Справа №336/8253/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 травня 2015 року м.Запоріжжя.

Колегія суддів Шевченківського районного суду м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ;

суддів: ОСОБА_2 ;

ОСОБА_3 ;

при секретарі: ОСОБА_4 ;

за участі прокурора: ОСОБА_5 ;

захисника адвоката: ОСОБА_6 ;

потерпілого: ОСОБА_7 ;

адвоката представника потерпілого: ОСОБА_8 ;

розглянула у відкритому судовому засіданні, у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця С.Кірово, Оріхівського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 липня 2014 року, о 21-00 години ОСОБА_9 , маючи умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на майданчику біля будинку 1-а по вул. м. Краснова у м.Запоріжжя, вході сварки з ОСОБА_7 , яка відбулася на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, утримуючи у правій руці кухонний ніж, який він мав при собі наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва, чим спричинив йому проникаюче поранення грудної клітини зліва в проекції 4-го міжребер`я по середній ключичній лінії з пошкодженням міжреберних судин, з пораненням лівого жирового доважку і лівого шлуночка серця, з утворенням гематоми в області лівого доважку серця зі скупченням крові в порожнині лівого шлуночка серця, в плевральній порожнини ОСОБА_7 .

У такий спосіб ОСОБА_9 вчинив усі дії для вбивства потерпілого, однак потерпілий залишився живим лише завдяки вчасно наданій медичній допомозі у медичному закладі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у інкримінованому йому злочині визнав частково, зокрема оспорює обставини та правову кваліфікацію злочину.

При цьому ОСОБА_9 пояснив, що 16.07.2014 року отримавши пенсію, у денний час, після роботи, у себе вдома із знайомим вжив спритні напої, після чого узявши із собою маленький ніж з кухонного набору вийшов до гаражу ремонтувати свій автомобіль «Таврія», ніж прихопив виключно для того, щоб використати його для ремонту.

Приблизно о 18-00, закінчивши ремонт машини, на майданчику біля гуртожитку розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. М.Краснова, 1-а. зустрів раніше знайомих мешканців його гуртожитку: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та інших, які пили пиво, підсівши до них, він із ними спілкувався біля години, грав у нарди.

Разом із цими особами ОСОБА_9 вживав спритні напої, у той день була дуже спекотна погода.

Між цими особами та ОСОБА_9 виник конфлікт, який перейшов у сварку, у цей час до них підбіг незнайомий чоловік, який наніс ОСОБА_9 удари в обличчя. ОСОБА_9 пішов додому, приблизно 0 20 годині повернувся на майданчик де перебували вищезазначені особи, до нього підійшов потерпілий ОСОБА_7 став безпричинно наносити йому удари по обличчю, від яких він впав на землю, при цьому, декілька чоловіків почали його бити лежачого на землі, поки він не став задихатися, при цьому ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 два удари кулаком по обличчю, ОСОБА_9 опору не чинив.

У цей момент ОСОБА_9 згадав про ніж, який лежав у задній кишені його шортів, піднявшись на ноги він витягнув ніж та наніс удар навмання, захищаючись, при цьому він не бачив кого вдарив та у яку частину тіла, до потерпілого не підходив, медичної допомоги не надавав його станом не поцікавився.

Удар наносив з метою захисту від побиття, настання смерті потерпілого не хотів. Коли усі розбіглися ОСОБА_9 повернувся додому, приблизно через 20-30 хвилин його забрала міліція, працівники міліції йому повідомили, що він поранив ОСОБА_7 ножем у серце.

ОСОБА_9 вважає, що у разі, якщо б потерпілий не взяв його за руку події не відбулося, вважає, що його дії мають бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ст.118 КК України.
Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину при вище викладених обставинах повністю доведена.
Так потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що 16.07.2014 року знаходився вдома, у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , разом із батьком своєї дружини на балконі розпивав спритні напої, ступень алкогольного сп`яніння розцінює як середню. Приблизно о 20-30 вийшов на вулицю почувши крики, на майданчику зустрів своїх знайомих, які розповіли про те, що ОСОБА_9 вчинив конфлікт, та пішов додому за ножем. Побачивши ОСОБА_9 , який виходив з гуртожитку, він вирішив із ним розібратися, проте ОСОБА_9 почав ображати потерпілого нецензурно. ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 рукою та відійшов від нього, присів на лавочку. ОСОБА_9 підійшов до нього сказав, що вб`є його, наніс сильний удар ножем у ліву частину грудей від якого потерпілий впав, подальші події пам`ятає не чітко, усвідомлював лише, що тяжко поранений.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що 16.07.2014 року приблизно з 18-30 знаходився на майданчику біля гуртожитку розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. М.Краснова, 1-а, розпивав пиво із своєю жінкою та її подругою, до них підійшов ОСОБА_9 та почав їх безпідставно ображати. Між ними відбувся конфлікт, під час якого незнайомий чоловік заступившись за них, наніс ОСОБА_9 удари у обличчя, конфлікту між ОСОБА_9 та потерпілим безпосередньо не бачив.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що 16.07.2014 року приблизно з 18-30 знаходилася на майданчику біля гуртожитку розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. М.Краснова, 1-а. разом із ОСОБА_16 вживали пиво. Приблизно о 20-30 до них підійшов ОСОБА_9 підсів до них, потім у нього з ОСОБА_16 стався конфлікт із нецензурною лайкою, до них підійшов незнайомий чоловік який заступився за ОСОБА_16 та вдарив ОСОБА_9 кулаком в обличчя. Після чого ОСОБА_9 пішов до себе додому у гуртожиток. Через деякий час до них підійшов ОСОБА_7 та слідом за ним вийшов ОСОБА_9 , який продовжував безпричинно конфліктувати та виражатися нецензурною лайкою. Потім вона побачила, що ОСОБА_9 ударив ножем ОСОБА_7 , який впав на землю з пораненням у область серця, а ОСОБА_9 пішов додому.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що 16.07.2014 року приблизно з 18-30 знаходилася на майданчику біля гуртожитку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_15 усі пили пиво. Приблизно о 20-00 до них підійшов ОСОБА_9 підсів до них, у подальшому розв`язав безпричинний конфлікт з нецензурною лайкою, смикав її за волосся, у цей момент до них підійшов незнайомий хлопець який вдарив ОСОБА_9 , кулаком в обличчя, ОСОБА_9 впав, підвівшись пішов додому. Приблизно о 20-30 до них підійшов ОСОБА_7 , а пізніше повернувся ОСОБА_9 , який продовжував конфлікт. ОСОБА_7 вступився за них, при цьому він штовхав ОСОБА_9 після чого вона побачила як ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 удар у груди і той впав на землю.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що 16.07.2014 року він знаходився у себе вдома за адресою АДРЕСА_2 , йому на мобільний телефон зателефонувала його дружина ОСОБА_15 , яка поскаржилася що до неї та до її подруг на майданчику безпричинно причепився ОСОБА_9 та вчинив конфлікт, нецензурно лається. ОСОБА_17 пішов на вулицю, по дорозі зустрів ОСОБА_7 , разом вони вийшли з гуртожитку та пішли до дружини, до них підійшов батько ОСОБА_17 ОСОБА_18 . Після до них підійшов ОСОБА_9 почалася штовханина із ОСОБА_7 , ОСОБА_9 від удару ОСОБА_7 впав на землю. Коли він повернувся, то побачив, що ОСОБА_7 сидить на землі та тримається за груди, від ОСОБА_7 він дізнався, що ОСОБА_9 вдарив його ножем в область груди.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що 16.07.2014 року вона разом із чоловіком вийшла на вулицю приблизно о 21 годині, побачила, що ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння, лається із ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 , пройшла до магазину, повернувшись побачила, що її чоловік ОСОБА_7 поранений сидить на землі тримається за серце.

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що 16.07.2014 року знаходилася на майданчику біля гуртожитку розташованого за адресою: м.Запоріжжя, вул. М.Краснова, 1-а, разом із своїми знайомими ОСОБА_21 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , бачила, що ОСОБА_9 смикнув ОСОБА_10 за волосся, виник конфлікт, за них заступився незнайомий хлопець, який бив ОСОБА_9 . Пізніше вийшли на вулицю Чернови, ОСОБА_24 зателефонувала та повідомила, що ОСОБА_9 вийшов на вулицю із ножем. Вона відходила, а коли повернулася то побачила, що ОСОБА_7 лежить на землі із пораненням в області серця.

Свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що 16.07.2014 року на майданчику біля гуртожитку між ОСОБА_9 та дівчатами з гуртожитку виник конфлікт. Потерпілий заступився та наніс ОСОБА_9 2-3 удари долонею по обличчю, після чого ОСОБА_9 впав, а коли підвівся дістав з заднього карману шортів ніж обійшов лавку та вдарив ножем ОСОБА_7 в область серця, при цьому казав, що «завалить» ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_25 суду пояснив, вечором 16.07.2014 року, що зі слів інших осіб дізнався, що у дворі б`ють ОСОБА_9 , хто бив з балкону чітко не бачив, чув шум сварки.

Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що вечором 16.07.2014 року, чула шум сварки з балкону, чула голос ОСОБА_9 чула, що ОСОБА_27 підрізав ОСОБА_7 .

Крім наведених доказів, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події, яким є майданчик біля гуртожитку за адресою м.Запоріжжя, вул. М.Краснова, 1-а, від 16.07.2014 року та фотознімками до нього, згідно якого з місця події вилучені мікрочастки зі столу (т.1 а.с.17-23);

- даними протоколу огляду місця події, квартири АДРЕСА_3 , від 17.07.2014 року, згідно якого вилучено два ножі (т.1 а.с.25-32);

- даними висновку експерта №3649М від 18.08.2014 року, за якими проникаюче поранення грудної клітини зліва у проекції 4-го міжребер`я по середній ключичній лінії з пошкодженням міжреберних судин, з пораненням лівого жирового доважку і лівого шлуночка серця, з утворенням гематоми в області лівого доважку серця зі скупченням крові в порожнині лівого шлуночка серця, в плевральній порожнини у ОСОБА_7 кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Це пошкодження утворилося від дії предмету, який має колючо ріжучі властивості, що підтверджується наявності лінійного поранення та перевагою глибини ранового каналу над довжиною шкіряної рани.

Давність утворення тілесних ушкоджень не протирічить строку, вказаному в обставинах справи (т.1 а.с. 45-47);

- даними висновку експерта №399 від 15.10.2014 року, за якими два ножі довжиною 25,5 см. Та 19,0 см., які вилучені при обшуку 16.07.2014 року у квартирі ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 не відносяться до холодної зброї.

Два ножі довжиною 25,5 см. та 19,0 см., виготовлені заводським способом із застосуванням заводського обладнання.

Один з ножів, а саме №2 ОСОБА_9 у судовому засіданні визнав тим, яким він наніс поранення потерпілому (т.1 а.с.89-91);

- даними протоколу слідчого експерименту та фотознімками до нього від 16.10.2014 року за участі ОСОБА_9 проведеного на місці події - на майданчику біля гуртожитку за адресою: м.Запоріжжя, вул. М.Краснова, 1-а, з метою встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень, при проведенні якого ОСОБА_9 зокрема пояснив, що був у стані алкогольного сп`яніння, вживши перед подією приблизно 300-400 гр. горілки (т.2 а.с.4-19);

- даними протоколу слідчого експерименту та фотознімками до нього від 16.10.2014 року за участі ОСОБА_7 проведеного на місці події - на майданчику біля гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень, при проведенні якого ОСОБА_7 пояснив, що був у стані сильного алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.23-35);

- даними висновку додаткової судово медичної експертизи № 4439д від 21.10.2014 року, яка проводилася за наслідками слідчої дії слідчого експерименту від 16.10.2014 року, який проводився за участі ОСОБА_7 на місці події на майданчику біля гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , з метою встановлення механізму спричинення тілесних ушкоджень, згідно якого не виключено виникнення проникаючого поранення грудної клітини зліва у ОСОБА_7 за обставин на які він вказує при проведенні слідчого експерименту (т. 1 а.с.120-122);

- даними висновку додаткової судово медичної експертизи №4440д від 21.10.2014 року, яка проводилася за наслідками слідчої дії слідчого експерименту від 16.10.2014 року, який проводився за участі ОСОБА_9 згідно якого не виключено виникнення проникаючого поранення грудної клітини зліва у ОСОБА_7 за обставин на які вказує ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту (т.1.а.с. 126-128);

- даними висновку експерта №777 від 04.09.2014 року, згідно якого на одязі ОСОБА_7 , який був на ньому у момент події встановлено його кров та не виключено наявності крові ОСОБА_9 , але за наявності зовнішньої кровотечі (т. 1 а.с.104-106).

Крім того, постановами слідчого від 14.10.2014 року та 17.10.2014 року були визнані речовими доказами особисті речі потерпілого (шорти футболка, труси), ножі (т.2 а.с. 39, 40, 43, 44). Ножі суд оглянув у судовому засіданні, серед яких №2 (маленький) був визначений ОСОБА_9 як такий, яким він наніс удар потерпілому.
Вищевказані докази є достовірними, оскільки вони отримані у законному порядку, є конкретними та узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини справи.
При цьому суд критично ставиться до деяких досліджених доказів та вважає їх такими, що не мають доказового навантаження щодо справи, яка розглядається, виходячи з наступного: у судовому засіданні вивчений висновок експерта №303 від 13.08.2014 року, згідно якого на вилучених у ОСОБА_9 ножах не виявлено жодних слідів папілярних візерунків рук; висновок експерта №557 від 01.09.2014 року на ножах вилучених у ОСОБА_9 не виявлені клітини придатні для цитологічного дослідження; висновок експерта №818 від 18.08.2014 року, згідно якого на ножах вилучених у ОСОБА_9 не виявлено крові та поту; висновок експерта №776 від 08.08.2014 року, згідного якого на одязі ОСОБА_9 наявності крові не встановлено.
Вирішуючи питання кваліфікації дій ОСОБА_9 суд виходить з того, що необхідна оборона у відповідності до правил ст. 36 КК України це правомірний захист охоронюваних законом прав та інтересів особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає необхідної та достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.

Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних умов, визначених законом. Такими, відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України є будь які дії особи, які безпосередньо спрямовані на заподіяння негайної і невідворотної істотної шкоди особі яка захищається, та у зв`язку із тим вимагають свого негайного відвернення або припинення. А така необхідність виникає тоді, коли зволікання з боку того, хто обороняється, в заподіянні шкоди тому, хто посягає, загрожує негайною і невідворотною шкодою для охоронюваних законом прав та інтересів.

В основі розмежування умисного вбивство (замаху на вбивство) та вбивства при перевищенні меж необхідної оборони (ст. 118 КК) перебуває мотив діяння захист винною особою своїх охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

У відповідності до правил ст. 458 КПК України, якою унормована обов`язковість висновків Верховного Суду України, колегія суду бере до уваги Постанову Верховного Суду України від 30.10.2014 року №5-29кс14 у справі щодо ОСОБА_28 .

Відповідно до роз`яснень якої, для кваліфікації позбавлення життя іншої особи, як вчиненого у стані необхідної оборони чи з перевищенням її меж необхідні сукупність таких ознак, які характеризують по-перше суспільно небезпечне посягання та по-друге, заподіяну шкоду. Склад злочину, передбаченого ст. 118 КК України, як і інші, які передбачають привілейовані види умисного вбивства. Поєднує в собі ознаки простого виду умисного вбивства з сукупністю ознак, при яких настає пом`якшення відповідальності: 1) ознаки необхідної оборони, які характеризують посягання (його суспільна небезпека, при чому відповідного характеру та ступеня; наявність; дійсність); 2) частина ознак, які характеризують захист (заподіяння шкоди посягаючому; мета захист інтересів особи, суспільства, держави); 3) явна невідповідність шкоди небезпечності посягання чи обстановці захисту; 4) відсутність умов, передбачених ч. 5 ст. 36 КК України.

Відтак, колегія суддів, має визначитись чи були діяння потерпілого ОСОБА_7 суспільно небезпечними (діяння, які передбачені як злочин однією із статей Особливої частини КК України) а дії підсудного ОСОБА_9 такими що підпадають під ознаки необхідної оборони.

Так підсудний ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_7 сусіди по гуртожитку, раніше добре знайомі, не перебували у стійких раніше виниклих неприязних стосунках, обоє перебували у стані алкогольного сп`яніння, обстановка на місці події була, звичною та знайомою для усіх її учасників, конфлікт був фактично безпричинний дрібно побутовий, спровокований самим ОСОБА_9 .

Дійсно, згідно висновку судово медичної експертизи №4547 від 24.10.2014 року, забій правої стопи (синець з набряком м`яких тканин в ділянці правої стопи, болючість при рухах у суглобах правої стопи) у ОСОБА_9 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Синці в області лівого ока, в області спинки носа, в області верхньої губи, в лівій щічно виличній області, в області лівого ліктьового суглобу, садна в області лівої губи, в області правого передпліччя, в області обох надколінників кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження(т.2 а.с.56-58).

У разі встановлення особи, яка спричинила такі ушкодження, її дії підпадають під ознаки злочинів, передбачених ст. 125 КК України.

Проте, такі дії не можна вважати такими від яких єдиним порятунком є заподіяння смерті посягаючому.

Крім того, не встановлено, що таким нападаючим був потерпілий ОСОБА_7 , оскільки як встановлено, ОСОБА_9 наносилися удари раніше іншим невстановленим чоловіком.

Ретельно дослідивши усі обставини злочину, не залишивши без уваги жодної пом`якшуючої або обтяжуючи його ознаки суд вирішуючи питання кваліфікації дій ОСОБА_9 дійшов висновку про те, що не встановлено такого фатально небезпечного нападу або погрози такого нападу з боку потерпілого, єдиним порятунком від якого була його смерть.

ОСОБА_9 сам був ініціатором сварки, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, наполегливо без будь якої нагальної потреби повертався на майданчик продовжуючи конфлікт, хоча міг його уникнути, залишившись вдома або безперешкодно покинути майданчик не допустивши контакту із потерпілим.

Крім того, загальновідомо, що ніж, є особливо небезпечним знаряддям, здатним спричинити тяжкі тілесні ушкодження у тому числі і смерть. Ліва частина грудної клітини у якій розташоване серце, є частиною тіла, травмуючий вплив на яку є особливо небезпечним.

Відтак, спрямування ножа у груди із м`язовим зусиллям є саме дією спрямованою на вбивство, чого не міг не усвідомлювати у силу свого віку та розвитку ОСОБА_9 . При чому він наносив удар стоячи прямо перед потерпілим, приблизився до потерпілого, оминувши перешкоду у вигляді лавки, і тому не можна вважати, що удар нанесений навмання та випадково.

Не встановлено наявності у ОСОБА_9 у момент події такого афективного стану, який унеможливив би відповідальність, зазначене випливає з акту №549 судово психіатричної експертизи від 22.09.2014 року (т. 1 а.с. 109-115), крім того алкогольне сп`яніння у якому перебував ОСОБА_9 виключає будь який афект.

Заява ОСОБА_9 про те, що він не мав умислу на вбивство не звільняє його від відповідальності, оскільки відсутність бажання спричинити смерть іншій особі не виключає наявності умислу на вбивство. Навмисне вбивство може бути скоєно як із прямим умислом так і з непрямим.

Дії обвинуваченого мають ознаки об`єктивної сторони вбивства: дії, тобто м`язове зусилля, яке спрямовує знаряддя злочину безпосередньо у життєво важливий орган потерпілого, тяжкого ушкодження (замаху на спричинення смерті), як наслідку діяння та причинний зв`язок між діями та наслідком.

