УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №296/4169/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.199 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
його захисника адвоката ОСОБА_8
перекладача ОСОБА_10
органами досудового слідства
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, АТО Гагаузія, Комрацький р-н, с.Авдарма, громадянин Республіки Молдова, не працюючий, зареєстрований: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюється у тому, що ОСОБА_7 з метою скоєння крадіжок чужого майна вступив у попередню злочинну змову із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Реалізуючи спільний злочинний умисел, вказані особи прибули до України із Республіки Молдова.
У невстановлений слідством час ОСОБА_11 , з метою скоєння злочинів, придбав автомобіль марки «Тойота Авенсіс» державний номерний знак НОМЕР_1 .
06.02.2015 ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 приїхали до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , шляхом віджиму метало пластикових дверей, незаконно проникли в приміщення будинку, яке належить ОСОБА_15 , за вказаною адресою, яке являється житлом, чим порушили недоторканість житла останньої.
Крім того, 06.02.2015 ОСОБА_7 разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_16 , приїхали до домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , яке вибрали для скоєння крадіжки. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , шляхом віджиму металопластикових дверей, незаконно проникли в приміщення будинку за вказаною адресою, яке являється житлом. Перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_7 разом із ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_17 , а саме ручний годинник «Омега» вартістю 300 євро, та ручний годинник «Брей» вартістю 360 євро, а всього на загальну суму 20 000 гри., чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 , матеріальної шкоди на вказану суму.
Також, у невстановлений слідством час ОСОБА_11 з метою скоєння крадіжок придбав автомобіль марки Ауді А-6 реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Також, 12.02.2015 ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , використовуючи автомобіль марки Ауді А-6 реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхали до домоволодіння за адресою АДРЕСА_4 яке вибрали для скоєння крадіжки. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом віджиму металопластикового вікна, незаконно проникли в приміщення будинку за вказаною адресою, яке являється житлом та належить ОСОБА_19 . Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , за допомогою металевого лому віджали двері сейфа, але майна не знайшли тому вийшли із приміщення будинку.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на території домоволодіння за вказаною адресою ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 шляхом віджиму метало пластикового вікна, незаконно проникли в приміщення підсобного будинку, де із морозильної камери повторно таємно викрали банку лососевої ікри, 8 палок ковбаси "Сервелат", масою 5 кг., 5 кілець домашньої ковбаси, масою 2.5 кг, м`ясо свинини, масою 10 кг, тушку кроля, свинну печінку, масою 1 кг, а всього майна на загальну суму 2200 грн.
Утримуючи викрадене майно при собі ОСОБА_7 разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з місця скоєння злочину зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, тим самим завдали потерпілому ОСОБА_19 матеріальної шкоди на суму 2200 грн.
Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 14.02.2015 року було задоволено подання слідчого СВ Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_20 , в якому порушувалось питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, та обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 60 днів до 13.04.2015 року.
08.04.2015 року слідчим слідчого відділу ОВС, ОГ та ЗО СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України.
10.04.2015 року ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира задоволено клопотання слідчого СВ ОВС, ОГ та ЗО СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 , погоджене з старшим прокурором прокуратури Житомирської області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 4-х місяців, починаючи обрахунок з моменту затримання з 12.02.2015 року з 22 год. 58 хв. до 12.06.2015 року до 22 год. 58 хв.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримала доводи апеляційної скарги з вищевказаних підстав, слідчого та прокурора у кримінальному провадженні, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.199 КПК України, при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Так, розглядаючи клопотання слідчого та продовжуючи строк тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя ретельно дослідив всі обставини, які враховуються при продовженні строку тримання під вартою та переконався в тому, що заявлені ризики при попередньому рішенні суду про обрання останньому запобіжного заходу в виді взяття під варту, не зменшились.
Такими обставинами слідчий суддя визнав те, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, один з яких є тяжким та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 років, те, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та законного джерела доходів в Україні, не має постійного місця проживання в Україні, сім`я останнього проживають в с.Авдарма АТО Гагаузія, Республіки Молдова, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки останнього з територією України, з урахуванням чого, прийшов до висновку, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, інших осіб в даному кримінальному провадженні, які вказують на його причетність до вчинення злочинів, вчинити дії, спрямовані на перешкоджання в кримінальному провадженні іншим чином.
Крім того, в клопотанні слідчого зазначені причини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, у зв`язку з чим, в даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, допитати необхідних свідків, отримати результати призначених експертиз та провести інші процесуальні дії, необхідність у проведенні яких виникне під час здійснення кримінального провадження.
Колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя, оцінивши зібрані матеріли справи, зокрема те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення та, крім того, відповідно до матеріалів провадження, підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування Республіки Молдова, у з`язку з чим оголошений в міждержавний розшук, з урахуванням чого дійшов обґрунтованого висновку про те, що заявлені ризики не зменшилися і виправдовують продовження тримання підозрюваного під вартою.
Також, колегія суддів погоджуються з висновками слідчого судді, що по справі необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій з метою встановлення істини, завершення яких неможливо в межах наявного строку досудового слідства та до закінчення дії попереднього рішення суду про тримання під вартою ОСОБА_7 .
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що при винесенні ухвали суд не врахував відомості надані стороною захисту, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що останній позитивно характеризується, має сім`ю та місце роботи, не спростовують висновків суду про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що порушує питання апелянт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя об`єктивно врахував всі обставини провадження, дані про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку перебування ОСОБА_7 під вартою.
Однак, разом з тим, суддею не в повній мірі були дотримані вимоги ч.4 ст.199 КПК України, згідно яких розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ст.183 КПК України).
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, а саме: 1) якщо злочин вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) якщо спричинено загибель людей; 3) якщо стосовно особи обирався запобіжний захід у вигляді застави, однак був особою порушений.
Ні в ухвалі слідчого судді, ні в клопотанні про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 не наведені обставини, які б виключали застосування застави при продовженні строку тримання під вартою підозрюваному. Не встановлено таких обставин і при розгляді апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчим суддею неправильно застосовано кримінальний процесуальний закон, а тому ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно визначити обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави.
При визначенні розміру застави, відповідно до вимог визначених в ч.4 ст.182 КПК України, колегія суддів враховує тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його майновий та сімейний стан, а також дані про те, що відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування Республіки Молдова, у зв`язку з чим оголошений в міждержавний розшук, а також те, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та законного джерела доходів в Україні, не має постійного місця проживання в Україні.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що застава в розмірі, встановленому у п.2 ч.5 ст.182 КПК України, в даному випадку не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, а тому визначає її в розмірі двохсот розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст.176-183, 194-197, 404, 405, 407, 376 ч.2, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Постановити нову ухвалу, якою подання слідчого відділу ОВС, ОГ та ЗО СУ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою до 4-х місяців щодо підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити.
Початок строку перебування під вартою ОСОБА_7 відраховувати з часу його затримання з 12.02.2015 року з 22 год. 58 хв. до 12.06.2015 року до 22 год. 58 хв.
В разі внесення застави ОСОБА_7 з під варти звільнити, зобов`язавши останнього прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в доход держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили після оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді