Справа № 466/3328/15-к
УХВАЛА

06 травня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі с/з ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 про застування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виженка Вижницького району Чернівецької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рядового, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000116 від 01 жовтня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

06 травня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором військової прокуратури Західного регіону України ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 , посилається на те, що 23.05.2014 ОСОБА_4 призвано ІНФОРМАЦІЯ_4 для проходження військової служби за мобілізацією.

Цього ж дня ОСОБА_4 вибув для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де наказом командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади від 23.05.2014 №115 зарахований до списків особового складу на всі види забезпечення та призначений на посаду заступника командира бойової машини-навідника оператора гранатометного взводу 3 механізованого батальйону бригади.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно до положень ч. 1 п. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак з 23.05.2014, з моменту відправлення ОСОБА_4 у військову частину НОМЕР_2 з АДРЕСА_1 він набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

10.07.2014 року близько 08 год. 00 хв. рядовий ОСОБА_4 самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та переслідуючи мету ухилитись від військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи наміру повертатись у військову частину для продовження проходження військової служби, без дозволу командира по даний час незаконно перебуває поза місцем її розташування, проводячи час на власний розсуд та переховується від органу досудового розслідування.

Таким чином, 10.07.2014 близько 08 год. 00 хв. рядовий ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, з метою назавжди ухилитися від проходження військової служби без дозволу командира самовільно залишив територію військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно перебуває поза її межами на даний час.

Обставинами, що дають підстави підозрювати рядового ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, є повідомлення командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 , повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та показання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які, кожен окремо, підтвердили, що рядовий ОСОБА_4 з 10.07.2014 по теперішній час відсутній на службі без поважних причин.

24.03.2015 ОСОБА_4 в порядку ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 111, ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України визнав повністю, однак заперечив проти обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали, що подані слідчим, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 в підтримку клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 , за результатами розгляду клопотання в судовому засіданні слід дійти висновку про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Однак стороною кримінального провадження, слідчому судді не надано жодних вагомих доказів, які засвідчують факти того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення, чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється.

Одного лише припущення в клопотанні про те, що ОСОБА_4 знаходячись на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності у вчинених правопорушеннях, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати займатись злочинною діяльністю, недостатньо. Зазначене повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, яких слідчому судді, стороною кримінального провадження, не надано.

Однак, в ході розгляду клопотання стороною кримінального провадження не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя приходить до висновку, що обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту сприятиме запобіганню спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення можливого покарання за скоєне кримінальне правопорушення та запобіганню вчиненню ним інших кримінальних правопорушень чи продовження вчинення подібних кримінальних правопорушень та є менш суворим ніж тримання під вартою, передбаченого у КПК України запобіжного заходу. Крім того, як вбачається з доданих до клопотання про обрання запобіжного заходу матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора прокуратури військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 у підтримку клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , який просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання передбаченого за вчинення вказаного кримінального правопорушення, наявність у підозрюваного на утриманні двох неповнолітніх дітей, вважаю що підозрюваному ОСОБА_4 слід обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст. ст. 131,132, 176-178, 182-184,193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 , погодженого прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виженка Вижницького району Чернівецької області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рядового, військовослужбовця військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого військової прокуратуру Львівського гарнізону ОСОБА_5 за першою вимогою;

- цілодобово не залишати місця постійного проживання: Чернівецька область Вижницький район, с. Виженка без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- носити електронний засіб контролю (у випадку його наявності).

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1