Справа № 211/8321/13-к
Провадження № 1-кп/211/25/15
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

05 березня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження № 0002165 по обвинуваченню

ОСОБА_11

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, працюючого слюсарем в ПАТ «АрселоМіттал Кривий Ріг», проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , судимого:

1/ 20.05.1988 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 141 ч.2 КК УССР до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.46-1 КК УССР з відстрочкою виконання вироку на 2 роки, ухвалою Довгинцівського р/с Кривого Рогу від 23.09.1988 р. відстрочку скасовано та направлено на 3 роки до місць позбавлення волі;

2/ 04.10.1988 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 206 ч.2, 141 ч.1, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, відповідно ст. 42 ч.3 КК УССР приєднано 1 рік невідбутого покарання за вироком від 20.05.1988 р., до відбуття призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Дніпропетровського обласного суду від 02.12.1988 р. вирок змінено, вважати засудженим за ст. 206 ч.2 , 42 ч.3 КК УССР до 4 років позбавлення волі, звільнився 29.10.1990 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 27 днів;

3/ 27.09.1991 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч.2 КК УССР до 2 років позбавлення волі, відповідно ст.43 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком від 04.10.1988 р., остаточно призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнився 13.01.1995 р. по відбуттю строку покарання;

4/ 23.02.1998 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 198-2 ч.2, 222 ч.3, 206 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 02.08.2001 року по відбуттю строку покарання;

5/ 25.07.2002 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 296 ч.3 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 25.07.2003 року умовно-достроково на 7 місяців 1 день;

6/ 21.12.2005 року року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.07.2009 р. умовно-достроково на 7 місяців 27 днів;

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 187, частиною 2 статті 289 КК України;

ОСОБА_13

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_3 , зареєстрованого в мікрорайоні « АДРЕСА_4 , не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 289 КК України,

в с т а н о в и в:

08 червня 2013 року приблизно о 17:20 год. ОСОБА_11 за попередньою змовою з ОСОБА_13 на відкрите викрадення чужого майна підійшли до раніше їм незнайомого ОСОБА_7 , який в цей час вийшов з автомобіля марки «ВАЗ-2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під`їхавши до гаражу № НОМЕР_2 по вул. Димитрова в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу.

Розподіливши ролі у вчинені злочину, реалізуючи умови попереднього зговору, ОСОБА_11 підійшов до автомобіля «ВАЗ-2107» та, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, примусив ОСОБА_7 відкрити кришку багажника автомобіля, з якого відкрито викрав належні ОСОБА_7 компресор вартістю 170 гривень, сумку, в якій знаходилось два домкрати вартістю 120 та 150 гривень, насос - 50 гривень, дві монтировки - 25 гривень кожна, 20 рожковіх та накидних ключів загальною вартістю 300 гривень, після чого завів ОСОБА_7 в приміщення гаражу та застосував до нього насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, завдавши йому рукою не менше семи ударів в область обличчя, спричинивши фізичний біль.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, пригнічуючи волю потерпілого до вчинення опору, ОСОБА_11 почав відкрито заволодівати майном, яке знаходилось у приміщенні гаражу ОСОБА_7 , складаючи його поруч з гаражем.

Приблизно о 17:30 годині ОСОБА_14 , виконуючи умови попереднього зговору з ОСОБА_15 , підійшов до автомобіля «ВАЗ-2107» та, скориставшись пригніченою волею потерпілого ОСОБА_7 внаслідок застосовування ОСОБА_11 насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, сівши на сидіння водія, шляхом демонтажу передньої панелі автомобіля відкрито заволодів належною ОСОБА_7 автомагнітолою вартістю 1000 гривень, після чого вийшов з автомобіля.

Потім ОСОБА_13 з метою заволодіння автомобілем знов сів на водійське сидіння автомобіля «ВАЗ-2107», за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалювання, запустив двигун та ввімкнувши швидкість, рушив з місця у зворотному напрямку і намагався зникнути з місця вчинення злочину. Від`їхав від місця паркування на декілька метрів, не впоравшись з керуванням, він допустив наїзд на перешкоду - дерево. Після чого покинув автомобіль.

