Дата документу 12.02.2015
Справа № 501/502/15-к
Іллічівський міський суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Іллічівську Одеської області кримінальне провадження щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Олексіївка Миколаївського району Одеської області, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не заміжня, не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
за звинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,
19 січня 2015 року, приблизно о 10 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 перебувала у приймальні кабінету №405 Іллічівської міської ради Одеської області, розташованої за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вул.Леніна, 33, де, скориставшись відсутністю секретаря потерпілої ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, таємно викрала з робочого столу останньої її мобільний телефон «Alcatel Onetouch 5035 D», вартістю 1918 грн., та розпорядилась викраденим на власний розсуд.
Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ст.185 ч.1 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
30 січня 2015 року між підозрюваною ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до умов якої ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, відшкодувала потерпілій завдані злочином збитки та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні.
Сторонами погоджено покарання обвинуваченій у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
В угоді також зазначено, що сторони розуміють наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала себе винною у пред`явленому їй обвинуваченні в повному обсязі та пояснила суду, що цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, наслідки укладення, затвердження угоди та наслідки її невиконання, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Обвинувачена також пояснила, що укладення угоди з її боку було добровільним, вона відшкодувала потерпілій завдану злочином матеріальну шкоду, згодна на призначення їй погодженого з потерпілою покарання, просила суд затвердити зазначену угоду.
Захисник ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також зазначила, що укладення угоди з її боку було добровільним, обвинувачена повністю відшкодувала завдану злочином шкоду, просила суд затвердити угоду про примирення.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти затвердження угоди не заперечувала.
Суд, вивчивши угоду про примирення, вислухавши думки учасників судового провадження, доходить таких висновків.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо злочинів середньої тяжкості за ініціативою потерпілого або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення.
Судом встановлено, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.
На думку суду укладена між сторонами угода про примирення відповідає вимогам КПК України.
Судом також встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.1 ст.185 КК України.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання.
Керуючись ч.2 ст.373, статтями 374, 474, 475 КПК України,
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 січня 2015 року між підозрюваною ОСОБА_6 та потерпілою ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_6 винною у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, і призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , - залишити їй.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Суддя