Провадження №1-кс/646/39/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2014 року Слідчий суддя
Червонозаводського районного суду
міста Харкова Міндарьова М.Ю. за участю
секретаря судових засідань Жура О.В.,
розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову
прокуратури Харківської області про
закриття кримінального провадження №
0000010 від 06 грудня 2013 року,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до слідчого судді зі
скаргою на постанову слідчого
прокуратури Харківської області про
закриття кримінального провадження №
0000010 від 06 грудня 2013 року у зв'язку
з неповнотою досудового розслідування.
В обґрунтування скарги зазначив, що
оскаржувану постанову вважає
незаконної в зв'язку з тим, що органом
досудового слідства не було з'ясовано
всіх обставин його затримання,
обставин поміщення його зо
психіатричної лікарні та до
протитуберкульозного диспансеру.
Посилаючись на дані обставини просив
суд скасувати оскаржувану постанову.

В судовому засіданні заявник доводи
скарги підтримав та пояснила про
обставини у ній викладені.

Прокурор проти задоволення скарги
заперечувала, вказала, що досудове
розслідування за результатами якого
прийнято оскаржувану постанову
проведено повно та об'єктивно, а тому
підстав для скасування оскаржуваної
постанови не має. Зазначила, що раніше
захисником ОСОБА_2 було оскаржено
постанову від 06.12.2013 року з тих самих
підстав, що вказано у скарзі заявника,
в задоволенні скарги відмовлено і дане
рішення суду залишено без змін
рішенням суду апеляційної інстанції
від 20.01.2014 року.

Заслухавши пояснення
заявника, прокурора, дослідивши
матеріали скарги та матеріали
кримінального провадження № 0000010,
судом встановлено, що в судовому
засіданні по кримінальній справі за
звинуваченням ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 за
ч.2 ст.121, ч.4 ст.187 КК України підсудні
повідомили про застосування до них
недозволених методів досудового
слідства. 16.11.2012 року суддею
Червонозаводського районного суду
міста Харкова Олізаренко С.М. винесено
постанову про зобов'язання прокурора
Червонозаводського району міста
Харкова провести відповідну перевірку
на підставі чого до ЄРДР прокуратурою
району внесені відомості про
застосування працівниками міліції
методів фізичного та психічного впливу
до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4

В ході проведення досудового
розслідування за обставинами
вказаними у постанові суду від 16.11.2012
року, слідчим було допитано в якості
свідків ряд осіб, в тому числі і
слідчого Мейсарош П.В., долучено до
матеріалів провадження документи, що
підтверджують факт перебування ОСОБА_2
в Харківському СІЗО, ІТТ та лікувальних
закладах із зазначенням строків
перебування у вказаних установах.

Як вбачається з протоколу допиту
в якості свідка ОСОБА_2 від 09.07.2013 року
останній пояснив, що тиск на нього
чинили особи, що його затримували та в
психіатричній лікарні; під час
перебування в СІЗО та ІТТ фізичний або
психологічний вплив до нього не
застосовувалось.

Відповідно до матеріалів
провадження, а саме копії Журналу
реєстрації викликів швидкої медичної
допомоги ІТТ карета швидкої допомоги
викликалася ОСОБА_2 30.08.2010 року (в день
коли особу видавали для проведення
слідчих дій) та 31.08.2010 року (ОСОБА_2 для
проведення слідчих дій не видавався -
відповідь Начальника ОСУ ХМУ ГУМВСУ в
Харківській області від 27.09.2013 року №
36/835) з причин синдрому відміни
алкоголю.

Таким чином, слідчий суддя,
надаючи оцінку показам ОСОБА_2 як
свідка та матеріалам кримінального
провадження, приходить до висновку, що
слідчим перевірку на предмет
застосування впливу на ОСОБА_2 в умовах
СІЗО та ІТТ проведено повно і слідчий
правомірно дійшов висновку щодо
незастосування впливу на ОСОБА_2 в
умовах ІТТ та Харківського СІЗО,
доказів, які б це спростовували
заявником суду не надано.

Крім цього, що стосується перевірки
обставин застосування впливу на ОСОБА_2
під час його затримання та перебування
в психіатричній лікарні, то відповідно
до ухвали Червонозаводського
районного суду міста Харкова від 16.11.2013
року, органом досудового розслідування
перевірено ці обставини та вчинено
необхідні слідчі (процесуальні) дії.

Як вбачається з копії Книги
доставлених до Червонозаводського РВ,
ОСОБА_2 28.08.2010 року до
Червонозаводського РВ було доставлено
СВ Мейсарош.

Відповідно до протоколів допиту
свідків ОСОБА_6 від 14.12.2012 року (а.м.69-72)
та ОСОБА_7 (а.м.65-68), останні пояснили, що
в ході розслідування кримінальної
справи за обвинуваченням ОСОБА_2, вони,
а також працівники Червонозаводського
РВ заходи впливу до ОСОБА_2 не
застосовували.

Однак, як вказує ОСОБА_2, заходи впливу
були застосовані під час затримання, а
саме під час його доставки з Одеської
області до Червонозаводського РВ та в
психіатричній лікарні.

За для перевірки цих обставин та
виконання ухвали слідчого судді від
16.11.2013 року, слідчим було допитано в
якості свідка ОСОБА_8, який входив до
складу оперативної групи та доставляв
з Одеської області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В
ході допиту вказана особа показала, що
до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 під час їх доставки
з Одеської області до
Червонозаводського РВ (місто Харків)
заходи впливу (психологічного,
фізичного) не застосовувались.
Вказанавище особа (ОСОБА_8) була
допитана як свідок та попереджалась
про кримінальну відповідальність, а
відповідно її покази є достовірним
доказом і не спростовуються іншими
матеріалами провадження. З огляду на
це, допит інших членів оперативної
групи, на думку суду, не є необхідним.

Також слідчим за для перевірки доводів
застосування впливу до ОСОБА_2 під час
його перебування в психіатричній
лікарні було витребувано копії
медичної документації з лікарні та
допитано в якості свідка лікаря ОСОБА_2
- психіатра ОСОБА_9, який в ході допиту
пояснив, що ОСОБА_2 перебував у лікарні
з 31.08.2010 року по 02.09.2010 року і за цей час
останнього ніхто не відвідував.

Крім цього, слідчим на предмет
перевірки обставин щодо застосування
насильства до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4
під час затримання та встановлення
осіб, що їх затримали долучено до
матеріалів провадження протоколи
затримання останніх відповідно до
змісту яких ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
ніяких зауважень (щодо часу затримання,
методів затримання тощо) не мали. Також
слідчим допитано в якості свідків осіб,
що згідно протоколів затримання,
затримували підозрюваних (ОСОБА_7,
ОСОБА_6), які також пояснили про не
застосування впливу на затриманих
осіб.

На підставі викладеного, слідчий
суддя вважає, що розслідування
обставин викладених в постанові суду
від 16.11.2012 року проведено повно та
всебічно, органом досудового
розслідування було виконано всі
вказівки суду, в тому числі і викладені
в ухвалах суду про скасування
попередніх постанов про закриття
кримінального провадження.

Стосовно доводів заявника про час
його затримання, то як зазначалося
вище, відповідно до протоколів
затримання ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
під час підписання протоколів
зауважень з цього приводу останні не
мали, а також відповідно до КПК (1960 року)
затримання може бути оскаржено
відповідно до порядку визначеному ч.8
ст. 106 КПК України (1960).

На підставі наведеного, слідчий
суддя приходить до висновку, що скарга
ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.303-307, 372 КПК України,
суд -

У х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на
постанову прокуратури Харківської
області про закриття кримінального
провадження № 0000010 від 06 грудня 2013
року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та
в строки визначені статтею 395 КПК
України.

Слідчий суддя
М.Ю. Міндарьова