№ 207/1635/14-к
№ 1-кп/207/210/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2014 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, безпартійного, у шлюбі не перебуває, має малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не позбавлений батьківських прав, раніше не судимого , не працюючого, в центрі зайнятості на обліку не перебуваючого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 04.03.2013 року з ОСОБА_5 стягнуті аліменти у розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати щомісячно до досягнення дитиною віку повноліття, на користь ОСОБА_4 .

Знаючи про свій обов`язок щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки, ОСОБА_5 будучи працездатним, ніде не працював, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надавав у зв`язку з чим виникла заборгованість по аліментам, за період часу з 13.02.2013 року по 12.03.2014 року 1 рік 1 місяць, що в твердій грошовій сумі складає 7628 грн.67 коп. яку ОСОБА_5 добровільно не виплатив .

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе у вчиненні злочину визнав, показав, що не може знайти роботу, щоб отримувати високу заробітну плату. Не маючи грошових коштів, не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки. Батьківства не заперечує має надію знайти роботу і сплатити заборгованість по аліментам. Просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2014 році».

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що ОСОБА_5 визнав себе батьком її доньки ОСОБА_7 , 2010 року народження. Був у суді і знав про свій обов`язок сплачувати аліменти на утримання доньки. Але ніде не працював і аліменти не сплачував. Просить суд зобов`язати ОСОБА_8 щомісячно сплачувати аліменти на утримання доньки.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників кримінального провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та дійсності його позиції немає, останньому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає що вина ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі, а його дії, які підлягали в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно зі ст..66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставини, які згідно зі ст..67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються матеріали, що характеризують, його відношення до вчиненого, раніше не судимий, будучи працездатним, ніде не працює, заборгованість по аліментам не погасив, не позбавлений батьківських прав щодо малолітньої доньки, тому суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, але застосувати ст..75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати згідно зі ст.. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання ОСОБА_5 вчинив злочин, який не є тяжким, до набрання чинності Закону «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. Має малолітню доньку ОСОБА_6 , 2010 року народження, відносно якої не позбавлений батьківських прав, тому згідно з п «в» ст..1 вказаного Закону суд вважає необхідним звільнити його від призначеного покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст..ст.75,76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.85,86 КК України, ст..ст.370, 374, 539 КПК України, п «в» ст.. 1 Закону «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначивши покарання у вигляді обмеження волі на строк 1(один) рік.

На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .

Зобов`язати згідно зі ст..76 КК України повідомляти кримінально-виконавчій інспекції про зміну місця проживання.

На підставі п «в» ст..1 Закону «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання у вигляді обмеження волі з застосуванням ст..ст.75,76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком чинності залишити у вигляді особистого зобов`язання .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1