Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-64/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2011 Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді - Бакланова Р. В.

при секретарі Вєчканова С. В.,

за участю: прокурора - Радковського В.П.

предстанвика потерпілої- Очеретько Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залi суду в м. Лебединi справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_4, не судимого,-

по ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, не працюючого, проживає: ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимого:

- 5 квітня 2007 року Конотопським районним судом по ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 153 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений 4 грудня 2009 року умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 2 місяці 1 день,

по ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2010 року, о 20 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з метою незаконного збагачення, вирішили скоїти крадіжку майна з господарства ОСОБА_3, розташованого по вул. Шевченка № 48, с.Олександрівка, Лебединського району, Сумської області. Реалізуючи свій злочинний намір направлений на незаконне збагачення та скоєння крадіжки чужого майна, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, використовуючи автомобіль ВАЗ - 2105, д/н 614 - 33 СА, який належить ОСОБА_4, приїхали до с. Олександрівка, Лебединського району, Сумської області, де діючи за попередньою змовою, погоджено та разом, проникли через незачинену хвіртку до господарства ОСОБА_3, де далі, перебуваючи на подвірї даного господарства, через незачинені двері, проникли до господарчого сараю, звідки ОСОБА_1 викрав оцинковане корито, вартістю 30 гривень. В подальшому ОСОБА_1 та ОСОБА_2, через незачинені двері, проникли до будівлі курника, звідки скоїли крадіжку 27 курей, вагою 3 кг. кожна, загальною вартістю 2025 гривень. Після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проникли, шляхом вільного доступу до господарчої будівлі, яка розташована в даному господарстві, де знаходиться погріб, з якого скоїли крадіжку 100 кг. картоплі, вартістю 500 гривень; 50 кг. кормового буряку вартістю 200 гривень та 10 кг. моркви, вартістю 40 гривень, чим завдали ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 2795 гривень. Викрадене ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винесли з даного господарства та розпорядилися ним в подальшому на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, суду пояснив, що 18 грудня 2010 року він зустрівся на ринку з ОСОБА_2 і запропонував йому прийти до нього додому, попити пива. Ввечері вони зустрілися, випили пива і домовилися на наступний день поїхати до с. Олександрівки, де він колись жив, щоб забрати деякі речі. 19 грудня вони приїхали до села забрали деякі речі. Повертаючись до міста, ОСОБА_2 запитав у нього, де можна взяти картоплі. Проїхавши по селу, він зупинився неподалік господарства ОСОБА_3 та пішов подивитися, що робить бабця. Повернувшись назад до ОСОБА_2, він йому повідомив, що бабця спить і вони разом пішли до господарства. Зайшли відразу до сараю, де взяли мішки для картоплі та пішли шукати погріб. Натрапивши на курник, вони зайшли до нього та набрали курей, винесли їх та пішли до погреба, куди він заліз та набрав картоплі, моркви і буряка. Все викрадене вони віднесли до причепа автомобіля, якого він попросив у ОСОБА_4, щоб зїздити до села, та повернувся ще до господарства також взяв корито. Погрузивши все викрадене в причеп, вони поїхали назад до міста. Викрасти картоплю запропонував він. Було 2 мішка, які були заповнені курями на половину. ОСОБА_2 відкручував голови курям, щоб ті не кричали. Картоплю, моркву та буряк, він особисто набирав у погребі. Світив ліхтариком, який був на запальничці. Викрадену картоплю, моркву та буряк він викинув до мусорного баку, корито здав на металобрухт.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, але суду пояснив, що 19 грудня коло базару він побачив машину ОСОБА_4, в якій сиділа дружина ОСОБА_1 разом з дитиною. Він підійшов до них та почав розмовляти. Через деякий час підійшов ОСОБА_1 і вони з ним випили пива і він пішов додому. Близько 17.00 год. до нього зателефонувала дружини ОСОБА_1 та попросила, щоб він прийшов до них додому та допоміг переставити меблі, на що він погодився. Виконавши всю роботу, вони з ОСОБА_1 випили і він запропонував йому поїхати до с. Олександрівка та перевести деякі речі з господарства, де він колись проживав та допомогти бабусі. Він відповів, що вже пізно, але потім погодився і вони поїхали. Зайшовши до хати, де колись проживав ОСОБА_1 разом зі своїми батьками, вони взяли метал та почали повертатися назад до міста. По дорозі, ОСОБА_1 захотілося води і він зупинив авто біля колодязя і сам вийшов. Його не було 20 хв. Коли він повернувся, то запропонував з ним пройти до господарства, на що він погодився. Вони відразу зайшли до сараю, де ОСОБА_1 взяв мішки, після чого разом вони пішли до курника та набрали курей. Потім ОСОБА_1 зайшов до погреба, а він чекав його на вулиці та держав йому ляду від погріба і світив ліхтариком, який був на запальничці, та набрав картоплі. Всі мішки вони віднесли до автомобіля та поклали на причеп, після чого він сів у автомобіль, а ОСОБА_1 ще кудись пішов та був відсутній 20 хв. У автомобілі він сидів разом з його дружиною та чекав на його повернення. Коли він повернувся, вони поїхали до міста. Курей він викинув у мусорний бак коло лікарні, а картоплю в нього забрали працівники міліції. Йому запропонував викрасти ОСОБА_1, він сам зупинився коло колодязя та був відсутній 20 хв. У кожного був мішок, вони відкручували курям голови та кидали до мішка. Він виніс один мішок та сів до машини. За викрадену моркву та буряк він не знав, побачив лише у причепі, коли брав курей і картоплю. Інші мішки залишалися на причепі. Змови про крадіжку картоплі у нього не було. Мішки з погріба подавав ОСОБА_1, які він взяв та відніс до автомобіля та положив на причеп.

Допитавши підсудних, свідків, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, наступними доказами:

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що 18 грудня 2010 року у нього ОСОБА_1 попросив автомобіль, щоб зїздити до бабусі в с. Олександрівка. 20 грудня 2010 року він повернув йому транспортний засіб назад. А вже потім через деякий час, він від працівників міліції дізнався, що на його автомобілі була вчинена крадіжка. 19 грудня 2010 року ОСОБА_1 не бачив.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_5 суду пояснила, що 18 грудня 2010 року прийшов додому ОСОБА_1 та сказав, що вони їдуть до села, щоб провідати його бабусю, яка проживає в с. Олександрівка. В селі вони провідали бабусю і ввечері приїхали додому. 19 грудня 2010 року вони поїхали на ринок та зустріли там ОСОБА_2 і запросили його в гості до себе, на вул. Зарудка, 89 м. Лебедина. Вони сиділи, спілкувалися, а потім близько 17.00 год. ОСОБА_1 запропонував поїхати до с. Олександрівка. Вони поїхали до села та погрузили там металобрухт. Виїжджаючи із села, вони зупинилися і ОСОБА_1 кудись пішов, а потім повернувся і забрав з собою ОСОБА_2 і через деякий час вони почали грузити якісь мішки. Коли вона запитала у ОСОБА_1, що в них, він сказав, що їй не потрібно знати. Вона була в автомобілі, до них не виходила. Спочатку 2 мішка завезли ОСОБА_2 Потім вони приїхали додому, ОСОБА_1 почав відчіпляти причеп від автомобіля, а вона з дитиною пішла до хати. В причепі ще знаходився металобрухт.

З протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1 (а.с. 100-110), вбачається, що в ході відтворення обстановки і обставин події у господарстві розташованому по вул. Шевченка № 48 с. Олександрівка Лебединського району Сумської області ОСОБА_1 розповів, яким чином він за попередню змовою з ОСОБА_2 проникши до господарства та в послідуючому до господарських побудов скоїли крадіжку з господарства, показавши все на місці .

З протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2 (а.с. 111-117), вбачається, що в ході відтворення обстановки і обставин події у господарстві розташованому по вул. Шевченка № 48 с. Олександрівка Лебединського району Сумської області ОСОБА_2 розповів, яким чином він проходив до господарства та в послідуючому до господарських побудов вказав на місця знаходження господарських побудов, звідки ОСОБА_1 взяв мішки, викрав курей. Також показав де знаходиться погріб, звідки ОСОБА_1 викрадав картоплю.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що вона була запрошена пойнятою при проведенні відтворень обстановки і обставин події з участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2, при відтворенні обстановки і обставин події вони розповідали як викрадали речі, що їх ніхто не примушував.

З висновків товарознавчих експертиз № 180 від 31 січня 2011 року (а.с.78-79) вбачається, що вартість майна належного ОСОБА_3 станом на 19 грудня 2010 року складає: 100 кг. картоплі 500 грн., курка жива, однорічна 27 голів вагою 3 кг. складає 2025 грн., загальна вартість складає 2525 грн.; № 242 від 8 лютого 2011 року (а.с. 87-89) вбачається, що вартість майна належного ОСОБА_3 станом на 19 грудня 2010 року складає: 50 кг. кормового буряку 200 грн., корита оцинкованого 70 грн., загальна вартість складає 270 грн. Таким чином загальна вартість викраденого майна склала 2795 грн.

Суд не може покласти в основу вироку покази ОСОБА_2 в частині відсутності у нього умислу на вчинення крадіжки з проникгненням до іншого приміщення оскільки вони є необгрунотованими та спростовані показами ОСОБА_1, свідків у справі, доказами дослідженими у судовому засіданні, а саме протоколами відтворення обставновки та обставин події. Крім того суд розцінює зазначені покази як ступінь захисту.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_1, свідків, дослідивши докази у справі суд доходить до висновку, що його вина доведена у повному обсязі та вважає за необхідне вчиненні ним дії кваліфікувати по ч. 3 ст. 185 КК України, крадіжка, а саме таємне викрадення чужого майна, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При обранні міри покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь тяжкості вчиненого злочину, мотиви та цілі його вчинення, посередню характеристику по місцю проживання.

