Справа № 1-295/11
В И Р О К

іменем України

20.06.2011 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Лисенка Владислава Вікторовича

при секретарі: Ярмольській І.В.

за участі прокурора: Пастуха І.О., Будніка І.А., Черната О.А.

адвоката ОСОБА_1

представника потерпілого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, -

· у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 289; ч 1 ст. 286 КК України, -

·

В С Т А Н О В И В:

24.02.2010 року близько 21 години ОСОБА_3, знаючи, що автомобіль ВАЗ-21063-ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, припаркований поблизу буд. 43 на вул. Білогородській м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, належний ОСОБА_4Є, зловживаючи довірою власника, з метою здійснення приватної поїздки в особистих справах, шляхом вільного доступу, маючи ключі від автомобіля, незаконно заволодів вказаним вище автомобілем, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 12448,80 грн., що не є значною.

Того ж дня ОСОБА_3, продовжуючи свою злочинну діяльність та усвідомлюючи, що він без дозволу власника використовує автомобіль марки ВАЗ-21063-ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, для поїздок у власних потребах, близько 22 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи посвідчення водія та документів на право керування вказаним вище транспортним засобом, керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ-21063-ЗНГ, державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 5.31 „Житлова зона по вул. Молодіжній м. Боярка Києво-Святошинського району в напрямку вул. Білогородської із швидкістю 60-70 км/год, поблизу перехрестя з вул. Саксаганського, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5, який рухався по правому краю проїжджої частини в попутному напрямку.

Внаслідок ДТП ОСОБА_5 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Зокрема, згідно висновку СМЕ № 42/д від 22.02.2011 року у ОСОБА_5 мався закритий перелом нижньої третини правого стегна, який міг утворитися від дії тупого предмета при ДТП, можливо, в термін, вказаний у постанові та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоров'я.

На підставі викладеного встановлено, що водій ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, не маючи посвідчення водія та документів на право керування вказаним вище транспортним засобом, проявив неуважність, рухаючись у пішохідній зоні, не надав перевагу в русі пішоходу, перевищив максимально дозволену швидкість, у зв'язку з чим скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5

Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1.3, згідно якого всі часники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; 1.5, згідно якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків; 2.1а,б, згідно якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії і талон, що додається до посвідчення; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил - технічний талон), а у разі відсутності в транспортному засобі його власника, крім того, - свідоцтво про право спільної власності на цей транспортний засіб або реєстраційний чи інший засвідчений у встановленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження таким транспортним засобом; 2.36, згідно якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.9 а, згідно якого водієві забороняється: керувати транспортним у стані алкогольного сп'яніння; 12.3, згідно якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди; 12.5, згідно якого у житлових і пішохідних зонах швидкість руху не повинна перевищувати 20 км/год; 26.1, згідно якого пішоходам дозволяється рухатися у житловій та пішохідній зоні як по тротуарах, так і по проїжджій частині. Пішоходи мають перевагу перед транспортними засобами, але не повинні створювати безпідставних перешкод для їхнього руху, - Правил дорожнього руху України.

Допущенні порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.1а,б, 2.3.6, 2.9а, 12.3, 12.5, 26.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 перебувають у прямому причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та суду пояснив, що 24.02.2010 року ОСОБА_4, у якого він неофіційно працював, поїхав раніше з роботи і залишив йому зв'язку ключів від офісу. На зв'язці ключів був також ї ключ від автомобіля ВАЗ-21063-ЗНГ, що належить ОСОБА_4 Близько 18 години йому зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що свій автомобіль залишив біля його будинку і наступного дня, вранці він за ним прийде і вони разом поїдуть на роботу. Окрім того, ОСОБА_4 попросив приглянути за автомобілем. Близько 21 години він перебував удома і у нього заболів зуб, тому він поїхав автомобілем ОСОБА_4 в аптеку, що розташована на території Боярської ЦРЛ, щоб купити ліків. ОСОБА_4 не телефонував та не повідомляв, що бере його автомобіль, оскільки після поїздки думав поставити автомобіль на місце. Аптека виявилася закритою, після цього поїхав в кафе «Дядя Ваня», яке розташоване біля ринку на вул. Молодіжній, щоб вживати спиртні напої. В кафе зустрів своїх товаришів на ім′я ОСОБА_1 та Сергій. З ними вживав спиртні напої. Там випив близько 150 грамів горілки. Потім, коли вони вийшли з кафе, то поїхали до залізничної станції «Тарасівка». Біля неї в нічному магазині взяли ще пляшку горілки та дещо з продуктів. Цю горілку втрьох вживали біля автомобіля. Близько 22 години вирішили роз'їхатися по домівках, і він на автомобілі ВАЗ-2106 підвозив хлопців до вулиці Білогородської в м. Боярка. Рухався по вул. Молодіжній в напрямку вул. Білогородської зі швидкістю близько 60-70 км/год та із увімкненим ближнім світлом фар. Рухаючись по своїй смузі, відчув удар в передню праву сторону автомобіля, після чого почав гальмувати. Коли зупинився та вийшов з автомобіля, то побачив, що скоїв наїзд на пішохода. До наїзду пішохода не бачив. Посвідчення на право керування транспортним засобом не отримував.

У вчиненому розкаявся. Просив суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_4, який суду пояснив, що 24.02.2010 року близько 15-16 години він припаркував свій автомобіль марки ВАЗ-21063-ЗНГ біля будинку, в якому проживає ОСОБА_3 Перед від'їздом з роботи віддав зв'язку ключів від офісу ОСОБА_3 На цій зв'язці були запасні ключі від автомобіля ВАЗ-21063-ЗНГ. Близько 18 години з ОСОБА_3 зв'язався по телефону та повідомив, що його автомобіль ВАЗ-21063-ЗНГ стоїть біля будинку останнього, а також попросив, щоб він за ним приглянув. Близько 22 години 30 хвилин йому зателефонував ОСОБА_3 та повідомив, що він на його автомобілі скоїв ДТП, а саме здійснив наїзд на пішохода. Про обставини ДТП йому нічого невідомо, очевидцем пригоди не був. ОСОБА_3 знав, що на зв'язці ключів від офісу є ключ від автомобіля ВАЗ-21063-ЗНГ, але будь-якого дозволу керувати своїм автомобілем йому не давав. Ключ від автомобіля із зв'язки не знімав, оскільки ОСОБА_3 знає давно, довіряв йому і тому не очікував, що він самовільно візьме автомобіль і буде ним користуватися. Претензій до підсудного не має;

- показами на досудовому слідстві потерпілого ОСОБА_5, який не зявився в судове засідання з поважних причин і його покази були оголошені в судовому засіданні, що 24.02.2010 року біля 22 години він повертався із залізничної станції „Тарасівка додому. при цьому він рухався по правому краю проїжджої частини вул. Молодіжної в напрямку вул. Білогородської м. Боярки Києво-Святошинського району Київської області. Раптом він відчув сильний удар ззаду, від чого втратив свідомість. прийшов до свідомості в лікарні, де йому повідомили, що його збив автомобіль. Підтримав свій цивільний позов про стягнення з підсудного матеріальної шкоди в сумі 22 000 грн. та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_3 у вчиненні злочинів повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

· протокол огляду місця події, обєктом якого являється перехрестя вулиць Саксаганського та вул. Молодіжної м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, в ході якого виявлено візок, розсипану крупу, і автомобіль НОМЕР_2 (а.с. 16-22);

· протокол огляду транспорту, обєктом якого являється автомобіль НОМЕР_3 (а.с. 23);

· протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану спяніння, згідно якого на момент огляду ОСОБА_3 знаходився в стані алкогольного спяніння (а.с. 28);

· довідка, згідно якої ОСОБА_5 поступив до приймального відділення Києво-Святошинської ЦРЛ і йому було встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; забійна рана голови; закритий перелом правого стегна (а.с. 30);

· акт судово-медичного дослідження № 135/Д від 12.05.2010 року, згідно якого у ОСОБА_5 мався: закритий перелом нижньої третини правого стегна, який утворився від дії тупого предмета, можливо, в термін, вказаний у направленні і відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоровя. Також встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма: множинні забійні рани, садна голови, забій головного мозку, перелом кісток черепа. Посттравматична енцефалопатія з церебростенією та ветибулярними порушеннями (а.с. 34-35);

· протокол відтворення обстановки та обставин події, в ході якого ОСОБА_3 відтворив обставини вчиненні злочину (а.с. 52-53);

· висновок експерта № 42/Д від 22.02.2011 року, згідно якого у ОСОБА_5 мався закритий перелом нижньої третини правого стегна, який міг утворитись від дії тупого предмета при ДТП, можливо, в термін, вказаний в постанові та відноситься до ушкоджень середньої тяжкості, як такий, що викликав тривалий розлад здоровя. Також встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма: множинні забійні рани та садна голови, забій головного мозку, перелом кісток черепа; посттравматична енцефалопатія з церебростенією та вестибулярними порушеннями (а.с. 56);

· висновок експерта № 117 А від 22.02.2011 року, згідно якого в даній дорожній ситуації водій автомобіля марки „ВАЗ повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.2; 12.3 та 12.5 ПДР України, тобто в темну пору доби швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги, та у разі виникнення небезпеки негайно вжити заходів до зниження швидкості аж до зупинки. В заданій дорожній ситуації водій автомобіля марки „ВАЗ, рухаючись із максимальною допустимою швидкістю руху 20 км/год, навіть без урахування швидкості руху пішохода, який рухався в попутному з автомобілем напрямку, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування термінового гальмування в момент виникнення небезпеки для його руху (а.с. 63-67);

· висновок експерта № 123А від 22.02.2011 року, згідно якого рульове керування автомобіля НОМЕР_4, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі рульового керування перед подією, не виявлено. Система робочого гальма автомобіля НОМЕР_5, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. Несправностей, що могли б викликати погіршення або відмовлення в роботі системи робочого гальма перед подією, не виявлено. Елементи підвіски автомобіля НОМЕР_4, на момент огляду знаходиться в працездатному стані. несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (а.с. 73-83);

· висновок експерта № 141 А від 20.02.2011 року, згідно якого ринкова вартість автомобіля НОМЕР_6 станом на 24.02.2010 року могла становити 12448, 80 грн. (а.с. 89-91);

· довідка Києво-Святошинського РЕВ ДАІ, згідно якої ОСОБА_3 посвідчення водія не отримував, і значиться, як позбавлений права керування транспортними засобами (а.с. 104).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_3, потерпілі ОСОБА_4 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства. Також суд визнає правдивими покази потерпілого ОСОБА_5А на досудовому слідстві.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_3 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження та за ч 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому та часткове добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому ОСОБА_4

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного ОСОБА_3, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного спяніння.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину і особу підсудного ОСОБА_3, який вчинив злочин невеликої тяжкості, передбачений ч 1 ст. 286 КК України, та злочин середньої тяжкості, передбачений ч 1 ст. 289 КК України, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 25.05.2000 року з приводу опійної наркоманії, позитивно характеризується за місцем проживання, збитки потерпілому ОСОБА_5 не відшкодував, тому з урахуванням обставин справи і даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити підсудному покарання у вигляді обмеження волі у межах санкції статті та у вигляді позбавлення волі за ст. 289 ч 1 КК України і не знаходить підстав для призначення іншого виду покарання, передбаченого санкціями ч 1 ст. 289 КК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 не має права керування транспортними засобами, суд не застосовує до нього додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, що передбаченого санкцією ч 1 ст. 286 КК України.

Суд визнає, що злочинними діями підсудного ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається з витрат на лікування і ця шкода відповідно до ст. 1166 ЦК України повинна бути відшкодована особою, що її заподіяла, тобто підсудним.

Суд також визнає, що злочинними діями підсудного ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стресі та переживаннях, повязаних із завданим фізичним болем, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, і ця шкода відповідно до ст. 1167 ЦК України повинна бути відшкодована особою, що її заподіяла, тобто підсудним.

Однак, суд враховує, що ОСОБА_5 помер 23.05.2011 року, а згідно ст. 512 п. 2 ЦК України кредитор у зобов′язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва. Спадкоємцем першої черги по закону згідно ст. 1261 ЦК України може бути син потерпілого ОСОБА_6, однак, він не надав суду докази свого правонаступництва, тобто свідоцтва про право на спадщину, тому цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 підлягає залишенню без розгляду.

Судові витрати суд відповідно до ст. 93 КПК України стягує з підсудного.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 286; ч 1 ст. 289 КК України і призначити йому покарання: за ч 1 ст. 286 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами; за ч 1 ст. 289 КК України, - у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 20 червня 2011 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту та тримання в СІЗО Управління ДДУ з ПВП в м. Києві, взявши його під варту в залі суду.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області (м. Київ, вул. Воздвиженська, 2: одержувач: НДЕКЦ МВС України; код ЗКПО: 25574713, реєстраційний рахунок 0700; банк одержувача: УДК у Київській області, МФО 821018, призначення платежу: за експертні роботи) 3251 (три тисячі двісті пятдесят одну) гривню 34 (тридцять чотири) копійки судових витрат.

Речовий доказ: автомобіль НОМЕР_7, що зберігається на штрафмайданчику Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області, - повернути власнику ОСОБА_4 (прож.: ІНФОРМАЦІЯ_4).

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілими, представником потерпілого, засудженим в той же термін з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ: