АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007 року. м.
Київ.

Колегія
суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області
в складі:

головуючого Ігнатюка О.В.

суддів Гайдай P.M., Ященко І.Ю.

з
участю: прокурора Єлфімова
І.П.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на постанову Кагарлицького
районного суду Київської області від 28
листопада 2006 року,

встановила: В листопаді 2006
року начальник Кагарлицької ВК №
115 Київської області на голова спостережної комісії при Кагарлицькій
райдержадміністрації Київської області звернулись до Кагарлицького районного
суду Київської області із спільним поданням в якому просили ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю м.
Броди Львівської області, громадянину України, засудженому 03 лютого 2006 року Бродівським
районним судом Львівської області за ч.2 ст. 286 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1-го року і 6-ти місяців позбавлення волі з
позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, який
відбуває дане покарання у Кагарлицькій ВК № 115 Київської області невідбуту
частину покарання у вигляді позбавлення волі в порядку ст. 82
КК України замінити більш м"яким покаранням - виправними
роботами. Подання мотивували тим, що ОСОБА_1 відбув більше 1/3
частини призначеного строку покарання, до праці відносився добре,
задану роботу виконував
добросовісно, не мав
дисциплінарних стягнень, мав одне
заохочення за добросовісне відношення
до праці та
зразкову поведінку, позитивно характеризується, що в своїй сукупності
вказує на те, що він став на шлях виправлення.

Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2006 року засудженому
ОСОБА_1 невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі замінена більш
м'яким покаранням, а саме -
обмеженням волі. Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на час
засудження ОСОБА_1 не працював, що вказує на відсутність підстав для заміни
йому невідбутої частини покарання більш м"яким покаранням у вигляді
виправних робіт.

В апеляції засудженого вказано на незаконність постанови
та необхідність її скасування. В обгрунтування апеляції засуджений посилався на
те, що судом не взяті до уваги істотні обставини, зокрема те, що на момент
вчинення злочину він займався підприємницькою діяльністю, після проголошення
вироку і до його арешту він працював, на даному підприємстві він
характеризувався позитивно і це підприємство зобов'язалося його працевлаштувати
у випадку прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання у вигляді
позбавлення волі покаранням у вигляді виправних робіт. Із урахуванням даних
обставин, а також даних, які його характеризують за час відбування ним призначеного
покарання, вважав, що у суду були підстави для заміни невідбутої ним частини
покарання у вигляді позбавлення волі більш м"яким покаранням у вигляді
виправних робіт, в зв"язку із чим просив постанову Кагарлицького районного
суду Київської області від 28
листопада 2006 року
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Справа № 11-69 / 2007 Головуючий в 1-й інстанції Кириченко В.І.

Категорія:
постанова про заміну покарання Доповідач
Ігнатюк О.В.

більш
м"яким покаранням

2

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення
засудженого, який свою апеляцію підтримав і просив її задовольнити, постанову
скасувати, а матеріали направити на новий судовий розгляд, пояснення прокурора,
який апеляцію засудженого підтримав, вважав, що вона підлягає до задоволення,
постанова підлягає скасуванню із направленням матеріалів на новий судовий
розгляд, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до висновку, що апеляція засудженого підлягає до задоволення.

Як вбачається із постанови суд, своє рішення про неможливість заміни
засудженому невідбутої частини покарання більш м"яким покаранням у вигляді
виправних робіт мотивував тим, що засуджений на момент постановления вироку не
працював, а ст. 57 КК
України передбачає призначення покарання у вигляді виправних робіт особам, які
працюють.

Між тим, із таким висновком
безспірно погодитись не можливо.

Підстави та умови заміни невідбутої частини покарання більш м"яким
регламентовані ст. 82 КК
України, за змістом якої особам, що відбувають покарання у вигляді позбавлення
або обмеження волі і які стали на шлях виправлення, після фактичного відбуття
ними частини призначеного покарання, невідбута частина покарання може бути
замінена більш м"яким покаранням. Таким чином, Закон можливість заміни
невідбутої частини покарання більш м"яким покаранням пов"язує тільки
із видом покарання, яке відбуває особа, фактом ставання її на шлях виправлення,
відбуттям певної частини покарання, визначеної ч.4 ст.82 КК України і не пов"язує
можливість такої заміни із будь-якими іншими обставинами, в тому числі і із
тим, працювала чи не працювала ця особа на момент засудження. Зазначена норма
закону не зобов"язує невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення
волі замінювати тільки на обмеження волі і не містить заборони щодо заміни
цього покарання іншим, більш м"яким покаранням, а саме виправними
роботами. Таким чином висновки суду про те, що засудженому невідбуту частину
покарання необхідно замінити більш м"яким покаранням, а саме обмеженням
волі, із посиланням на те, що він на момент засудження не працював, не можливо
визнати належно обгрунтованими.

Поза увагою суду залишилось і посилання засудженого на те, що на момент
вчинення злочину він був зареєстрований як суб"єкт підприємницької
діяльності, зокрема - приватним
підприємцем, а після засудження і до арешту працював на підприємстві, яке
зобов"язалось його працевлаштувати після заміни йому невідбутої частини
покарання у вигляді позбавлення волі виправними роботами. Даним обставинам у
постанові не дано будь-якої оцінки.

Не можливо визнати достатньо обгрунтованими і посилання суду, як на
підставу для відмови засудженому в заміні невідбутої ним частини покарання у
вигляді позбавлення волі виправними роботами, на вимоги ст. 57 КК України, у
відповідності до яких покарання у вигляді виправних робіт відбувається за
місцем роботи засудженого, а він на даний час не працює, оскільки в матеріалах
справи є документи, які вказують на те, що засуджений буде працевлаштований у
випадку позитивного вирішення питання про заміну йому невідбутої частини
покарання у вигляді позбавлення волі більш м"яким покарання, а саме - виправними
роботами.

За наявності зазначеної неповноти досліджуваних обставин
постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1 не може бути визнана законною та обгрунтованою, а тому вона підлягає
скасуванню із направленням матеріалів на новий судовий розгляд, в процесі якого
необхідно, із урахуванням наведеного, дослідити надані матеріали та прийняти
щодо ОСОБА_1 законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст. 365, 366, 382 КПК України
колегія суддів,

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 28 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали про заміну ОСОБА_1 невідбутої частини покарання більш м"яким
покаранням направити на новий судовий розгляд до Кагарлицького районного суду
Київської області, іншим суддею.

СУДДІ:

Ігнатюк О.В. Гайдай
P.M. Ященко
І.Ю.

(підпис) (підпис) (підпис)