АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2014 року місто Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Решетилівка Полтавської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,

на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 09 грудня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 09 грудня 2014 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 в кримінальному провадженні №0000686 та застосовано до підозрюваного за ч. 3 ст. 365 КК України ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 07 лютого 2015 року з визначенням застави в розмірі 73 080 грн.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, для запобігання яким, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, недостатньо.

Захисник ОСОБА_10 , не погодившись з прийнятим рішенням, в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Так, захисник зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги міцність соціальних зв`язків підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, його репутацію як за місцем роботи, так і за місцем проживання, підозрюваний раніше не судимий. Окрім того, на думку захисника, органом досудового розслідування дана не правильна правова кваліфікація діянням підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного, який вимоги поданої захисником в його інтересах апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, думку прокурора, який вважав, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, та просив їх залишити без задоволення, вивчивши надані матеріали кримінального провадження № 0000686 та матеріали судового провадження з розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги стосовно істотних порушень норм кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів апеляційного суду, є необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Так, із наданих матеріалів кримінального провадження №0000686 та матеріалів судового провадження з розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вбачається наступне.

07 грудня 2014 року органом досудового розслідування до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстровим № 0000686 було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 365 КК України.

В той же день, 07 грудня 2014 року, безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 було затримано слідчим, якому було доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, на підставі ст. 208 КПК України.

09 грудня 2014 року слідчим, якому було доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку було повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

В той же день, 09 грудня 2014 року, слідчий, якому було доручено проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке оскаржуваною ухвалою було задоволено.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.
Як вбачається з наданих матеріалів, ОСОБА_7 органами досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, про що 09 грудня 2014 року йому у встановленому кримінальним процесуальним законом порядку вручено письмове повідомлення про підозру.
Суд першої інстанції дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, також обґрунтував наявність ризиків, що підозрюваний, знаходячись на волі, може вчинити інший злочин, буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного про те, що слідчий суддя не взяв до уваги дані про особу підозрюваного, на думку колегії суддів, є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний пояснив, що відразу після його затримання він був звільнений із органів внутрішніх справ, тому посилання захисника на те, що підозрюваний має постійне місце роботи, є необґрунтованим.
Ті обставини, що підозрюваний раніше не судимий та позитивно характеризується за місцем проживання, дійсно мають місце, однак, на думку колегії суддів, самі по собі не є підставою для застосування того чи іншого запобіжного заходу, а мають оцінюватися у сукупності із іншими обставинами кримінального провадження.
Таким чином, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо запобігти наявним ризикам.
Під час засідання суду апеляційної інстанції було встановлено, що 17 грудня 2014 року підозрюваний ОСОБА_7 звільнений із-під варти в зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному оскаржуваною ухвалою слідчого судді, в зв`язку з чим вважається, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, мотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 09 грудня 2014 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровськ від 09 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: