АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем
України

„20"____ березня________________ 2007 року апеляційний суд Житомирської

області

в складі:

головуючого Романова О.В.

суддів: Велидчука В.М., Захарчука С.В.

з участю: прокурора Воронухи Д.С.

підсудного ОСОБА_1 потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями потерпілих
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на постанову Коростенського міськрайонного суду від 27 грудня 2006 року, на
підставі якої кримінальну справу за ч.1 ст. 122, ч.2 ст.125 КК.

щодо:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Коростеня Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна,
одруженого, пенсіонера, проживаючого АДРЕСА_1,

повернуто
прокурору м. Коростеня
для проведення додаткового розслідування.

Згідно постанови
суду, ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 30
квітня 2004 року
близько 20 години,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, по АДРЕСА_1, на ґрунті раніше
виниклих неприязних відносин ,
завдав металевою трубою декілька ударів по голові ОСОБА_2., від чого
останній впав, а ОСОБА_1. продовжував наносити йому удари по різних частинах
тіла, заподіяв

Справа № 11 -186 Головуючий у
суді 1 -ї
інстанції Загуменнова Н.М.

Категорія
ст.122ч.1,125ч.2 КК Суддя-доповідач
Захарчук С.В.

2

при цьому потертілому ОСОБА_2 легкі
тілесні ушкодження , що
потягли за собою короткочасний розлад здоров'я, у вигляді параорбітальної
гематоми зліва. В цей час потерпіла ОСОБА_3 намагалась припинити побиття
ОСОБА_2, через що
підсудний ОСОБА_1 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин , завдав металевою
трубою декількох ударив по голови та руках потерпілої ОСОБА_3, заподіяв при
цьому їй середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому
нижнього відділу ліктьової кістки по медіальному краю.

Дії ОСОБА_1
кваліфіковані за ст. 125
ч.2, 122 ч.1 КК
України.

Постановою
Коростенського міськрайонного суду від 27
грудня 2006 року
кримінальну справу щодо ОСОБА_1
направлено прокурору м. Коростеня для проведення додаткового
розслідування, так як при розслідуванні даної справи була допущена
неправильність та неповнота, які не можуть бути усунуті судом.

Направляючи
справу для проведення додаткового розслідування, суд зіслався на те, що
підсудний свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав,
потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ударів не
наносив.

На думку суду,
зібрані докази по справі, показання підсудного, свідків є суперечливими, Ці
суперечності стосуються істотних обставин справи. Суд не може дати їм належної
оцінки без встановлення нових даних, а нові дані можуть бути встановлені лише в
ході додаткового розслідування.

В апеляції
потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати постанову , а справу
направити на новий судовий розгляд, так як слідство проведено з дотриманням
закону.

Заслухавши
доповідача, прокурора, потерпілих, які підтримали апеляцію, перевіривши
матеріали справи, відповідно до вимог ст. 355
КПК України, судова колегія апеляції задовольняє, а постанову скасовує з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст.281 КПК України та п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України
від 11 лютого 2005 року №2 "Про
практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення
кримінальних справ на додаткове розслідування" повернення справи на
додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового
слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не
може бути усунута в судовому засіданні. Якщо суд має змогу усунути виявлені
недоліки слідства під час судового розгляду справи шляхом більш ретельного

3

допиту підсудного, потерпілого, свідків, виклику й допиту
нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування
документів, давання судових доручень у порядку, передбаченому в ст. 315-1 КПК, вчинення
інших процесуальних дій, а також шляхом поновлення порушених під час
розслідування справи процесуальних прав учасників процесу, направлення справи
на додаткове розслідування є неприпустимим. За необхідності суд може відкласти
її розгляд для витребування додаткових доказів, (ст. 280 )

Вимоги згаданих
законів судом не виконані.

Суд направляючи
справу на додаткове розслідування виходив із того, що підсудний заперечував
свою вину, а допитані по справі свідки дали суперечливі показання, які
стосуються істотних обставин справи. У зв"язку з цим суд не може дати їм
належної оцінки без встановлення нових даних, а нові дані можуть бути
встановлені лише в ході додаткового розслідування.

Однак, які
потрібно встановити нові дані додатковим розслідуванням , в постанові не
зазначено.

Висновок суду
про те, що досудовим слідством не перевірені обставини, на які вказує підсудний
як на такі, що спростовують обвинувачення є необгрунтованими.

На думку колегії
суддів, усунути суперечності у показах свідків суд міг без направлення справи
на додаткове розслідування, ретельно допитавши їх та давши показанням свідків
належну оцінку.

Щодо
витребування речових доказів, то суд міг це зробити в порядку ст. 315-1 КПК України.

Із матеріалів
справи вбачається, що слідчими органами досліджено всі обставини, з'ясування
яких могло мати істотне значення для правильного вирішення справи.

Думка суду про
встановлення нових даних, без зазначення яких, не є підставою для повернення
справи на додаткове розслідування,

За таких
обставин слід визнати, що апеляція потерпілих є обґрунтованою і підлягає
задоволенню.

Враховуючи
наведене, керуючись ст.ст.365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити. Постанову Коростенського
міськрайонного суду від 27
грудня 2006 року про
направлення справи для проведення додаткового розслідування щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до того ж суду.