Справа № 11-115/11 Головуючий у І інстанції Жовток
Категорія - 187ч.1КК Доповідач Рудомьотова С. Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
Суддів Борисенка І.П., Козака В.І.

З участю прокурора Шваб Л.В.

Засудженого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ріпкинського районного суду від 17 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець с. Олешня, вул. Дружби, 71, Ріпкинського району Чернігівської обл., ІНФОРМАЦІЯ_4, не одружений, не працює, судимий:

- 03.03.1998 року Ріпкинським райсудом за ст. 142 ч.2, 140 ч.2, 3, 42 КК України 1960 року на 5 років позбавлення волі, звільнений 02.08.2001 року за ст. 6 ЗУ „Про амністію від 05.07.2001 року умовно з іспитовим строком 2 роки;

- 20.10.2005 року Ріпкинським райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 01.04.2008 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 9 днів, покарання не відбуте,

- засуджений за ст. 187 ч. 1 КК України на 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 ч. 1 КК України , до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком суду від 20.10.2005 року, і остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Ріпкинської ЦРЛ 114 грн. за лікування потерпілого,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком суду визнано виновним і засуджено ОСОБА_2 за те, що він 08.04.2009 року приблизно о 01 год., у стані алкогольного спяніння, в приміщенні літньої кухні в домоволодінні № 71 по вул. Дружби у с. Олешня Ріпкинського району, приставивши ніж до шиї ОСОБА_3, вчинив на нього напад, та з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоровя в момент заподіяння, відкрито заволодів його шкіряними черевиками, вартістю 260 грн., заподіявши ОСОБА_3 матеріальну шкоду.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок суду внаслідок непричетності його до злочину, посилаючись на те, що суд не врахував показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, в яких вони не підтверджують побиття потерпілого, а вказують на бійку, що відбулася між ними і потерпілим; не усунув протиріччя в їх показаннях щодо подій; не розслідувалися їх дії по заволодінню мопедом „Альфа та грошима потерпілого, не встановлено його /Юрченка/ стан спяніння та місце злочину, безпідставно стягнуто кошти за лікування потерпілого, в той час як його побили ОСОБА_4 та ОСОБА_5; ножа не приставляв, черевики не відбирав.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_2, який підтримав і уточнив апеляцію, в якій просив скасувати вирок суду з направленням справи на додаткове розслідування, заперечення на апеляцію та висновок прокурора про часткове задоволення апеляції засудженого, із зміною вироку суду, перевіривши матеріали справи в обсягу апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні ОСОБА_2 своєї вини у вчиненому не визнав, визнавальні показання на досудовому слідстві давав з метою помякшення відповідальності. Разом з тим не заперечував, що у ніч на 08 квітня 2009 року підчас спільного розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникла бійка, але він потерпілого не бив, ножа до шиї не приставляв і майна не забирав. ОСОБА_4 бив в обличчя потерпілого, а ОСОБА_5 забрала в нього ключі від мопеда та 6 грн., а він /ОСОБА_2/ тільки відвів ОСОБА_3 до літньої кухні в господарство своєї тітки по вул. Дружби, 71 у с. Олешня, та залишив його спати. Ножа не мав, взуття потерпілого забрав собі ОСОБА_4.

Але виновність ОСОБА_2 у повному обсязі доведена зібраними та перевіреними у судовому засіданні доказами у їх сукупності, які послідовно та повно викладені у вироку.

З показань потерпілого ОСОБА_3 доводиться, що в ніч на 08.04.2009 року за місцем проживання ОСОБА_4, під час розпивання спиртних напоїв, підсудний вимагав у нього ключі від мопеда і бив в обличчя, а потім продовжував його бити разом з ОСОБА_4. В цей час ОСОБА_5 забрала у нього з кишені ключі, техпаспорт на мопед та гроші в сумі 6 грн. Відчуваючи погрозу своєму життю і здоровю, намагався втекти, але ОСОБА_2 разом з ОСОБА_4 наздогнали його, продовжили побиття, насильно відвели до сусіднього домоволодіння, де в літній кухні ОСОБА_2 притиснув до його шиї ножа, зняв та забрав черевики, та зачинив у приміщенні. З приміщення вибрався, вибивши вікно.

З показань свідка ОСОБА_5 доводиться, що на ґрунті розпиття спиртних напоїв між її співмешканцем ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виникла взаємна бійка, після чого вона забрала ОСОБА_4, але бачила, як ОСОБА_2 повів ОСОБА_3 в домоволодіння своєї тітки. Через деякий час звідти почула звук вибитої шибки, а з господарства вийшов побитий ОСОБА_3 без взуття. Наступного дня ОСОБА_3 з родичем ОСОБА_6 забрав з її місця проживання мопед та ключі, які були там на зберіганні.

Свідок ОСОБА_4 показав, що приймав участь у бійці, яка сталася між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, але речей потерпілого не забирав, бо був дуже пяний.

З показань свідка ОСОБА_7 доводиться, що ввечері 07.04.2009 року його син ОСОБА_4 за місцем свого проживання розпивав спиртні напої разом із співмешканкою ОСОБА_5, а також із ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Вранці наступного дня бачив у літній кухні господарства ОСОБА_2 вибиту раму, засохлу кров на обличчі та одязі ОСОБА_2. В літній кухні знаходилися шкіряні чоловічі напівчеревики, які напередодні носив потерпілий.