Приблизно в 17:40 годині, того ж дня ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, пригнічуючи волю потерпілого до вчинення опору та виклику допомоги, не зупиняючись на досягнуому, виходячи за межі спільного з ОСОБА_14 наміру, вчиняючи більш тяжкі дії однорідного характеру (розбій), застосовуючи насилля, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, діючи з метою заволодіння майном, навмисно, тримаючи в руці молоток, який узяв з багажника автомобіля потерпілого, наніс ударною металевою частиною молотка два удари в область грудної клітини та удар у ліву частину нижньої щелепи потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши потерпілому ОСОБА_16 тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя, шиї, грудної клітини, перелом нижньої щелепи ліворуч зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Подавивши волю потерпілого до вчинення опору, ОСОБА_11 обшукав приміщення гаражу та заволодів належними потерпілому електродвигуном з наждачним колом вартістю 300 гривень, металевими тисками вартістю 300 гривень, металевим столом - 600 гривень, двома лопатами - штиковою вартістю 75 гривень та совковою вартістю 75 гривень, гальмовими колодками у кількості 8 штук вартістю 30 гривень кожний, редуктором заднього мосту - 300 гривень, двома амортизаторами вартістю 75 гривень кожний, кувалдою - 100 гривень, сокирою - 100 гривень, молотком - 50 гривень, двома металевими коробками з різними металевими предметами (болтами, шурупами, цвяхами) матеріальної цінності не являє, барсеткою вартістю 80 гривень, в якій знаходились гроші в сумі 40 гривень, саперною лопатою - 50 гривень, металевим багажником на кришу автомобіля - 170 гривень, ключом балонним - 50 гривень, всього на суму 4520 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_11 вину у вчинені злочинів визнав частково та пояснив, що 08.06.2013р. він вигулював собаку, зустрівся з ОСОБА_17 і розмовляв з ним, коли почув як заверещала собака, яку збив автомобіль під керуванням ОСОБА_18 . Він підбіг до собаки, а ОСОБА_17 побіг в сторону автомобіля. Після цього він побачив, що автомобіль під`їхав до нього. З автомобіля вискочив ОСОБА_17 та втік. Потім з автомобіля вийшов потерпілий, до якого він підійшов та тричі вдарив в обличчя. У потерпіла з`явилася на обличчі кров. Він провів потерпілого до гаражу та сказав, що на собаку він витрачає в місяць 1000 гривень. Потерпілий сказав йому, що він може забрати як компенсацію металевий стіл та тиски. Він потерпілому не загрожував, багажник автомобіля не відкривав.

До нього подзвонив ОСОБА_19 , запитував де ОСОБА_20 . Він попросив ОСОБА_21 прийти до нього і вони разом складали речі з гаражу потерпілого в автомобіль. Речі потерпілого він брав як компенсацію за збиту собаку.

Підсудний ОСОБА_13 вину у вчинені злочинів не визнав та пояснив, що 08.06.2013р. він зустрів ОСОБА_22 і розмовляв з ним, коли побачив як проїжджав поруч автомобіль і почув верещання собаки. В цей час йому захотілося до туалету і він відійшов в сторону. Коли повернувся, його попросили штовхнути автомобіль, щоб завести. Він допоміг штовхнути і автомобіль врізався в дерево. Після цього він пішов додому. Він за руль автомобіля не сідав.

Незважаючи на часткове визнання підсудним ОСОБА_11 та невизнання підсудним ОСОБА_13 , їх вина у вчинені злочинів доведена повністю і підтверджується поясненнями потерпілих свідків, матеріалами справи.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 06.08.2013р. він на автомобілі повертався з дачі, завіз дружину до дому та поїхав до гаражу.

По він бачив трьох чоловіків з собакою. Коли він проїжджав біля них, почув глухий удар по машині, зупинився. До нього підійшов один з цих чоловіків, то був ОСОБА_22 , та сказав, що він майже не наїхав на їх собаку. Він відповів, що собаку треба тримати на повідці і поїхав до гаражу .

Він під`їхав до гаражу, відкрив двері і в цей час до мене підійшли ОСОБА_22 , ОСОБА_17 та хлопець з собакою, який відразу і пішов від них. ОСОБА_22 почав казати, що він хотів задавити його собаку і винен 1000 доларів. Він відповів, що у нього немає таких грошей, а ОСОБА_22 став бити його в обличчя.

ОСОБА_17 сів в його автомобіль, вирвав магнітолу, вийшов з автомобіля і поклав магнітолу в паперовий пакет з-під цементу, який валявся біля сусіднього гаражу. Потім ОСОБА_17 знов сів в автомобіль та поїхав, але врізався в дерево та зупинився. Після чого двигун автомобіля не заводився бо згорів стартер.

ОСОБА_17 не наносив йому ударів.

ОСОБА_22 відкрив багажник автомобіля, забрав звідти інструмент та молоток, за руку завів його в гараж, де почав бити. Бив сильно і він подумав, що ОСОБА_22 б`є його молотком, хоча стверджувати, що той наносив удари молотком він не може. Коли ОСОБА_22 наносив йому удари він заплющував очі.

За дзвінком ОСОБА_23 до гаражу приїхав автомобіль «ГАЗель», в який грузили його майно з гаражу. Брали металеві речі, які відразу зважували. Забрали домкрат, монтировку, багато інших речей, які вказані в обвинувальному акті. Частину речей йому повернула дружина ОСОБА_23 , за іншу частину речей віддала гроші.

Потім він пішов у магазин, щоб подзвонити дружині. В магазині хтось викликав швидку допомогу. Коли приїхала «швидка», йому надали медичну допомогу, їхати у лікарню він відмовився, так як автомобіль залишився на вулиці. Потім він повернувся до автомобіля і за допомогою іншого чоловіка відігнали його на автостоянку.

Під час одночасного допиту з ОСОБА_22 та ОСОБА_17 в ході досудового слідства потерпілий ОСОБА_7 дав аналогічні пояснення (т.1 а.с.138-139).

Також на досудовому слідстві з потерпілим був проведений слідчий експеримент, під час якого той розповів обставини, при яких були викрадені з його гаражу та автомобілю речі, про те, що при цьому йому завдавав удари ОСОБА_22 , а ОСОБА_17 намагався також заволодіти його автомобілем. При цьому він пояснював, що ОСОБА_22 в гаражі наносив йому удари молотком, який взяв з багажнику автомобіля, у груди,, в шию та в щелепу (т.1 а.с.147-152).

Потерпіла ОСОБА_8 пояснила, що 08.06.2013р. приблизно о 19:40 год. по телефону їй подзвонив якийсь хлопець та сказав, що побили її чоловіка, він знаходиться біля магазину на кільці Косіора. Коли вона прийшла, біля чоловіка була вже швидка допомога. Він відмовився їхати до лікарні, так як на вулиці залишився відкритий автомобіль. Коли вони підійшли до гаражу, вона побачила, що автомобіль розбитий, не заводився. Автомобіль належить їй. Його відігнали на автостоянку.

Чоловік розказав їй як його побили. Розказував те саме, що й в суді. Вони не відразу звернулися з заявою до міліції, так як боялися погроз.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні пояснив, що в червні 2013р. йому подзвонив ОСОБА_22 , запропонував купити металеві вироби. Він під їхав до «Катюши», де його зустрів і провів до гаражу незнайомий хлопець.

Біля гаражу він бачив дідуся, який нічого не казав. Також біля гаражу були складені диски, стіл металевий та інші речі, які загрузили в його автомобіль «ГАЗель».

Разом з ОСОБА_25 біля гаражу був ОСОБА_17 , якого він раніше не знав. Він заплатив ОСОБА_22 гроші та поїхав. При ньому дідуся ніхто не бив.

Під час досудового слідства зі свідком ОСОБА_24 був проведений слідчий експеримент, в ході якого він дав аналогічні пояснення, але вказуючи, що бачив як ОСОБА_22 наносив потерпілому удари (т.1 а.с.154-157).