Під час раптової бійки або сварки виключається наявність заздалегідь обдуманого умислу на позбавлення потерпілого життя. При неконкретизованому умислі особа завідомо усвідомлює небезпечний характер своїх дій, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті іншої особи, та хоча і не хоче, проте свідомо припускає її настання, що мало місце у цьому випадку.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на вбивство, тобто, навмисне протиправне спричинення смерті іншій особі.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого скоєний особливо тяжкий злочин.

Суд також враховує данні про особу підсудного: ОСОБА_9 раніше не судимий, позитивно характеризується у побуті, є інвалідом, відшкодував потерпілому матеріальну шкоду.

Суд не може вважати ОСОБА_9 таким, що розкаявся, оскільки його позиція полягає у бажанні виправдати свої дії, перенести відповідальність на потерпілого, критика своєї поведінки відсутня.

Обставин, які пом`якшують покарання у відповідності до правил ст. 66 КК України, судом не встановлено, обставинами, які обтяжують покаранная суд визнає те, що злочин вчинений ОСОБА_29 у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладених обставин скоєного кримінального правопорушення, його особливої тяжкості, тяжких наслідків у вигляді тяжкого поранення потерпілого, даних які характеризують особу ОСОБА_9 , його індивідуально психологічних якостей, наявності обтяжуючої та відсутності пом`якшуючих обставин, суд вважає за доцільне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Визначаючи строк покарання суд вважає, що позитивні характеристики ОСОБА_9 дають можливість призначити йому мінімальне покарання у межах санкції статті обвинувачення, який стане необхідним та достатнім, на думку суду, для його виправлення та запобігання нових злочинів.

Вирішуючи долю речових доказів суд приходить до такого висновку: речові докази: шорти, футболка, труси що знаходяться у камері схову Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області знищити;

- 2 ножа, що знаходяться у камері схову Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області знищити;

- диски із записом слідчих дій зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирішуючи заявлений ОСОБА_7 цивільний позов про стягнення моральної шкоди, суд виходить з правового змісту ст. 1167 ЦК України. При цьому суд враховує, що ОСОБА_7 був тяжко поранений, життя його було під загрозою, внаслідок травми серця він втратив здоров`я, що негативно впливає на якість життя, здатність реалізувати плани та забезпечити щоденні потреби родини, що обумовлює моральні страждання та породжує психологічну травму. Заявляючи цивільний позов про стягнення моральної шкоди ОСОБА_7 просить стягнути на його користь 50 000,00 грн., зазначену суму суд вважає адекватним відшкодуванням моральної шкоди спричинену злочином.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд вважає за необхідне залишити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо нього без змін до набрання вироком законної сили.

У відповідності до правил ст.ст. 122, 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_30 .Ію витрати пов`язані із проведенням судової експертизи (висновок №399 від 15.10.2014 року) у розмірі 393,12 грн.

Також на думку суду стягненню з ОСОБА_9 підлягають витрати пов`язані із проведенням експертизи (висновок №303 від 13.08.2014 року) у розмірі 393,12 грн., який підданий судом критиці як такий, що не несе доказового навантаження, оскільки вони понесені у рамках розслідування кримінального провадження у відношенні ОСОБА_9 . Загалом на стягнення належить сума витрат, яка дорівнює 786,24 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, колегія суддів -

ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

Початок перебігу строку відбування покарання ОСОБА_9 у відраховувати з дня його затримання під час виконання вироку після набрання ним законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді домашнього арешту продовжити до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_9 витрати за проведені судові експертизи на користь держави (р/р0009; одержувач УК у Шевченківському районі. 24060300; код банку: 813015; ; назва Банку: ГУДКСУ у Запорізькій області) у сумі 786,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 50 000,00 грн.

Речові докази (футболка, шорти,труси, два ножа) що знаходяться у камері схову Шевченківського РВ ЗМУ УМВС України у Запорізькій області знищити;

- диски із записами слідчих експериментів зберігати у справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: ОСОБА_1
ОСОБА_3
ОСОБА_2