Враховуючи обставини, що помякшують покарання та істотно зменшують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що підсудний вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням оскільки його можливо виправити без ізоляції від суспільства.

Крім того суд вважає за необхідне застосувати до підсудного ОСОБА_1 п.п.2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України та покласти на нього обовязок, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Мiру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1 суд вважає за необхідне залишити попередню - підписку про невиїзд.

Суд вважає, що обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Заслухавши пояснення підсудного ОСОБА_2, свідків, дослідивши докази у справі суд доходить до висновку, що його вина доведена у повному обсязі та вважає за необхідне вчиненні ним дії кваліфікувати по ч. 3 ст. 185 КК України, крадіжка, а саме таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.

При обранні підсудному ОСОБА_2 виду і міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, посередню характеристику з місця проживання.

Враховуючи зазначені обставини суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання, повязане з позбавленням волі, так як його неможливо виправити без ізоляції від суспільства.

Суд вважає необхідним на підставі ч. 1 ст.71 КК України частково приєднати підсудному ОСОБА_2 не відбуте ним покарання по вироку Конотопського районного суду Сумської області від 5 квітня 2007 року у виді позбавлення волі строком на один місяць.

Суд вважає, що саме така міра покарання буде доцільною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Мiру запобіжного заходу, обрану відносно підсудного ОСОБА_2 суд вважає за необхідне змінити на тримання під вартою взявши під варту зали суду.

Також суд вважає, що цивільний позов представника потерплої ОСОБА_3 ОСОБА_7 до підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 грн. та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. підлягає частковому задоволенню, оскільки в силу ст. 22, 1166 ЦК України матеріальні збитки підлягають відшкодуванню особою яка їх заподіяла, а сума збитків доведена під час судового розгляду не відповідає сумі стягнення матеріальної шкоди, таким чином сума матеріальних збитків складає 2795 грн. та підлягає стягненню з підсудних у солідарному порядку. Стягнення 10000 грн. моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню, так як в судовому засіданні було встановлено, що діями підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була спричинена моральна шкода потерпілій похилого віку повязана зі порушенням нормального способу життя, порушенням права власності, тому вимоги повинні бути задоволені в силу ст.ст. 23, 1167 ЦК України, з урахуванням ступеню вини підсудних та участі у вчиненні злочину, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 500 грн., з ОСОБА_2 и 500 грн., оскільки вказана сума буде відповідати вимогам розумності і справедливості.

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області кошти в дольовому порядку у розмірі 258 грн., по 129 грн. з кожного, витрачені на проведення товарознавчих експертиз.

Крім того, суд вважає за необхідне речові докази у справі: запальничку червоного кольору, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Лебединського МВ ГУМВС України в Сумській області обернути в прибуток держави, три пірїни, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Лебединського МВ ГУМВС України в Сумській області знищити, як такі, що не являють цінності; мішок білого кольору, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 повернути власнику, автомобіль ВАЗ 2105, держ. № НОМЕР_1, причеп легковий марки «Фермер»держ. № НОМЕР_2, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 повернути власнику.

На пiдставi наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання по цьому закону у виді трьох років позбавлення волі, застосувавши ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробуванням на два роки, а також застосувавши п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1, залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання по цьому закону у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувавши ч. 1 ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати один місяць позбавлення волі, невідбутий ОСОБА_2 по вироку Конотопського районного суду Сумської області від 5 квітня 2007 року та остаточно за сукупністю вироків визначити покарання у виді позбавлення волі строком на три роки один місяць.

Мiру запобіжного заходу, обрану відносно підсудного ОСОБА_2 змінити на тримання під вартою взявши під варту зали суду.

Строк покарання рахувати з 15 кітня 2011 року.

Стягнути з засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 на відшкодування матеріальних збитків - 2795 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 на відшкодування моральних збитків 500 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, що проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_8 на відшкодування моральних збитків 500 грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_1 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області код 25574892 розрахунковий рахунок 0011 банк УДК в Сумській області МФО 837013 кошти в розмірі 129 грн., витрачені на проведення товарознавчих експертиз.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області код 25574892 розрахунковий рахунок 0011 банк УДК в Сумській області МФО 837013 кошти в розмірі 129 грн., витрачені на проведення товарознавчих експертиз.

Речові докази у справі: запальничку червоного кольору, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Лебединського МВ ВС України в Сумській області обернути в прибуток держави, три пірїни, що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Лебединського МВ ВС України в Сумській області знищити, я такі, що не являють цінності; мішок білого кольору, що знаходиться на зберіганні у ОСОБА_7 повернути власнику, автомобіль ВАЗ 2105, держ. №614-33 СА, причеп легковий марки «Фермер»держ. № НОМЕР_2, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_4 вважати повернутими власнику.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 дiб з моменту проголошення через Лебединський районний суд Сумської області, а засудженому, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя:

ОСОБА_8