таких слідчих дій, які є невластиві для суду, а тому справу слід повернути прокурору для провадження досудового слідства, оскільки зазначені обставини не можуть бути встановлені в судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідно до ч.7 ст.16-1 КПК України (в редакції 1960 року) на суд покладається функція розгляду справи, а не контролю за досудовим слідством, суд не вбачає за можливе і необхідне вказувати в цій постанові, які слідчі та інші дії мають бути проведені на усунення прогалин досудового слідства.

У відповідності до роз'яснень ч.4 п.12 Постанови №6 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року зі змінами "Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції", повертаючи справу на додаткове розслідування, суддя у постанові відповідно до вимог частини третьої статті 246 КПК України (в редакції 1960 року) повинен вирішити питання про запобіжний захід щодо обвинувачених. Підстав для зміни, скасування або обрання іншого виду запобіжного заходу відносно підсудної немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.281 КПК України (в редакції 1960 року), суд -

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 190 ч.3, 358 ч.3, 366 ч.2 КК України. України направити прокурору м. Трускавця для організації додаткового розслідування.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_2 залишити без змін - у виді підписки про невиїзд.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом семи діб з моменту проголошення постанови.

Суддя: В. І. Марчук