АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 614/536/14-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/707/14 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія :п.3 ч.1 ст.303 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 червня 2014 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,
при секретарі - ОСОБА_7

Не погоджуючись з таким рішенням, представник потерпілої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, але яку саме не конкретизує. В апеляційній скарзі адвокат посилається на фактичні обставини неправомірних, на його думку, дій ОСОБА_11 , який протягом тривалого проміжку часу, систематично не виконував рішення суду щодо сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, що призвело до виникнення заборгованості у розмірі, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за шість місяців. Представник потерпілої зазначає про неврахування слідчим довідки ВДВС Борівського РУЮ про те, що в період з січня по травень 2014 року включно боржник взагалі не сплачував аліменти. За таких обставин апелянт вважає, що слідчий допустив неповноту досудового розслідування та дійшов необґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, а слідчий суддя безпідставно прийняв рішення про відмову у задоволенні його скарги .
П.2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, перевірка обставин за заявою ОСОБА_8 , всупереч вимогам КПК України, проведена слідчим ОСОБА_10 поверхнево, не всебічно і не повно, а відтак його рішення про закриття кримінального провадження є передчасним.
Відповідно до положень ч.2 ст.91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Предметом розслідування у даному кримінальному провадженні, виходячи зі змісту заяви потерпілої ОСОБА_8 , є перевірка обставин, пов*язаних із тривалим, систематичним (злісним) ухиленням ОСОБА_11 від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини. Тобто, необхідною умовою для притягнення до кримінальної відповідальності за злісну несплату аліментів є наявність судового рішення, що набрало законної чинності і зобов*язує особу сплачувати аліменти. Натомість, в матеріалах кримінального провадження взагалі відсутня копія судового рішення, на підставі якого ОСОБА_11 мав сплачувати аліменти. Слідчий обмежився наявністю фотокопії виконавчого листа, який наданий заявницею та не завірений органом, де він знаходиться на виконанні. Оперативному підрозділу Борівського РІ ГУМВС України в Харківської області слідчим ОСОБА_10 надавалось доручення на проведення слідчих(розшукових) дій в порядку п.3 ч.2 ст.40 КПК України (а.с.21 кр.пр.), в тому числі і в частині витребування із суду належно завіреної копії судового рішення та з ВДВС Борівського РУЮ копії виконавчого листа, проте у повному обсязі воно не виконано. А саме : зазначені документи не витребувані; не встановлено, чи працював ОСОБА_11 офіційно чи за наймом у період з 2008 року по теперішній час; не з*ясований розмір його прибутку та джерело; не витребувані відомості Борівського районного центру зайнятості щодо знаходження на обліку ОСОБА_11 ; не встановлено шляхом допиту службових осіб ВДВС, чи надавав ОСОБА_11 до ВДВС чеки про сплату аліментів, чи повідомляв органи виконавчої служби про працевлаштування, та інші відомості, що містяться у виконавчому провадженні ( наявність відповідних попереджень та ін.)
Резолютивна частина постанови слідчого від 23 травня 2014 року також не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України можливе лише за відсутністю конкретного складу кримінального правопорушення та лише відносно певної особи, що слідчим сформульовано не було.
Враховуючи викладене, ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні скарги представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, не можна вважати законною та обґрунтованою.
Керуючись ст.ст.404,405,ч.3 407,418,419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :