Справа № 159/8313/13-к
Провадження № 1-кс/159/764/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 31 грудня 2013 року

Слідчий суддя - суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Логвинюк І.М.,

при секретарі Щесюк Н.Й.,

з участю: заявника ОСОБА_1,

прокурора Пилипюк О.О.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Ковельського міжрайонного прокурора, зобов»язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В И В:

30.12.13 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської обл. надійшла вказана скарга заявника, обґрунтована тим, що він є власником АДРЕСА_1, співвласником згаданого будинку, за яким закріплена прибудинкова територія. 11.09.13 р. він звернувся до Ковельського міськрайсуду з адміністративним позовом до Ковельської міськради про скасування рішення від 27.06.13 р. № 39/9 та зобов»язання до чинення дій, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - ОСОБА_2. 11.09.13 р. він подав клопотання про забезпечення вказаного вище позову, у якому просив зупинити дію оскаржуваного рішення до набрання чинності судовим рішенням у справі; заборонити будь - яким особам у будь - який спосіб вчиняти будь - які дії щодо земельної ділянки пл. 300 кв. м. по АДРЕСА_2 в м. Ковелі. Ухвалою того ж суду від 12.09.13 р. у справі № 159/5 814/13 - а у провадженні 2 - а/159/205/13 клопотання було задоволено та зупинено оспорюване рішення «Про надання згоди на викуп земельної ділянки по АДРЕСА_3»; заборонено вчиняти будь - які дії щодо земельної ділянки пл. 300 кв. м. по АДРЕСА_2 в м. Ковелі - до набрання чинності судовим рішенням у вищезазначеній адміністративній справі. Однак, незважаючи на судову заборону, про яку достеменно знав, 25.09.13 р. відділ містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради (далі - відділ архітектури) видав ОСОБА_3 містобудівні умови та обмеження № 204 на забудову спірної земельної ділянки (далі - умови), звільненої від залишків раніше підпаленої будівлі, а саме: на спорудження на її місці триповерхової споруди значно більшої площі, що затінить залишки двору та його вікна кухні і спальні. Незважаючи на судову заборону, ОСОБА_2 подав до інспекції ДАБК у Волинській обл. (далі - інспекція) декларацію про початок виконання будівельних робіт на спірній земельній ділянці. Незважаючи на судову заборону, 01.11.13 р. інспекція ДАБК у Волинській обл. зареєструвала цю декларацію за реєстраційним індексом ВЛ № 083 133 050 243. 14.11.13 р. ОСОБА_2, знехтувавши судовою забороною, про яку останньому було достовірно відомо, відновив будроботи на спірній земельній ділянці. Він вважає, що уповноважені особи відділу архітектури незаконно, з корупційних міркувань видали ОСОБА_3 умови, без яких не було можливо виготовити робочий проект, скласти та подати на реєстрацію декларацію про початок будробіт; посадові особи інспекції, ігноруючи обтяження щодо земельної ділянки, з корупційних міркувань незаконно зареєстрували декларацію. Тим самим вищезазначені посадові особи вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 364, 366, 382 КК України. Зазначає, що вважає дії ОСОБА_2 неправомірними. Зазначає, що зменшення прибудинкової території будинку та будівництво на ній висотної споруди, порушує його право на належний життєвий рівень, гарантований ст. 48 Конституції України. Він є платником податків до Держбюджету України, з якої утримуються органи держвлади та місцевого самоврядування, інші суб»єкти владних повноважень, а тому використовує своє право, деклароване ст. 55 Конституції України, на захист своїх прав, законних інтересів. З приводу наведеного вище, він 20.11.13 р. звернувся до Ковельської міжрайпрокуратури із заявою про порушення кримінального провадження щодо посадових осіб виконкому Ковельської міськради та інспекції за ознаками ст. ст. 364, 366, 382 КК України, а щодо ОСОБА_2 - за ст. 382 КК України; просив внести відомості до ЄРДР; передати матеріали до органу досудового розслідування та доручити проведення такого; повідомити його про внесення відомостей до ЄРДР та № кримінального провадження; визнати його потерпілим від кримінального правопорушення, вручити йому пам»ятку про права та обов»язки потерпілого; вжити негайних заходів до зупинення незаконно відновлених ОСОБА_2. Однак, Ковельська міжрайпрокуратура по даний час не внесла відомостей у реєстр, про що йому стало відомо з листа від 26.12.13 р. за вих. № 87 - 6 346 вих. 13, якого він отримав 30.12.13 р.. Просить визнати незаконною бездіяльність Ковельського міжрайпрокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, зобов»язати Ковельського міжрайпрокурора внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до ЄРДР; передати матеріали до органу досудового розслідування і доручити проведення такого; повідомити його про внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та номер кримінального провадження.