З показань свідка ОСОБА_8 доводиться, що 08.04.2009 року вранці вона з ОСОБА_5 чули звук розбитого скла та бачили, як по вулиці, хитаючись, ішов молодий чоловік. Коли підійшли до літньої кухні ОСОБА_2, то на підлозі побачила шкіряні чоловічі напівчеревики та сліди крові.

З показань свідка ОСОБА_6 доводиться, що вранці 08.04.2009 року ОСОБА_3 прийшов до нього додому без скутера та без взуття, побитий. Через деякий час жителька с. Олешні ОСОБА_5 віддала йому транспортний засіб та ключі, які зберігалися за її місцем проживання. Вподальшому від ОСОБА_3 дізнався, що черевиками заволодів ОСОБА_2, погрожуючи ножем /а. с. 88 т. 1/.

Виновність ОСОБА_2 також доводиться іншими доказами по справі:

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 07.10.2010 року доводиться, що ОСОБА_2 добровільно, докладно і послідовно розповів та показав, де і як в ніч на 08.04.2009 року він разом з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 розпивали спиртні напої, а потім яким чином та куди повів ОСОБА_3, та як та де заволодів його черевиками /а. с. 24-29 т.2/.

З показань потерпілого ОСОБА_3 на досудовому слідстві /а.с. 35 т.2/ доводиться, що між ним та ОСОБА_4 виникла бійка, після чого саме ОСОБА_2 завів його до літньої кухні, де з погрозою застосувати ножа, заволодів напівчеревиками, вартістю 260 грн., чорного кольору, виробництва ОСОБА_9, згідно довідки СПД „ОСОБА_9М.

Проаналізувавши дані докази по справі, суд у вироку вказав, що дані, викладені у протоколі відтворення, узгоджуються з показаннями підсудного, допитаного на досудовому слідстві як обвинуваченого 08 та 11.10.2010 року /а.с.60 т. 2/ про те, що після спільного вживання спиртних напоїв та бійки, що виникла між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, саме він, із намаганням застосувати фізичну силу та ножа, в господарстві №71 по вул. Дружби у с. Олешня, заволодів шкіряними напівчеревиками потерпілого, а ніж вподальшому загубив /а. с. 34 т. 2/.

Місцевий суд з достатньою повнотою дослідив наявні докази по справі, критично оцінив показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стосовно побиття потерпілого, та заперечень щодо фактичних обставин справи підсудним ОСОБА_2, що відобразив у вироку, і зробив вірний висновок, що істотних розбіжностей в їх показаннях немає, і вони не ставлять під сумнів вчинення злочину саме підсудним ОСОБА_2 в частині нападу на потерпілого ОСОБА_3 з метою заволодіння його майном - черевиками, поєднаного з погрозою застосування насильства, небезпечного для його життя чи здоровя, - ножа.

Дії ОСОБА_2 судом вірно кваліфіковані за ст. 187 ч.1 КК України, бо він вчинив напад на потерпілого з метою заволодіння його майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу ОСОБА_3

Разом з тим, кваліфікуючи дії ОСОБА_2 за ст. 187 ч. 1 КК України, місцевий суд зайво вказав, що ОСОБА_2 також вчинив напад, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, бо таке обвинувачення йому не було предявлено, і суд тим самим помилково збільшив обєм обвинувачення, що підлягає виключенню з вироку.

З огляду на вищевказане, місцевий суд також зайво досліджував акт судово-медичної експертизи № 443 від 26.03.2010 року щодо наявності тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_3, повязавши це із обвинуваченням, яке не предявлялося, бо у справі є матеріали про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ст.ст. 186, 296, 146, 125 КК України /а.с.66, 70, 67, 61 т.2/.

З цих самих причин лікування потерпілого ОСОБА_3 в Ріпкинській ЦРЛ проводилося не у звязку з діями засудженого ОСОБА_2, тому і посилання суду на стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_3 у сумі 114 грн. з ОСОБА_2 підлягає виключенню з вироку.

В цій частині апеляція засудженого підлягає задоволенню.

Щодо посилання засудженого ОСОБА_2 про не встановлення місця, часу події, та не підтвердження знаходження його під час злочину у стані алкогольного спяніння, то це спростовується його показаннями на досудовому та судовому слідстві, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, тощо.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_2, суд керувався вимогами ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання він негативно характеризується за місцем проживання та реєстрації, злочин вчинено тяжкий і під час невідбутого строку покарання за попереднім вироком, у стані алкогольного спяніння, а також те, що він довгий час переховувався від слідства.

Щодо посилання ОСОБА_2 на залишення поза дослідженням дій свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, то в матеріалах справи є постанова слідчого відносно них про відмову в порушенні кримінальної справи за ст.ст. 296, 187 КК України від 12.10.2010 року за результатами проведеної перевірки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 356, 365-366, 377, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Вирок Ріпкинського районного суду від 17 грудня 2010 року щодо нього змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку посилання на вчинення ОСОБА_2 нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу, та з резолютивної частини вироку посилання суду на стягнення з ОСОБА_2 на користь Ріпкинської ЦРЛ 114 грн. за лікування потерпілого ОСОБА_3

В іншій частині цей же вирок залишити без змін.

СУДДІ: