У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Кравченка К.Т.,

суддів

Пошви Б.М. і Канигіної Г.В.,

за участю прокурора

Саленка І.В.,

розглянула в судовому засіданні 19
липня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. на вирок Софіївського районного суду Дніпропетровської
області від 12 вересня 2005 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 3 березня 2006 року.

Вироком Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12
вересня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

уродженця м. Кривий Ріг, раніше неодноразово судимого, у тому числі :

8.07.1993р. за ч. 3 ст. 101, ст. 43 КК України на 10 років позбавлення
волі,

22.07.2003р. за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК
України на 6 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за
вироком від 22.07.2003р. і остаточно визначено 7 років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1. на
користь потерпілого ОСОБА_2. 238,50грн. на відшкодування матеріальної шкоди та
15000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано винуватим і засуджено за те, що він
29.08.2004 року, приблизно о 15год. 30хв., перебуваючи у відділенні
соціально-психологічної служби Софіївської виправної колонії №АДРЕСА_1
Софіївського району Дніпропетровської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних
стосунків між ним та засудженим ОСОБА_3, завдав останньому декілька ударів
металевою трубою по голові, руках, ногах та тулубу, спричинивши тяжкі тілесні
ушкодження.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 березня 2006 року
вирок щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1. просить судові рішення щодо нього скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд, посилаючись при цьому на неправильне застосування
кримінального закону, внаслідок чого його дії неправильно кваліфіковано, вказує
на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону та порушення його
права на захист. Крім того зазначає, що суд у резолютивній частині вироку
неправильно написав початок строку відбуття покарання.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про
скасування ухвали апеляційного суду і направлення справи на новий апеляційний
розгляд, перевіривши матеріали справи та доводи наведені у касаційній скарзі,
колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню частково.

Згідно зі ст. 365 КПК України рішення суду
першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності й
обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону
фактичним обставинам справи та доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно
до вимог ст. 377 КПК України в ухвалі апеляційного суду, окрім інших обов'язкових
даних, повинна бути зазначена суть апеляцій, коротко викладені пояснення осіб, які
брали участь у засіданні, і докладно - мотиви прийнятого судом рішення; усі доводи,
що містяться в апеляціях, мають бути ретельно вивчені, проаналізовані й зіставлені
з наявними у справі і додатково поданими матеріалами, із тим, щоб жоден довід не
залишився без відповіді в ухвалі.

Як вбачається зі змісту ухвали апеляційного
суду, ці вимоги закону апеляційним судом не виконані.

Так, засуджений ОСОБА_1. подав мотивовану апеляцію і доповнення до неї, де
докладно, з посиланням на матеріали справи, виклав думку про незаконність
вироку у зв'язку з невідповідністю висновків суду, викладених у вироку,
фактичним обставинам справи. При цьому вказував, що суд неповно з'ясував усі
обставини по справі, в зв'язку з чим його дії неправильно кваліфіковано. Також
в ухвалі не зазначено, через які саме підстави апеляцію ОСОБА_1. визнано
необґрунтованою, не вказано, що апеляційним судом перевірено і доводи,
викладені у доповненнях до апеляції. Належним чином не мотивовано рішення
апеляційного суду щодо посилання засудженого на істотні порушення вимог кримінально-процесуального
закону та порушення його права на захист, як на досудовому так і судовому
слідстві.

Крім того, як убачається з матеріалів справи на (а. с. 270) є клопотання
засудженого про надання йому як захисника його брата ОСОБА_4, однак воно
залишено без належного розгляду.

Апеляційний суд, залишаючи апеляцію без задоволення, не навів в ухвалі
переконливих мотивів на спростування доводів, викладених в апеляції, належним
чином не перевірив і не зазначив в ухвалі підстави, через які він визнав
апеляцію засудженого необґрунтованою, а лише перерахував докази, зазначені у
вироку, не проаналізувавши і не співставивши їх з наявними у справі доказами.

За таких обставин зазначене рішення не можна
визнати законним, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, а справа
направленню на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду слід
ретельно перевірити доводи апеляції, дати їм та висновкам суду першої інстанції
належну оцінку, ухваливши, при необхідності, рішення про проведення судового слідства
та з урахуванням усіх обставин справи, прийняти одне з рішень, передбачених ст.
366 КПК України.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1. задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської
області від 3 березня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд у той же суд, але в іншому складі суддів.

С у д д і :

Кравченко К.Т. Пошва Б.М. Канигіна Г.В.