За ухвалою слідчого судді від 30.12.13 р. відкрито провадження за скаргою і призначено скаргу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, обґрунтувавши її вищенаведеними доводами, додатково пояснив, що до Ковельської міжрайпрокуратури, а не до Ковельського МВ У МВС України у Волинській області із заявою про вчинений злочин він звернувся з огляду на те, що ці правоохоронні установи мають рівні повноваження по розгляду його заяви. Просить скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні пояснила, що прокуратурою було прийнято рішення про проведення перевірки дотримання вимог законодавства у порядку нагляду, за результатами якої було встановлено, що немає підстав вносити відомості за завою заявника до ЄРДР. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, прокурора, вивчивши матеріали скарги та наглядового провадження № 129 - 136 - 13 за скаргою ОСОБА_1, що розпочате 09.09.13 р. та закінчене 08.10.13 р., заслухавши думку учасників судового засідання, зокрема, прокурора, яка зазначила, що скарга є безпідставною та до задоволення не підлягає, приходить до висновку, що скарга є підставною та підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, серед іншого, така бездіяльність слідчого або прокурора, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які вони зобов'язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Як слідує зі змісту ст. 304 КПК України, скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч. 1 цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як передбачено положеннями ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про зобов'язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що заявник 22.11.13 р., а не 20.11.13 р. як він про це зазначає у розглядуваній скарзі, звернувся до Ковельського міжрайпрокурора із заявою про кримінальне правопорушення, що стверджується такою заявою, що міститься у матеріалах наглядового провадження (а. с. 157), що оглянуті в судовому засіданні.

За змістом положень ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 год. після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов'язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та

ведення затверджуються Генпрокуратурою України за погодженням з МВС України, СБ України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов'язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За результатами перевірки за вищезазначеною заявою заявника від 22.11.13 р., прокуратурою, дійсно, було проведено перевірку, під час якої було відібрано пояснення у заявника, працівника юридичного відділу без зазначення, - якої саме установи; фізичної особи, вказаної у заяві заявника про вчинений злочин, та закінчено перевірку без прийняття будь - якого процесуального рішення, зі складенням довідки від 16.12.13 р. про відсутність у діях посадових та службових осіб відділу містобудування та архітектури виконкому Ковельської міськради, ОСОБА_2 ознак кримінальних правопорушень, зазначених заявником у його заяві від 22.11.13 р..

Суддя приймає до уваги, що вищезазначена перевірка за результатами розгляду заяви заявника від 22.11.13 р. проводилась без відновлення закінченого 08.10.13 р. провадження за іншими зверненнями цього ж заявника.

У матеріалах наглядового провадження відомості про повідомлення заявника про результати розгляду його заяви від 22.11.13 р. відсутні, а тому слідчий суддя вважає, що скарга подана без порушення строків, передбачених ст. 304 КПК України.

На думку слідчого судді, враховуючи доводи заявника, прокурор мав підстави вважати його заяву про вчинення злочину такою, що містить об'єктивні дані, що, дійсно, свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Так, заявником зазначено такі факти, що підтверджують реальність конкретної події злочину, як те, що є чинною ухвала суду від 12.09.13 р. про заборону вчинення дій щодо спірної земельної ділянки; відповідними державними установами та організаціями під час дії вищезазначеного судового рішення, було видано документи, що свідчать про вчинення дій, заборона про вчинення яких може стосуватись і зазначена у судовому рішенні; під час перевірки попередніх звернень цього ж заявника, прокурором перевірялась інформація про власника спірної земельної ділянки, яким за станом на 22.08.13 р. була міськрада (а. с. 69), а за станом на 11.09.13 р. - фізична особа (а. с. 95), вказана заявником у заяві від 22.11.13 р.. Тобто, договір купівлі - продажу спірної земельної ділянки було укладено між міською радою як стороною адміністративної справи, у якій виносилась вищезазначена ухвала про заборону вчиняти дії, та третьою особою у вищезазначеній адміністративній справі, яким, безперечно, було відомо про те, що ведеться спір між заявником як фізичною особою та міською радою як суб»єктом владних повноважень, з приводу цієї ж земельної ділянки. Однак, міськрада як суб»єкт владних повноважень, не виявила позиції щодо утримання від укладення договору під час вирішення судового спору, до набрання рішенням у справі законної сили.

Разом з тим встановити наявність чи відсутність всіх обставин, що характеризують як об»єктивну, так і суб»єктивну сторони як тих кримінальних правопорушень, про які зазначив у своїй заяві заявник, так і тих, що могли бути визначені прокурором при визначенні правової кваліфікації, можливо лише під час кримінального провадження.

А тому слідчий суддя вважає, що Ковельським міжрайпрокурором, дійсно, було безпідставно невнесено відомості за заявою заявника від 22.11.13 р. про вчинене кримінальне правопорушення до ЄРДР і в частині зобов»язання Ковельського міжрайпрокурора внести відомості за заявою заявника від 22.11.13 р. до ЄРДР, скарга є підставною та підлягає до задоволення.

Однак, слідчий суддя вважає, що в решті вимог скарга до задоволення не підлягає, так як інші заявлені вимоги не ґрунтуються на вимогах законодавства, зокрема, стосовно положень КПК України про підслідність, а тому у задоволенні решти вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов»язати Ковельського міжрайонного прокурора вжити всіх, передбачених законом заходів до внесення заяви заявника про вчинення кримінального правопорушення від 20.11.13 р., що надійшла до Ковельської міжрайонної прокуратури 22.11.13 р., до ЄРДР та у подальшому вчинити всі необхідні дії, передбачені Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генпрокурора України від 25.04.13 р. № 54.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суді -

Суддя Ковельського міськрайонного судуІ. М. Логвинюк