В И Р О К 1-3/2008 р.

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2008 року Сумський
районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі
Токаревій В.М., за участю прокурора Саєнка С.В., захисника ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою,
військовозобов'язаного, працездатного, непрацюючого, до 2002 року не судимого в порядку ст. 89 КК
України, раніше судимого вироком Зарічного районного суду м. Сум від 7 березня
2002 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, ухвалою
апеляційного суду Сумської області від 21 травня 2002 року вирок змінений, пом'якшено покарання до 5 років позбавлення
волі; звільненого з місць позбавлення волі 25 червня 2004 року за постановою
Прилуцького міськрайсуду Чернігівської області від 17 червня 2004 року умовно -
достроково на 2 роки 5 місяців 19 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
186 КК України,

В С Т
А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_2. вчинив умисний злочин за
наступних обставин.

4 березня 2005 року близько 23 години 30
хвилин, ОСОБА_2., будучи особою, яка раніше була засуджена за ч. 2 ст. 187 КК
України, перебуваючи на дискотеці в с. Степанівка Сумського району Сумської
області, побачив раніше знайому ОСОБА_3., яка тримала в руці мобільний телефон
і вирішив заволодіти ним. З метою відкритого викрадення майна у неповнолітньої
ОСОБА_3. ОСОБА_2. пішов до містка, розташованого по вул. Новомихайлівській с.
Степанівка Сумського району, де став чекати потерпілу. Знаходячись там, усвідомлюючи
суспільно-небезпечний характер своїх дій
та бажаючи настання шкідливих наслідків, побачивши потерпілу, ОСОБА_2. підійшов
до ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, яка поверталася з дискотеки додому і наніс їй кілька ударів рукою в область
обличчя та грудей, а коли потерпіла впала на землю, то продовжив свої насильницькі дії відносно ОСОБА_3.,
нанісши декілька ударів руками та ногами в різні частини тіла, в обличчя, по
тулубу, голові. В ході побиття ОСОБА_2. , здолавши опір потерпілої, відкрито
заволодів мобільним телефоном „Samsung-X-100” з стартовим пакетом „Джинс”, на рахунку якого було
27 грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_3. шкоди в сумі 692 грн.

Внаслідок побиття ОСОБА_3. були заподіяні
тілесні ушкодження : в правій та лівій тім'яній області гематоми 6х5, 4х3 см, овальної форми, в області перенісся садно смугастої форми
розмірами 0,4х0,3 см, в області нижньої щелепи зліва гематома 6х4 см,
овальної форми, які згідно висновку
судово-медичної експертизи кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2. свою вину визнав повністю і пояснив, що
дійсно 4 березня 2005 року, у вечірній
час він пішов на дискотеку в клуб с. Степанівка
Сумського району. Там він побачив ОСОБА_3., яку раніше знав. Помітивши в її руках мобільний
телефон, з якого вона телефонувала чи відправляла повідомлення, він вирішив
заволодіти ним і з цією метою після закінчення дискотеки став піджидати її біля
містка, мимо якого потерпіла повинна була йти, про що він достовірно знав,
оскільки йому було відомо , де саме вона живе. Через деякий час він побачив
ОСОБА_3., яка йшла з своєю подругою. Коли вони дійшли до того місця, де він
стояв, він наніс потерпілій ОСОБА_3. кілька ударів в обличчя, а коли вона
впала, то вдарив кілька разів ногами по голові, обличчю, тулубу. В ході побиття
він забрав у ОСОБА_3. з кишені куртки телефон
„Samsung-X-100”, який в подальшому продав на ринку в м. Суми. В ході проведення слідства по
справі його мати купила аналогічний викраденому телефон, який був повернутий ОСОБА_3.

