Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
11 лютого 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду в м.Рівне кримінальне провадження №0000020 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 11 класу Перебродівської ЗОШС 1-3 ступенів, раніше судимого: 12.10.2012 року вироком Рокитнівського районного суду Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст.104 КК України з випробуванням з іспитовим строком на один рік; 02.04.2013 року Дубровицьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі та на підставі ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

за ч.3 ст.185 КК України;

за участю прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9

ВСТАНОВИЛА:

07 січня 2013 року, в період з 22 до 23 год. ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через незамкнені на замок вхідні двері проник в будинок ОСОБА_10 , який знаходиться в с.Переброди Дубровицького району, де із спальної кімнати таємно викрав чоловічу барсетку вартістю 50 грн., в якій знаходилися гроші в сумі 23 000 російських рублів, що за курсом Національного банку України на 8 січня 2013 року становить 6052, 68 грн., жіночу сумочку вартістю 80 грн. в якій знаходився жіночий гаманець вартістю 290 грн., з грішми в сумі 200 грн., внаслідок чого заподіяв потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6402,68 грн.

Крім того, 25 липня 2013 року, приблизно о 10 год. ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, шляхом розгинання та виймання скоби з вхідних дверей на яких тримається навісний замок, проник в будинок ОСОБА_11 , який розташований в с.Переброди Дубровицького району, звідки таємно викрав гроші в сумі 2000 грн. та мобільний телефон марки «Флай» вартістю 200 грн. чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2200 грн.

Вироком Дубровицького районного суду від 25 листопада 2014 року ОСОБА_8 визнано винним за ч.3 ст.185 КК України та із застосуванням ст.69 КК України призначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

В апеляційній скарзі, прокурор вважає вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину, особі обвинуваченого та неправильним застосуванням кримінального закону. Зазначає, що при постановленні вироку судом не враховано особу обвинуваченого, обтяжуючі обставини та те, що злочин вчинено під час іспитового строку. Стверджує, що судом необґрунтовано застосовано ст.69 КК України. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, призначивши ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України покарання три роки позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Дубровицького районного суду від 2 квітня 2014 року призначивши остаточне покарання три роки і два місяці позбавлення волі.

Винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України доведена зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами, і не оспорюються в апеляційній скарзі.

Вирок ухвалений Дубровицьким районним судом від 25 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню через невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості злочину і необхідності застосування більш суворого покарання, не застосування судом закону, який підлягав застосуванню на підставі ст.ст.409, 413, 414 КПК України.

Винність ОСОБА_8 у вчиненні злочину за ч.3 ст.185 КК України доведена зібраними у встановленому законом порядку доказами і не оспорюється в апеляційній скарзі.

Однак, як видно з вироку, при призначенні покарання судом першої інстанції не дотримано вимог ст.65 КК України. За змістом вказаної статті закону при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та яке б запобігало вчиненню нею інших злочинів, на що обґрунтовано посилався в апеляційній скарзі прокурор.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що призначаючи ОСОБА_8 покарання і застосовуючи до нього ст.69 КК України, суд виходив з того, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв у розкритті злочину частково відшкодував заподіяну шкоду, є неповнолітнім.

Проте, рішення суду про застосування до ОСОБА_8 ст.69 КК України не можна визнати обґрунтованим, оскільки, приймаючи його, суд не навів у вироку переконливих доводів про доцільність призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а лише послався на обставини, що пом`якшують покарання. При цьому судом фактично не враховано, що ОСОБА_8 вже притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання та навчання та те, що злочин вчинений під час іспитового строку, визначеного за вироком Дубровицького районного суду від 02 квітня 2014 року.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 був засуджений вироком Дубровицького районного суду від 02 квітня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді трьох років і одного місяця позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік. 7 лютого та 25 липня 2014 року обвинувачений ОСОБА_8 вчинив повторно злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України. Колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді штрафу суд першої інстанції, не врахував те, що злочин вчинено під час іспитового строку, тому покарання слід було призначити відповідно до вимог ст.71 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Обираючи покарання ОСОБА_8 , за ч.3 ст.185 КК України, колегія суддів на підставі ст.65 КК України, з урахуванням вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, встановлених судом першої інстанції та перевірених при апеляційному розгляді справи обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи винного, вважає за необхідне обрати покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

На підставі наведеного і керуючись п.3 ч.1 ст.407, п.1 ст.413, ст.418, п.2 ч.1 ст.420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Дубровицького районного суду від 25 листопада 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання - скасувати.

Призначити ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК України покарання - три роки позбавлення волі.

.

На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубровицького районного суду від 02 квітня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю вироків три роки і два місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 обрати - взяття під варту із залу суду.

Строк покарання рахувати з моменту його затримання тобто з 11 лютого 2015 року.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
__________ _____________ ______________

Вірно: Доповідач ________________ ОСОБА_1