АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/998/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №1кп/628/163/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185, ст.ст.383, 384 КК України
УХВАЛА
іменем України
02 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 ,

встановила:

Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2015 року,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт.Ківшарівка

м.Куп`янськ Харківської області, українку,

громадянку України, одружену, маючу на утриманні

трьох малолітніх дітей, з середньою освітою,

не працюючу, зареєстровану за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживаючу за адресою:

АДРЕСА_2 , раніше судиму:

У 2004 році Дзержинським районним судом

міста Харкова за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК

України із застосуванням ст..70 КК України

до 1 року 10 днів позбавлення волі;

У 2007 році Куп`янським міськрайонним

судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК

України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

на підставі ст..75 КК України звільнена від

відбування покарання з іспитом строком на 3 роки;

У 2008 році Куп`янським міськрайонним судом

Харківської області за ч.2 ст.186, ст..304 КК

України із застосуванням ст..71 КК України до

4 років 1 місяця позбавлення волі;

У 2008 році Дзержинським районним судом міста

Харкова за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням

ч.4 ст.70 КК України до 4 років 1 місяця

позбавлення волі. 2011 року звільнена з Чернігівської

ВК №44 по відбуттю покарання,

визнана винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст.383 КК України призначено покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, за ч.1 ст.384 КК України призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. За сукупністю злочинів, відповідно до ст..70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75, 79 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладанням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертного дослідження №1279 від 11.02.2015 року у розмірі 246 гривень.

Як встановив суд, в січні 2015 року, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, знаючи, що телевізор мари «Оріон» та пральна машина мари «Мальта» належить власниці будинку ОСОБА_8 , ляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала вищевказані предмети загальною вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1279 від 11.02.2015 року 760 гривень, які згодом видала за власне майно та продала ОСОБА_9 , чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_7 , метою приховати правдиві обставини, які пов`язані з крадіжкою вказаних речей, а також відсутності планшету та мобільного телефону, маючи прямий умисел на завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, 21.01.2015 року повідомила до чергової частини Куп`янського МВ ГУМВС України в Харківській області про скоєння стосовно неї кримінального правопорушення крадіжки, а далі при прибутті на місце проживання слідчо-оперативної групи, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, в письмовій формі за власним підписом написала заяву до Купянського МВ ГУМВС України в Харківській області про те, що 21.01.2015 року її брат ОСОБА_10 викрав належні їй речі: телевізор марки «Оріон», пральну машину «Малютка», планшет марки «Леново-А3300 8 Gb» та мобільний телефон марки «Nokia Lumia-630», чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

Крім того, ОСОБА_7 29.01.2015 року, знаходячись в приміщенні Купянського МВ ГУМВС України в Харківській області, куди вона прибула за викликом для допиту в якості потерпілої у кримінальному провадженні розпочатому на підставі її заяви, будучи попередженою під розпис про кримінальну відповідальність а завідомо неправдиві показання, під час її допиту дала завідомо неправдиві показання, в яких стверджувала, що її брат ОСОБА_10 21.01.2015 року находячись за місцем її проживання, скоїв крадіжку телевізора марки «Оріон», пральної машини «Малютка», планшета марки «Леново-А3300 8 Gb» та мобільного телефону марки «Nokia Lumia-630»,

Однак в ході розслідування встановлено, що мобільний телефон та планет ОСОБА_7 добровільно здала до ТОВ «ЛОМБАРД ДОНКРЕДИТ» 11 та 17 листопада 2014 року, за що отримала грошові кошти, а телевізор та пральну машину, які фактично належать ОСОБА_8 , видавши за власне майно в січні 2015 року продала ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурора просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Визнати ОСОБА_7 винною за ч.1 ст.384 КК України та звільнити її від покарання, передбаченого санкцією цієї статті, на підставі ч.1 ст.74 КК України. Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.383 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, відповідно до ст.70 КК України остаточено призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що ОСОБА_7 є непрацюючою та має трьох малолітніх дітей, у зв`язку з чим суд не може призначити обвинуваченій передбачені санкцією ч.1 ст.384 КК України покарання. Згідно ст.61 КК України призначене ОСОБА_7 за ч.1 ст.384 КК України покарання у виді обмеження волі, не може бути застосоване до жінок що мають дітей віком до 14 років.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дана справа була розглянута судом у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, висновки суду про фактичні обставини справи та винність ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого злочину ніким із учасників кримінального провадження не оскаржуються, тому апеляційним судом не перевіряються. Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.1 ст.383, ч.1 ст.384 КК України кваліфіковані правильно, що також не оскаржується учасниками кримінального провадження.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню то, на думку колегії суддів, вони є обґрунтованими.

Санкція ч.1 ст.384 КК України передбачає покарання за вчинене правопорушення у виді виправних робіт на строк до двох років або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Згідно ст.61 КК України обмеження волі не застосовується до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Так, ОСОБА_7 за ч.1 ст.384 КК України було призначено покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, тоді як вона має трьох малолітніх дітей віком до 14 років, а саме 2006, 2012 та 2014 років народження, що суперечить вимогам ст.61 КК України.

Таким чином, суд першої інстанції повинен був визнати винною ОСОБА_7 за ч.1 ст.384 КК України та на підставі ч.1 ст.74 КК України звільнити від покарання, передбаченого санкцією зазначеної статті.

За таких підстав, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначення покарання, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, п.1 ч. ст.413, КПК України колегія суддів,

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 20 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 , змінити.

Звільнити ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.74 КК України від покарання призначеного за ч.1 ст.384 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, за ч.1 ст.383 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: