Ухвала

іменем україни

4 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000282 від 23 квітня 2014 року щодо

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця с. Бориси Глобинського

району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 раніше судимого:

- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 6 листопада 2012 року за частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 186 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2012 року за частиною 1 статті 122, частиною 2 статті 185 КК України на 2 роки обмеження волі. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 січня 2014 року за сукупністю вироків він вважається засудженим згідно з частиною 4 статті 70 КК України з урахуванням вироку від 6 листопада 2012 року та вироку від 29 листопада 2012 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на 4 роки позбавлення волі,

за участю прокурора Матюшевої О.В.,

засудженого ОСОБА_1,

в с т а н о в и л а:

зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він не погоджується з вироком суду апеляційної інстанції. Зокрема, засудженим стверджується про безпідставність скасування застосованого до нього Закону про амністію.

Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 1 вересня 2014 року ОСОБА_1 визнаний винуватим та засуджений за статтею 391 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України шляхом часткового приєднання до вказаного покарання невідбутої частини покарання за ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 24 лютого 2014 року ОСОБА_1 за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_1 звільнений від відбування призначеного покарання.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнаний винуватим та засуджений за те, що він, відбуваючи покарання у виді позбавлення волі на території Криворізької виправної колонії № 80, що розташована по вул. Шиферна 3, в Дзержинському районі м. Кривого Рогу, маючи на меті злісне невиконання законних вимог адміністрації, впродовж 2013-2014 року злісно не виконував законні вимоги працівників КВК № 80.

Так, 13 березня 2014 року о 15 годині 00 хвилин під час проведення обшуку приміщення цеху «Кооперація» промислової зони КВП № 80 в душовому приміщенні, в обладнаному сховищі було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Самсунг» без сім-карти та мобільного зарядного пристрою, що належить ОСОБА_1, який привіз вищевказаний мобільний телефон, з застосуванням хитрощів, та таким чином проніс його на територію Криворізької виправної колонії № 80 і зберігав його для особистих цілей, тим самим проявив злісну непокору законним вимогам адміністрації КВК №8 та порушив вимоги статті 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та статті 29 правил внутрішнього розпорядку Криворізької виправної колонії № 80, затверджених наказом за № 275 від 25 грудня 2003 року Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Після чого було проведено внутрішню перевірку дій ОСОБА_1 та останній 15 березня 2014 року був переведений до приміщення камерного типу для виконання покарання, яке йому було призначене згідно проведеної перевірки.

Після чого, відбуваючи покарання у виді поміщення до приміщення камерного типу, знаходячись в приміщенні камерного типу, і після закінчення строку перебування в ньому, та продовжуючи проявляти злісну непокору до законних вимог адміністрації КВК № 80 отримав від адміністрації 8 стягнень за порушення режимних вимог.

Розглядаючи кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора, суд апеляційної інстанції 23 грудня 2014 року ухвалив новий вирок, яким скасовано вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 1 вересня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_1 у частині звільнення останнього від відбування покарання на підставі статті 3 Закону України «Про амністію у 2014 році». ОСОБА_1 вважається засудженим за статтею 391 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі статті 71 КК України ОСОБА_1 вважається засудженим за сукупністю вироків до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. В решті вирок залишено без зміни.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 березня 2015 року резолютивна частина вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року доповнена. Зазначено, що строк відбування покарання ОСОБА_1 слід рахувати з 9 вересня 2011 року.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи засудженого, який підтримав касаційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, за яке його засуджено, та кваліфікація його дій за статтею 391 КК України в касаційній скарзі засудженим не оспорюються та не заперечуються, а отже судом касаційної інстанції не перевіряються.

Що стосується тверджень засудженого про безпідставність скасування судом апеляційної інстанції застосування до нього Закону про амністію, то вони є неспроможними з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 положення статті 3 Закону України «Про амністію у 2014 році» з підстав відбуття ним більше половини призначеного судом покарання на момент набрання вказаного нормативно-правового акту чинності та наявності у нього малолітньої дитини, висновки про що підтвердив копією вироку суду від 29 листопада 2012 року.

Однак, за наслідками перевірки наявності у засудженого малолітньої дитини суд апеляційної інстанції встановив відсутність на утриманні у засудженого неповнолітньої дитини, про що здобуто відомості з акту цивільного стану. У зв'язку з чим суд апеляційної інстанції вбачав відсутність підстав для застосування Закону України «Про амністію у 2014 році».

З такими висновками суду апеляційної інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на перевірених офіційних даних.

Водночас, перевіркою матеріалів кримінальної справи колегією суддів встановлено, що суд апеляційної інстанції новим вироком від 23 грудня 2014 року призначив покарання за статтею 391 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки та, з урахуванням попереднього вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2012 року, призначив у відповідності до вимог статті 71 КК України остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Проте, ухвалений за результатами апеляційного розгляду вирок піддався доповненню його резолютивної частини на підставі ухвали суду апеляційної інстанції від 24 березня 2015 року, згідно якої строк відбування покарання ОСОБА_1 визначено рахувати з 9 вересня 2011 року.

Тобто, на день ухвалення судом апеляційної інстанції вироку та постановлення ухвали про його доповнення ОСОБА_1 відбув призначене за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України покарання, у зв'язку з чим підлягає звільненню.

Оскільки суд касаційної інстанції не наділений повноваженням погіршувати становище засуджених осіб, то вирок суду апеляційної інстанції колегія суддів вважає таким, що підлягає залишенню без зміни, а касаційна скарга засудженого - без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись статтями 433-438, 532 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2014 року щодо засудженого ОСОБА_1 залишити без зміни, а його касаційну скаргу - без задоволення.

Засудженого ОСОБА_1 звільнити з-під варти в залі суду - негайно.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3