Крім повного визнання своєї вини самим
підсудним, його вина підтверджується зібраними по справі доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_3. пояснила суду, що
4.03.2005 року, близько 19 години 30 хвилин,
вона разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_5пішла на дискотеку в клуб с. Степанівка.
З собою брала свій мобільний телефон „Samsung-x-100”, який лежав у кишені. На дискотеці вона діставала
телефон, щоб подивитися на годинник. На дискотеці вона знаходилась приблизно до
23 години, після чого з ОСОБА_4пішла додому. Близько 23 години 30 хвилин вони з
ОСОБА_4дійшли до містка по вулиці Новомихайлівській с. Степанівка і побачили, що там хтось
стоїть. Коли вони зрівнялися з хлопцем , який стояв на містку, то він, нічого
не кажучи, підійшов до неї та став наносити удари в область обличчя, в груди,
від чого вона впала. Після цього хлопець
став бити її ногами, наносячи ударів по голові, обличчю, тулубу і інших
частинах тіла. В ході побиття з кишені її куртки був викрадений мобільний
телефон. Після побиття вона пішла
додому. Про те, що сталося вона повідомила батьку, з яким пішла на те місце, де
на неї напали. Сліди з того місця привели до домоволодіння ОСОБА_2. В подальшому ОСОБА_2. зізнався, що саме він
вчинив на неї напад і з кишені викрав мобільний телефон. Так як ОСОБА_2. повернув телефон, аналогічний
викраденому, то вона претензій
матеріального характеру до підсудного не має.

Так, потерпіла ОСОБА_3. пояснила суду, що
4.03.2005 року, близько 19 години 30 хвилин,
вона разом з ОСОБА_4та ОСОБА_5пішла на дискотеку в клуб с. Степанівка. З
собою брала свій мобільний телефон „Samsung-x-100”, який лежав у кишені. На дискотеці вона діставала
телефон, щоб подивитися на годинник. На дискотеці вона знаходилась приблизно до
23 години, після чого з ОСОБА_4пішла додому. Близько 23 години 30 хвилин вони з
ОСОБА_4 дійшли до містка по вулиці Новомихайлівській с. Степанівка і побачили, що там хтось
стоїть. Коли вони зрівнялися з хлопцем , який стояв на містку, то він, нічого
не кажучи, підійшов до неї та став наносити удари в область обличчя, в груди,
від чого вона впала. Після цього
хлопець, - а це був ОСОБА_6, -
став бити її ногами в різні частини тіла, а потім за капюшон куртки потягнув її вниз до річки, де знаходився ОСОБА_2., який приєднався до ОСОБА_6. і вони вдвох
стали бити її ногами, наносячи ударів по голові, обличчю, тулубу і інших
частинах тіла. В ході побиття вони з
кишені викрали мобільний телефон. Після
її побиття ОСОБА_6. та ОСОБА_2. втекли, а вона пішла додому. Про те, що
сталося вона повідомила батьку, з яким пішла на те місце, де на неї напали.
Сліди з того місця привели до домоволодіння ОСОБА_2. В подальшому ОСОБА_2. зізнався, що саме він
спільно з ОСОБА_6. вчинив на неї напад і
при цьому вони з кишені викрали мобільний телефон. Так як ОСОБА_2. повернув телефон, аналогічний
викраденому, то вона претензій
матеріального характеру до підсудного не має.

Свідок ОСОБА_4. пояснила, що 4 березня 2005
року після 19 години вона спільно з ОСОБА_3та ОСОБА_5пішла на дискотеку в клуб
с.Степанівка. ОСОБА_3брала з собою мобільний телефон „Samsung-x-100”, який тримала в кишені, витягувала на дискотеці,
щоб подивитися на час. В клубі знаходились до закінчення дискотеки, тобто десь
до 24 години. Після цього вони пішли додому. Коли вони дійшли до містка
неподалік цукрового заводу, то побачили,
що на містку стояв якийсь хлопець. Далі
цей хлопець підбіг до ОСОБА_3, вдарив її рукою, від чого вона впала. Потім він
став бити ОСОБА_3ногами в різні частини тіла. Вона втекла, а на наступний день від ОСОБА_3 вона дізналася про
те, що її побили і забрали у неї мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_5. в ході досудового
слідства пояснила, що 4 березня 2005
року, близько 20 години, вона пішла на дискотеку в клуб с. Степанівка
разом з своїми подругами ОСОБА_3та ОСОБА_4. ОСОБА_3брала з собою мобільний
телефон „Samsung-x-100”. На дискотеці вона знаходилась десь до 22 години
, після чого поїхала додому. Після 24
години до неї додому приходила ОСОБА_3, яка плакала і просила її матір
зателефонувати батькам, так як зі слів ОСОБА_3 її побили біля містка поблизу
вулиці Новомихайлівської с. Степанівка і
забрали мобільний телефон ( ар.с. 41).

З висновку судово - медичної експертизи
вбачається, що в результаті злочинних дій підсудного потерпілій були завдані
наступні тілесні ушкодження: в правій та лівій тім'яній області гематоми 6х5, 4х3 см, овальної форми, в області перенісся садно смугастої форми
розмірами 0,4х0,3 см, в області нижньої щелепи зліва гематома 6х4 см,
овальної форми, які згідно висновку судово-медичної
експертизи кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.( ар.с.26).

Таким чином, вину підсудного в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.

Дії підсудного суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186
КК України, оскільки він повторно, з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи
здоров”я потерпілої, скоїв відкрите викрадення майна потерпілої ОСОБА_3. на
суму 692 гривні.

З обвинувачення,
пред'явленого підсудному, суд вважає за необхідне виключити таку кваліфікуючу
ознаку, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6.,
оскільки ця обставина в судовому засіданні не знайшла свого підтвердження.

Сам підсудний
категорично наполягав на тому, що пограбування потерпілої він вчинив сам.

Постановою органів слідства від 23 квітня 2006 року матеріали досудового слідства за ч. 2 ст. 186
КК України у відношенні ОСОБА_6. закриті(справа №1-180/2006 р. ар. с. 13-14).

Зазначена постанова
органів слідства ніким не оскаржувалась
і на даний час не скасована.

Крім того, вироком
Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2006 року дії ОСОБА_6. по побиттю ОСОБА_3. кваліфіковані за
ч. 1 ст. 296 КК України як хуліганство(справа №1-180/2006 р. ар. с. 196-197).

Вирок суду також не
оскаржувався і на даний час набрав законної сили.

Пояснення свідка
ОСОБА_7., потерпілої ОСОБА_3. в тій частині, що злочин ОСОБА_2. скоєний за
попередньою змовою з ОСОБА_6., також як і пояснення в цій частині ОСОБА_2. в
ході досудового слідства, не можуть бути достатніми для висновку про те, що
пограбування ОСОБА_3. було вчинене за попередньою змовою з ОСОБА_6., який
в ході розгляду справи відносно нього
категорично цю обставину заперечував.

ОСОБА_6. в ході
досудового слідства по справі № 1-180/2006 р. по обвинуваченню ОСОБА_6. пояснював,
що 4 березня 2005 року він побив ОСОБА_3. з метою помститися за образу, яку
вона нанесла йому під час дискотеки, а не з метою викрадення в неї мобільного
телефону. На наступний день він на прохання ОСОБА_2. їздив разом з ним на
Центральний ринок м. Суми, де вони продали телефон, який, зі слів ОСОБА_2., був
його особистою власністю. Вже після продажу телефону ОСОБА_2. розповів йому, що
проданий ними мобільний телефон ОСОБА_2.
насправді відібрав у ОСОБА_3. під час її побиття.

Сама потерпіла в ході досудового слідства по справі № 1-180/2006 р.
по обвинуваченню ОСОБА_6. підтвердила пояснення ОСОБА_6. і пояснила, що після закінчення дискотеки, коли вона
поверталася додому зі своєю подругою ОСОБА_4., їх перестрів ОСОБА_6., який
почав її бити. Під час її побиття вона помітила, що осторонь стояв ОСОБА_2.
Після того, як ОСОБА_6. побив її і пішов від неї, до неї підійшов ОСОБА_2.,
який став бити її ногами і мацати руками по кишенях. Коли ОСОБА_2. наносив їй
ударів, ОСОБА_6. поблизу не було. ( справа № 1-180/2006 р., ар.с. 64).

При призначенні покарання підсудному суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу підсудного, який в цілому задовільно
характеризується, пом'якшуючі відповідальність обставини - свою вину визнав в
повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, добровільно відшкодував завдану
шкоду, своїми правдивими поясненнями як в ході досудового слідства, так і в
судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі,
подія мала місце більше 3 років тому, тому, з врахуванням зазначених
пом'якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне призначити
покарання з застосуванням ст. 69 КК України.

Обтяжуючих відповідальність обставин суд не
вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.
323,324 КПК України, суд

П
Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_2 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому
покарання з застосуванням ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі строком
на 2( два) роки.

Обрати відносно засудженого запобіжний захід
у вигляді утримання під вартою, рахуючи
строк відбування покарання з 14 листопада 2008 року - моменту фактичного
затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання
засудженому ОСОБА_2 час його утримання під вартою з 21 квітня 2008 року по 13
листопада 2008 року включно.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного
суду Сумської області через Сумський районний суд Сумської області
протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, що утримується під вартою - в той же строк з моменту
отримання копії вироку.

Суддя