Справа № 171/452/15-к

В И Р О К
іменем України
09 квітня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
встановив:
01 лютого 2015 року о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 знаходилася поблизу будинку АДРЕСА_3 , де у неї виник умисел на викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 перелізла через паркан, яким була огороджена територія вказаного домоволодіння, розхитала металеві труби та витягнула їх із землі, після чого таємно викрала три труби, довжиною по 170 см та діаметром 57 мм кожна, та металевий лист, розміром 150х100 см, що належали потерпілій ОСОБА_5 , чим завдала потерпілій збиток на загальну суму 300 гр. Після цього ОСОБА_4 з місця злочину зникла, обернувши викрадене на свою користь, продавши викрадене майно як металобрухт.
Допитана обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю та пояснила, що 01 лютого 2015 року в період із 17 до 18 год. вона перебувала у своєї подруги ОСОБА_6 , де розпивали спиртні напої. Оскільки в них не було коштів для придбання їжі, вона вирішила здійснити крадіжку металевих виробів з території сусіднього домоволодіння. Вона перелізла через паркан, де на території чужого домоволодіння викрала 3 металеві труби по 170 см та один металевий лист, які перенесла до подруги, а потім вказані металеві вироби вони здали на пункт прийому металобрухту, за що отримали 85 гр., які витратили на придбання продуктів харчування та спиртних напоїв.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення.
Обираючи вид і міру покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, а також дані про особу обвинуваченої, яка характеризується за місцем проживання посередньо, не працює, раніше не судима, суд також враховує, що завдана шкода відшкодована, тому суд приходить до переконання, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження інших правопорушень з її боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Речові докази, повернуті потерпілій ОСОБА_5 , суд вважає за необхідне залишити за належністю.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою обвинуваченої покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Речові докази дві труби та металевий лист, повернуті потерпілій ОСОБА_5 , вважати повернутими за належністю.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченій, прокурору та направити потерпілій.
Суддя: