В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000220 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ, Херсонської області, українця, громадянина України, с середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 29.09.2012 року приблизно о 21.00 годині, знаходячись в дворі будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних особистих відносин, маючи умисел спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар в область підборіддя ліворуч, після чого наніс другий удар в потиличну область по центру, третій удар в область голівки лівої плечової кістки потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкіряних крововиливів в потиличній області по центру, садна на підборідді ліворуч та вивиху голівки плечової кістки з розвитком після травматичної нейропатії та плексалгії ліворуч, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день).

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнав та пояснив, що знає потерпілого ОСОБА_6 як свого сусіда з 2001 року та між ними останнім часом склалися не дуже приємні стосунки. 29.09.2012 року ввечері, коли він з дружиною ОСОБА_7 знаходився дома по АДРЕСА_1 , до них прийшла дружина ОСОБА_6 ОСОБА_8 з якою вони стали розпивати спиртні напої у дворі будинку. Через деякий час ОСОБА_8 пішла до себе додому. Оскільки вона довго не повертались, він разом з ОСОБА_7 пішли за нею. Коли вони прийшли у двір до ОСОБА_6 , він покликав ОСОБА_8 , але оскільки ніхто не відізвався він зайшов у будинок. Після цього йому на зустріч вискочив ОСОБА_6 , який став знімати їх на камеру телефону. Він пригрозив ОСОБА_6 , щоб той вимкнув телефон, на що ОСОБА_6 вибіг з будинку і побіг в невідомому напрямку. Він почав його шукати і зайшов в один з дворів будинку по вул. Саксаганського де компанія святкувала день народження. Там він побачив ОСОБА_6 , який просив у вказаної компанії допомоги та казав, що він ( ОСОБА_5 ) його б`є. Між ним та ОСОБА_6 виникла словесна перепалка, під час якої вони обидва використовували нецензурну лайку. Після чого компанія людей стала вимагати, щоб він вийшов з їхнього двору і не чіпав ОСОБА_6 . Він вийшов з двору і більше ОСОБА_6 не бачив. Тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він не спричиняв і на потерпілому їх не помічав.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами у їх сукупності.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що він з ОСОБА_5 сусіди, але відносини в них неприязні. Зі своєю дружною ОСОБА_8 вони мешкають в одному будинку, але кімнати в них різні, оскільки вони знаходились на той час в стані розірвання шлюбу. 29.09.2012 року приблизно о 21.00 годині ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які були в стані алкогольного сп`яніння, прийшли додому та зайшли до його кімнати. ОСОБА_8 почала скандалити, кидалась на нього з кулаками, штовхала у груди. ОСОБА_7 в цей час пішла в кімнату сина та казала йому: «Мама хороша, а папа поганий», а ОСОБА_5 став просити у нього гроші на спиртне. Він почав знімати ОСОБА_8 на камеру телефону, для того щоб наступного дня показати їй у якому вона була стані. ОСОБА_5 , побачивши це, став вимагати телефон, він відмовився і сказав, якщо вони не підуть він викличе міліцію. Після цього ОСОБА_8 схопила йог за рукав, а ОСОБА_5 в цей час вдарив його по обличчю. Він направився до виходу з будинку і відчув удар по потилиці, а коли обернувся, побачив ОСОБА_5 , який в цей час наніс йому ще один удар у ліве плече. Він попросив ОСОБА_5 зупинитись, але той не реагував. Оскільки після удару у нього дуже боліло плече, він почав тікати від ОСОБА_5 та забіг в один з дворів, де сиділи люди, яких попросив допомогти йому. Слідом у двір забіг ОСОБА_5 і став вимагати у нього телефон. Сусіди вигнали ОСОБА_5 з двору та він розповів їм що сталося, після чого вони викликали йому швидку допомогу. Коли він тікав від ОСОБА_5 , не падав і не вдарявся, а тілесні ушкодження йому спричинив саме ОСОБА_5 . Приблизно у 2006 році у нього була травма у вигляді вивиху лівої плечової кістки, але це ніяким чином не відноситься до тієї травми руки, яку спричинив йому ОСОБА_5 .

Показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_6 його батько, з яким він разом мешкає. Між його батьками не дуже хороші стосунки. 29.09.2012 року він разом з батьком знаходився вдома. Приблизно о 22.00 годині його мати ОСОБА_8 , сусід ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які знаходились в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до них додому. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли в кімнату до батька, а ОСОБА_7 залишилася з ним. У сусідній кімнаті стали гучно розмовляти про що вже не пам`ятає. Через деякий час ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вийшли на вулицю разом з батьком. На вулиці лунали жіночі крики. Він також вийшов на вулицю і побачив як ОСОБА_5 біжить за батьком в сторону воріт, пропавши потім з його поля зору. Після чого він разом з ОСОБА_7 пішли шукати батька та ОСОБА_5 , а його мати залишилась вдома. Батька вони не знайшли, але по дорозі зустріли ОСОБА_5 у якого він запитав де батько, на що той відповів, що десь у дворах, а також сказав, що вдарив батька і щоб він ( ОСОБА_9 ) нічого нікому не казав. Після чого разом з дружиною ОСОБА_5 пішов додому, а він продовжив шукати батька, але так його і не знайшов. Вночі батько повернувся додому і сказав, що був у міліції, а також сказав, що ОСОБА_5 наніс йому ушкодження, внаслідок якого у нього болить плече.

Показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 29.09.2012 року вона разом зі своїми друзями сиділи в дворі будинку АДРЕСА_2 . Приблизно о 21-22.00 годині вона побачила, що зі сторони центрального входу через ворота з вул. Виборної в їх сторону біжить чоловік. Коли він підбіг поближче вона помітила, що це знайомив її чоловіка ОСОБА_6 , який забіг у двір та запитав де її чоловік. ОСОБА_6 був схвильований та сказав, що його сусід, з яким він посварився через дружину, вибив йому руку, а тепер женеться за ним і зараз вб`є. На ньому була порвана футболка, тримав ліву руку на вазі. Помітних слідів крові на ОСОБА_6 вона не бачила. Через деякий час забіг раніше не знайомий чоловік, який сказав ОСОБА_6 : «Ось ти де! Йди сюди, ти трус!». Почувши це, ОСОБА_6 злякався і підскочив. Хтось із її дітей, які сиділи поруч з нею, сказали незнайомому чоловіку, щоб він покинув їх двір. Після чого чоловік, ще трішки постоявши, направився в сторону центрального виходу з двору.

Показаннями свідка ОСОБА_8 про те, що ОСОБА_6 її колишній чоловік, а з ОСОБА_5 вона підтримує дружні стосунки. 29.09.2012 року, коли вона ще мешкала разом з ОСОБА_6 , зайшла до сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з якими вона деякий час розпивала спиртне. Під час бесіди вона розповіла їм, що 24.09.2012 року ОСОБА_6 побив її і забрав документи. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 стали умовляти її помиритись з чоловіком, а через деякий час ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та їх маленька дитина пішли з нею, щоб позвати ОСОБА_6 до ОСОБА_5 додому, щоб їх помирити. Коли вони прийшли, ОСОБА_6 вийшов у двір, і почав знімати її на телефоні, зі словами, що хоче зняти якийсь компромат. Після цього вона зайшла у будинок перевдягнутись, а коли вийшла, побачила, що у дворі нікого немає та повернулась додому. Через деякий час ОСОБА_6 повернувся додому та, пройшовши повз її кімнати, зайшов до себе у кімнату. Про тілесні ушкодження ОСОБА_6 їй нічого не розповідав. 25.09.2012 р. до них додому лікар не приходив і вона в цей день нікому із медпрацівників не давала ніяких пояснень щодо травми руки у ОСОБА_6 . У ОСОБА_6 дійсно у 2006 році була травма руки.

Висновком судово-медичної експертизи №4373е від 18.10.2013 р., відповідно до якого, ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкіряних крововиливів в потиличній області по центру, садна на підборідді ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та вивиху голівки плечової кістки з розвитком післятравматичної нейропатії та плексалгії ліворуч, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Виявлені у потерпілого ушкодження могли утворитись незадовго до надходження його до лікарні, тобто в період, на який вказував обстежений. (а.с. 33-34)

Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.11.2013 р., за участю потерпілого ОСОБА_6 , в ході якого останній показав спосіб спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 (а.с. 47-52)

Висновком додаткової судово-медичної експертизи №4864е від 21.11.2013 р, відповідно до якого, локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_6 , не суперечать механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту. (а.с. 57-58)

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя, і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, правильно кваліфіковані за ст. 122 ч. 1 КК України.

Невизнання своєї вини ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, суд розцінює, як спосіб захисту, з метою уникнути відповідальності за вчинення злочину, оскільки його провина повністю підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Так, пояснення обвинуваченого спростовуються послідовними поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до яких саме обвинувачений наніс один удар в область підборіддя ліворуч, після чого наніс другий удар в потиличну область по центру, третій удар в область голівки лівої плечової кістки. Не суперечать показання потерпілого й іншим зібраним по справі доказам. Так, ОСОБА_9 надав суду свідчення про те, що бачив як ОСОБА_5 29.09.2012 р. ввечері біг за батьком. Згодом ОСОБА_5 сказав йому ( ОСОБА_9 ), що він вдарив ОСОБА_6 . Коли батько прийшов додому, скаржився на біль у плечі та сказав, що його вдарив ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що до неї у двір забіг потерпілий ОСОБА_6 , який був схвильований, казав, що його сусід вибив йому руку, а через деякий час забіг чоловік, який сказав потерпілому: «Ось ти де! Йди сюди!».

Покази потерпілого та свідків відповідають висновку експерта №4373е від 18.10.2013, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 , були виявлені тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо-шкіряних крововиливів в потиличній області по центру, садна на підборідді ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, та вивиху голівки плечової кістки з розвитком післятравматичної нейропатії та плексалгії ліворуч, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень як такі, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш як 21 день). Виявлені у потерпілого ушкодження могли утворитись незадовго до надходження його до лікарні, тобто в період, на який вказував обстежений. А також висновку додаткової судово-медичної експертизи №4864е від 21.11.2013, згідно якого, локалізація та характер тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_6 , не суперечать механізму їх утворення, на який вказує останній в ході проведення слідчого експерименту.

Вказаний висновок експертизи, також спростовує посилання ОСОБА_5 на те, що у потерпілого був вивих плечового суглоба й раніше, що і міг встановити судмедексперт під час проведення експертизи у відношенні ОСОБА_6 на день його обстеження.

Крім цього, згідно з амбулаторною карткою ОСОБА_6 № 81 30.09.2012 р. ОСОБА_6 звертався до міської клінічної лікарні №16 зі скаргою на біль в лівому плечовому суглобі, внаслідок чого останньому був поставлений діагноз вивих голівки лівої плечової кістки.

На ту обставину, що у ОСОБА_6 на день обстеження були виявлені тілесні ушкодження в тому числі у вигляді вивиху голівки лівої плечової кістки з розвитком післятравматичної нейропатії та плексалгії ліворуч і вказана травма могла утворитись незадовго до надходження його до лікарні, в період на який вказував потерпілий, зазначила допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 . При цьому вона також вказала на те, що травма відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, не дивлячись на можливе заподіяння аналогічної травми раніше.

Показання свідка ОСОБА_8 ніяким чином не спростовують показання потерпілого, щодо спричинення йому середньої тяжкості тілесних ушкоджень у вказані час та місці обвинуваченим, так як вона з потерпілим на момент допиту була розлучена, відносини з її слів в них не нормальні.

Показання свідка ОСОБА_7 , про те, що її чоловік ОСОБА_5 не бив ОСОБА_6 суд не приймає до уваги, оскільки вона на час події та до теперішнього часу проживає з обвинуваченим ОСОБА_5 у шлюбі, та її показання вважає такими, що надані з помилкового співчуття та з метою уникнення ОСОБА_5 відповідальності за скоєний злочин.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд приймає до уваги, що злочин скоєний ОСОБА_5 віднесений до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено. Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого, спричиненої моральної шкоди у сумі 10 000 гривень, яка виразилась в порушенні звичного способу життя, внаслідок спричинених тілесних ушкоджень, втрата непрацездатності та фізичний біль, з урахуванням виваженості, розумності та справедливості, суд вважає таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого, спричиненої матеріальної шкоди у сумі 5000 гривень, витрачених ним на лікування та за те, що деякий час він був непрацездатним та не міг заробити грошові кошти, задоволенню не підлягає, як не підтверджений документально.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушенні, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину.

Відповідно до п. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , на користь потерпілого ОСОБА_6 , спричинену моральну шкоду в сумі 10000 гривень.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Бабушкінського районного

суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1