Справа №: 343/123/15-к
Провадження №: 1-кп/0343/25/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 лютого 2015 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина матеріали кримінального провадження № 0000718 від 25.12.2014 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, який має середню освіту, що відбуває покарання в Долинському ВЦ № 118 згідно вироку Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2013 року, яким його засуджено за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 69, 302 ч.2, 395, 70 КК України до покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі, невідбуту частину якого ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 22.08.2014 року замінено на більш м`яке - у виді обмеження волі на строк 1 рік і 7 місяців, раніше судимого:

· 05.02.1991 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 206 ч.2, 101 ч.3, 42 КК України до 10 років позбавлення волі;
· 09.02.1995 року Коломийським міським судом Івано-Франківської області за ст.ст. 183-3 ч.2, 43 КК України до 8 років і 3 днів позбавлення волі;
· 24.09.2003 року апеляційним судом Івано-Франківської області за ст. 263 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі;
· 26.01.2007 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ст. 186 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1000,00 грн.;
· 12.11.2007 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за ст. 357 ч.1 КК України до 1 місяця арешту;
· 13.10.2008 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області за ст.ст. 395, 389 ч.1, 309 ч.1, 185 ч.3, 263 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 умисно не виконав рішення суду (ухвалу), що набрало законної сили.

Злочин вчинено за таких обставин:

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 69, 302 ч.2, 395, 70 КК України до покарання у виді 3 років і 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 22.08.2014 року замінено йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік і 7 місяців. 31.10.2014 року ОСОБА_4 прибув для відбуття покарання у виді обмеження волі в Долинський ВЦ № 118 Управління Державної пенітенціарної служби України в Івано-Франківській області, який знаходиться в с.Тростянець Долинського району Івано-Франківської області. Цього ж дня його було ознайомлено з вищевказаною ухвалою суду та роз`яснено порядок та умови відбуття покарання у виді обмеження волі, а також попереджено, що у разі ухилення від відбуття покарання його буде притягнуто до кримінальної відповідальності. 23.12.2014 року згідно наказу № 454з начальника Долинського виправного центру № 118 ОСОБА_4 було надано короткочасний виїзд 24.12.2014 року до Долинської центральної районної лікарні з 09.00 год. до 17.00 год. та попереджено про кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання у встановлений наказом строк. Крім того, ОСОБА_4 23.12.2014 року звернувся до адміністрації установи із заявою про видачу паспорта громадянина України для отримання грошового переказу, яка також була задоволена. 24.12.2014 року ОСОБА_4 прибув до Долинської ЦРЛ у супроводі працівників виправного центру ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , після чого приблизно о 10.00 год. у супроводі цих же працівників поїхав в м.Калуш Івано-Франківської області для отримання грошового переказу. Перебуваючи у торговому центрі «Караван», що знаходиться по вул. Дзвонарській, 10-а в м.Калуш, ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбуття більш м`якого покарання у виді обмеження волі, близько 12.00 год., скориставшись великим скупченням людей і відсутністю нагляду зі сторони працівників виправного центру, без відповідного дозволу цих працівників, умисно з метою невиконання рішення суду без поважних на те причин, покинув приміщення торгового центру, після чого поїхав у с.Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області та до 17.00 год. 24.12.2014 року не повернувся до місця відбуття покарання, таким чином довівши до кінця свій злочинний умисел на ухилення від виконання рішення суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 31.10.2014 року він прибув в Долинський ВЦ № 118 для відбуття більш м`якого покарання у виді обмеження волі і йому було роз`яснено порядок та умови відбуття даного покарання, а також попереджено про кримінальну відповідальність у випадку ухилення від відбуття покарання. При цьому він також був ознайомлений з ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 22.08.2014 року, яка набрала законної сили 30.08.2014 року. 24.12.2014 року він у супроводі працівників установи прибув до Долинської ЦРЛ, а близько 10.00 год. із вказаними працівниками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 поїхав в м.Калуш, щоб отримати від дочки грошовий переказ. Так як грошовий переказ не прийшов, то він розізлився і скориставшись неуважністю працівників Долинського ВЦ № 118 та великою кількістю людей, що перебувала у торговому центрі, вирішив ухилитись від відбування покарання та поїхав додому в с.Палагичі Тлумацького району Івано-Франківської області, де переночував. Вранці на телефон його дружини подзвонив працівник Долинського ВЦ № 118 ОСОБА_5 і сказав, щоб він нікуди не виходив, тому що за ним приїдуть працівники виправного центру. Він послухався і дочекався працівників Долинського ВЦ № 118, які відвезли його назад до установи. Умисел поїхати додому в нього виник спонтанно, він цього заздалегідь не планував. Розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оспорює фактичні обставини, вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності його позиції, а тому відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, визнано судом недоцільним та обмежено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконав рішення (ухвалу) суду, що набрало законної сили.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить рецидив злочину.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на час вчинення злочину відбував покарання в Долинському ВЦ № 118, невідбута частина покарання за вироком Івано-Франківського міського суду від 06.02.2013 року станом на 24.12.2014 року становить 1 рік 1 місяць і 14 днів, по місцю відбуття покарання характеризується позитивно, на профілактичних обліках не перебуває, одружений, діти повнолітні, раніше неодноразово судимий.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 382 ч.1 КК України, частково приєднавши до даного покарання невідбуту ним частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2013 року.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судових витрат та речових доказів в кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до даного покарання частково приєднати ОСОБА_4 невідбуту ним частину покарання за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06.02.2013 року, перевівши за правилами ст. 72 КК України покарання у виді обмеження волі в позбавлення волі та остаточно визначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та 6 (шість) місяців. Початок відбуття строку покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання з 31.12.2014 року.

Запобіжний захід щодо засудженого у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя: