Ружинський районний суд
Житомирської області
Справа № 291/1966/13-к
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської
головуючого -судді Руденко З.Б.,
за участю секретаря - Гладишко Н.А.
прокурора - Майорка М.О.,
потерпілої - ОСОБА_1,
обвинуваченого-ОСОБА_2.,
розглянувши в судовому засіданні в
смт.Ружині Житомирської області
гр.ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 року
народження, уродженця с.Заріччя
Житомирської області, проживаючого
АДРЕСА_1 Житомирської області,
непрацюючого, неодруженого, освіта
українця, громадянина України, раніше
судимого 24.10.2013р.
вироком Ружинського районного суду
Житомирської області

по ч.1 ст.185 КК України до 2 років
позбавлення волі,

звільненого на підставі ст.75 КК України
від відбування

покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст.185 КК України,

в с т а н о в и в :

18 листопада 2013року близько 18 години 00
хвилин (точний час не встановлено)
ОСОБА_2, перебуваючи біля магазину "Наш
край", який розташований по вул.О.Бурди,
49 в смт.Ружині Житомирської області,
скориставшись тим, що за ним ніхто не
спостерігає, з метою вчинення крадіжки
чужого майна, реалізуючи свій
злочинний намір, підійшов до
обладнаного для парковки велосипедів
місця біля приміщення вказанного
магазину, звідки шляхом вільного
доступу повторно таємно викрав
велосипед торгівельної марки "Мінськ"
синього кольору, вартістю 630 грн., який
належить потерпілій ОСОБА_1.

Після вчинення вказаного ОСОБА_2 з
місця вчинення злочину зник,
розпорядившись викраденим на власний
розсуд, а саме: поїхавши на викраденому
велосипеді до себе додому на АДРЕСА_1
Ружинського району Житомирської
області, де заховав його у вказанному
домоволодінні, заподіявши внаслідок
цього потерпілій ОСОБА_1 матеріальних
збитків на суму 630 грн.

2

Свою вину у вчиненні вищевказанного
обвинувачений ОСОБА_2 визнав повністю,
пояснивши, що дійсно в листопаді 2013
року, вже будучи засудженим за крадіжку
чужого майна, перебував біля
супермаркету "Наш край " в смт.Ружині.
Там біля стіни магазину стояли
велосипеди, один з яких він вирішив
викрасти. З цією метою він взяв
велосипед, сів на нього і поїхав до себе
додому на АДРЕСА_1, де поставив вказаний
велосипед в господарстві.

До обвинувального акту по
обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні
вищевказанного додано Угоду про
примирення, укладену 06.12.2013р. в
смт.Ружині Ружинського району
Житомирської області обвинуваченим
ОСОБА_2 та потерпілою ОСОБА_1, з
додержанням наступних умов.

Із змісту угоди вбачається, що слідчим
Ружинського РВ УМВС України в
Житомирській області за погодженням із
прокурором 05 грудня 2013 року ОСОБА_2
висунута підозра у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_2 та потерпіла
ОСОБА_1 під час досудового слідства
примирились між собою. ОСОБА_2 повністю
визнав свою винуватість у зазначенному
діянні та повністю відшкодував
потерпілій ОСОБА_1 заподіяну шкоду.

При цьому сторони погоджуються на
призначення покарання ОСОБА_2 по ч.2
ст.185 КК України у виді 2 років 3 місяців
позбавлення волі, та на призначення
остаточного покарання на підставі ч.1
ст.71 КК України шляхом часткового
приєднання невідбутої частини
покарання по вироку Ружинського
районного суду Житомирської області
від 24.10.2012р. строком 3 місяці
позбавлення волі, визначачивши таким
чином остаточне покарання у виді 2
років 6 місяців позбавлення волі. Із
вказанним видом та мірою покарання
ОСОБА_2 згоден. Наслідки укладання та
затвердження зазначеної угоди згідно
ст.ст. 473, 394, 424, 474, 476 КПК України
оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_2 в судовому
провадженні пояснив, що права надані
йому законом у зв"язку з укладенням
Угоди про примирення розуміє; з
наслідками укладення та затвердження
Угоди про примирення обізнаний;
характер обвинувачення та його суть
зрозумілі; обраний вид покарання, який
застосовується до нього у разі
затвердження угоди, із ним узгоджено та
є цілком зрозумілим; свою вину у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185
КК України, визнає повністю.

Судом, на виконання вимог ст.474 КПК
України, сумніву у добровільності та
істинності позиції обвинуваченого
ОСОБА_2 не встановлено. Суд,
переконаний, що укладення Угоди про
примирення є добровільним і не вбачає
необхідності витребовувати додаткові
документи та викликати в судове
засідання інших осіб і опитувати їх,
обмежуючись наданими суду доказами.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_1
цілком розуміє наслідки затвердження
угоди, передбачені ст.473 КПК України.

З врахуванням викладенного, суд
приходить до висновку, що ОСОБА_2 вчинив
повторно таємне викрадення чужого
майна (крадіжку), і його дії підлягають
кваліфікації по ч.2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання
обвинуваченому ОСОБА_2 суд враховує, що
узгоджені сторонами в угоді про
примирення вид і міра покарання
відповідають загальним правилам
призначення кримінальних покарань, та
розміру призначеного покарання, які
встановлені Кримінальним кодексом
України.

Вчинений обвинуваченим ОСОБА_2 злочин,
є умисним корисливим злочином
середньої тяжкості.

3

Досліджуючи дані про особу
обвинуваченого, суд, враховує, що
ОСОБА_2 був засуджений вироком
Ружинського районного суду
Житомирської області від 24.10.2013 р. за
вчинення злочину, передбаченого ч.1
ст.185 КК України до 2 років позбавлення
волі та відповідно до ст.75 КК України
звільнений від відбування покарання з
іспитовим строкм на 1 рік, проте на шлях
виправлення не став і повторно вчинив
умисний корисливий злочин.
Обвинувачений по місцю проживання
характеризується посередньо, ніде не
працює.

Обставинами, які пом'якшують покарання
обвинуваченого ОСОБА_2, є його щире
розкаяння у скоєному та активне
сприяння розкриттю злочину, а також
добровільне відшкодування завданного
збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання
обвинуваченому ОСОБА_2, судом не
встановлено.

При вирішенні питання про
відповідність вищевказанної Угоди
вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує,
що умови Угоди про примирення не
суперечать вимогам КПК України,
правова кваліфікація дій
кримінального правопорушення вірна,
умови угоди відповідають інтересам
суспільства та не порушують прав,
свобод, чи інтересів сторін або інших
осіб, не встановлені підстави вважати,
що укладення угоди не було
добровільним, не є очевидною
можливість не виконання обвинуваченим
взятих на себе зобов'язань за угодою,
фактичні підстави для невизнання
винуватості відсутні.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку
затвердження вироком угоди про
примирення, суд призначає покарання,
узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд, вважає, що
виправленню та перевихованню
обвинуваченого ОСОБА_2 може сприяти
покарання пов"язане з його ізоляцією
від суспільства і призначає йому
покарання узгоджене сторонами угоди
про примирення.

З врахуванням вищенаведеного, суд,
приходить до висновку про можливість
затвердження Угоди про примирення між
потерпілою ОСОБА_1 та обвинуваченим
ОСОБА_2 і призначення обвинуваченому
узгодженого сторонами покарання.

Речовий доказ по справі підлягає
поверненню власнику.

Процесуальні витрати по справі
підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про примирення,
укладену 06.12.2013р. обвинуваченим ОСОБА_2
та потерпілою ОСОБА_1 в кримінальному
провадженні №0000397.

ОСОБА_2 визнати винним у вчинення
злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК
України, і призначити покарання - 2 (Два)
роки 3(Три) місяці позбавлення волі.

До вказаного покарання на підставі ч.1
ст. 71 КК України частково приєднати
невідбуту частину покарання по вироку
Ружинського районного суду
Житомирської області від 24 жовтня
2013року у виді 3 місяців позбавлення
волі, визначивши остаточне покарання
ОСОБА_2 за сукупністю вироків - 2 (Два)
роки 6(Шість) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до вступу
вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити
попередньою - домашній арешт.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з моменту приведення вироку у
виконання.

4

Речовий доказ по справі -велосипед
торгівельної марки "Мінськ", який
перебуває на зберіганні у потерпілої
ОСОБА_1, повернути останній.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, на користь
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного Центру
при УМВС України в Житомирській
області (Отримувач: УДКСУ у
м.Житомирі(м.Житомир), банк
обримувача:ГУДКСУ у Житомирській
області, МФО 811039, код ЗКПО 38035726, рахунок
0002, код класифікації доходів 24060300)
витрати на проведення товарознавчої
експертизи в сумі 195 грн.60 коп. (Сто
дев'яносто п'ять гривень 60 копійок).

Роз'яснити ОСОБА_2 що умисне
невиконання Угоди про примирення є
підставою для притягнення до
відповідальності, встановленої
законом.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Ружинський районний суд
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення з підстав передбачених ч.3
ст.394 КПК України:

-обвинуваченим виключно з підстав
призначення судом покарання
суворішого, ніж узгоджене сторонами
угоди, ухвалення вироку без його згоди
на призначення покарання, невиконання
судом вимог, встановлених частинами 5-7
ст.474 КПК України, у тому числі
нероз'яснення йому наслідків укладення
угоди;

-потерпілою виключно з підстав
призначення судом покарання менш
суворого, ніж узгоджене сторонами
угоди, ухвалення вироку без її згоди на
призначення покарання: нероз"яснення
наслідків укладення угоди, невиконання
судом вимог, встановлених частинами 6
чи 7 ст.474 КПК України;

· прокурором виключно з підстав
затвердження судом угоди у
кримінальному провадженні, в якому
угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його
проголошення вручити засудженому,
потерпілій та прокурору.

Суддя
З. Б. Руденко.