Свідок ОСОБА_26 пояснив, що приблизно рік тому він знаходився в ларьку біля магазину «Кокос» по вул. Косіора. В ларьок зайшов дідусь, у нього з рота йшла кров, він тримався за нижню шелепу і попросив зателефонувати його дружині.

Він бачив, що дідусю погано і викликав швидку допомогу, після чого зателефонував його дружині. Дідусь розказав, що його побили невідомі в гаражі.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що він не пам`ятає обставин того, що сталося 08.06.2013р. Пам`ятає лише те, що в гаражі ОСОБА_22 забирав метал, який продав. В гаражі він бачив якогось чоловіка.

Після оголошень пояснень свідка, які він давав під час досудового розслідування, ОСОБА_27 пояснив, що він підтверджує ці пояснення за виключенням того, що він бачив кров на обличчі потерпілого.

Під час досудового розслідування ОСОБА_19 пояснив, що 08.06.2013р. йому на мобільний телефон з мобільного телефону ОСОБА_23 подзвонив ОСОБА_17 та попросив прийти на кільце вул. Косіора. Потім передзвонив та сказав підійти до гаражу на вул. Димитрова. Коли він прийшов до них, то бачив в гаражі дідуся, який сидів на стільці і в якого з губи йшла кров. Біля гаражу він бачив металеві предмети. ОСОБА_22 попросив його сходити до «Катюши», зустріти «ГАЗель». Водієві « ОСОБА_28 » він показав дорогу до гаражу і допоміг йому загрузити в автомобіль метал, за який водій передав ОСОБА_22 320 гривень (т.1 а.с.132-133).

Вина підсудних у вчинені злочинів підтверджується матеріалами справи:

- заявами потерпілих (т.1 а.с.7,8,47);

- протоколом огляду місця події гаражу № НОМЕР_2 з фото таблицями, схемою (т.1 а.с.24 - 29);

- протоколом огляду автомобіля «ГАЗель» р/н НОМЕР_3 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_24 , під час якого були вилучені електродвигун та металеві тиски (т.1 а.с.32-35,38);

- протоколом огляду металевого столу, який видав ОСОБА_24 (т.1 а.с.39-40);

- розпискою ОСОБА_7 про отримання електродвигуна, металевих тисків та столу (т.1 а.с.108);

- протоколом огляду автомобіля ВАЗ-2107 р/н НОМЕР_1 , який згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_8 , під час якого виявлені пошкодження на автомобілі (т.1 а.с.49-55,56);

- протоколами впізнання ОСОБА_29 ОСОБА_23 та ОСОБА_30 , як осіб, що відкрито викрали його майно (т.1 а.с.76-81 82-86);

- висновком судово-медичної експертизи, згідно яким у ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження у виді синців обличчя, шиї, грудної клітини, перелому нижньої щелепи ліворуч зі зміщенням уламків, які відносять до середнього ступеня тяжкості тілесним ушкодженням (т.1 а.с.123-124);

- висновком товарознавчої експертизи, згідно яким середня (ринкова) вартість автомобіля, аналогічного автомобілю потерпілого складає 25980 гривень (т.1 а.с.128-130);

З пояснень потерпілих, свідків, згідно письмовим доказам суд вважає безспірно встановленим, що підсудні відкрито заволоділи майном потерпілих. При цьому підсудний ОСОБА_22 завдав потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а ОСОБА_17 заволодів транспортним засобом потерпілих.

Досудовим розслідуванням незаконне заволодіння транспортним засобом інкримінувалося також обвинуваченому ОСОБА_22 , але суд вважає, що в його діях відсутній склад вказаного злочину, так як відсутні докази на змову підсудних на заволодіння транспортним засобом.

Якщо дії по відкритому заволодінню майна потерпілого проводилися обома підсудними, ОСОБА_22 викрадав майно з гаражу, ОСОБА_17 викрадав магнітолу з автомобіля, то дії по заволодінню автомобілем виконував лише ОСОБА_17 , а ОСОБА_22 не зробив жодної дії, яка б підтверджувала направленість його умислу на заволодіння автомобілем.

Так як ОСОБА_22 підлягає виправданню за ст. 289 КК України, то в діях ОСОБА_30 відсутня кваліфікуюча ознака «за попередньою змовою групою осіб» за цією статтею і його дії судом перекваліфікуються на частину 1 ст. 289 КК України.

Кваліфікуюча ознака «повторно» вказана досудовим слідством при кваліфікації дій ОСОБА_30 за ст. 289 КК України помилково, так як раніше ОСОБА_20 не вчиняв злочинів, пов`язаних з незаконним заволодінням транспортних засобів.

З початку відкритого заволодіння майном дії ОСОБА_23 носили характер грабіжу, так як він застосовував насилля, яке не було небезпечним для здоров`я чи життя потерпілого, було завдано лише фізичного болю, але після того, як він побив потерпілого в гаражі, завдавши йому тілесні ушкодження середньої тяжкості, його дії переросли у розбій.

Дії підсудного ОСОБА_11 судом кваліфікуються за частиною 2 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; за частиною 1 статті 187 КК України за ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Дії підсудного ОСОБА_13 судом кваліфікуються за частиною 2 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене за попередньою змовою групою осіб; за частиною 1 статті 289 КК України за ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинені злочини відноситься до злочинів середньої тяжкості частина 1 ст.289 КК України та тяжких частина 2 ст.186, частина 1 статті 187 КК України.

За місцем проживання, роботи підсудні характеризується позитивно, на обліку у нарколога, психіатра не перебувають, ОСОБА_17 має на утримання двох неповнолітніх осіб, ОСОБА_22 раніше судимий (т1 а.с.207-211,213-214,219,220,221,223,224,225,228, 229,230,233, т.3 а.с.81,82 запити, копія вироку, довідки, копії свідоцтв, характеристики).

Пом`якшуючою обставиною для ОСОБА_23 є відшкодування шкоди (т.2 а.с.54,55,56 розписки потерпілих), обтяжуючою - рецидив злочинів.

Враховуючи тяжкість злочинів, обтяжуючу обставину, суд вважає, що покарання ОСОБА_22 повинно бути обрано у виді позбавлення волі.

При обрані міри покарання суд враховує пом`якшуючу обставину, характеристику підсудного.

Враховуючи тяжкість злочинів, суд вважає, що покарання ОСОБА_17 повинно бути обрано у виді позбавлення волі. Враховуючи те, що він раніше не судимий, його характеристики, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, суд вважає що виправлення ОСОБА_30 можливо без відбування покарання.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд
п р и с у д и в:
визнати ОСОБА_11 винним у вчинені злочинів, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 187 КК України.

За частиною 2 статті 289 КК України ОСОБА_11 виправдати.

Визнати ОСОБА_13 винним у вчинені злочинів, передбачених частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 289 КК України.

Призначити покарання ОСОБА_11 у виді позбавлення волі, за частиною 2 статті 186 КК України строком на п`ять років, за частиною за частиною 1 статті 187 КК України строком на шість років.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на шість років.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід заставу ОСОБА_11 скасувати та обрати інший запобіжний захід тримання під вартою.

Строк покарання рахувати з дня затримання.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування під вартою з10 червня 2013р. по 04 жовтня 2013р.

Призначити покарання ОСОБА_13 у виді позбавлення волі, за частиною 2 статті 186 КК України строком на чотири роки, за частиною 1 статті 289 КК України строком на три роки без конфіскації майна.

Відповідно до частини 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки без конфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України від відбування покарання ОСОБА_13 звільнити, якщо він протягом іспитового строку в один рік шість місяців не вчинить нового злочину та виконає покладенні на нього судом обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід особисте зобов`язання ОСОБА_13 після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази металевий стіл, електродвигун, тиски, що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , автомобіль ВАЗ-2107, що зберігається у потерпілої ОСОБА_8 , залишити у потерпілих, автомобіль «ГАЗель», що зберігається у ОСОБА_24 , залишити в нього.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1