Справа №1-96/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2007
року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого
судді Бабича О. П.

при
секретарі Бондарчук Ю. А.

з участю
прокурора Коваль
М. М.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Бобринець в залі судових засідань

Бобринецького
районного суду кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця м. Бобринець
Кіровоградської області та жителя с Дібрівка Бобринецького району
Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, такого,
що не має судимості, -

по ч.1 ст. 121 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження,
тобто умисне тілесне ушкодження,
небезпечне в момент заподіяння при слідуючих обставинах.

18 липня
2007 року близько 6 години 30 хвилин,
підсудний ОСОБА_1, знаходячись на
присадибній ділянці свого домоволодіння,
розташованого АДРЕСА_1, збирав
бур'ян господарчими вилами. В цей час до нього прийшов ОСОБА_2, з яким на грунті раніше виникших неприязних
відносин, у них виникла сварка, в процесі якої ОСОБА_1 умисно господарчими
вилами наніс колючий удар в тулуб ОСОБА_2,
заподіявши йому колоті рани черевної стінки зліва, що проникають в черевну порожнину з
пораненням поперечно-ободової кишки в двох місцях. Поранення брижейки тонкого і
товстого кишечника., які відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних
для життя в момент їх заподіяння.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.
121 КК України і показав, що
18.07.2007 року близько 6 години ЗО хвилин у нього виникла сварка з
ОСОБА_2, в процесі якої він вилами наніс
йому колючий удар в тулуб, за обставин
вказаних ним на досудовому слідстві.

У
вчиненому він розкаюється, вибачився у
потерпілого та просить не позбавляти його волі.

Потерпілий
ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив покази,
дані ним на досудовому слідстві,
зазначивши, що підсудний вчинив
на нього напад з вилами без жодних на те приводів з його боку, та просить не позбавляти волі
підсудного, оскільки на даний час у
нього нема неприязних відносин до підсудного.

Надати
докази в підтвердження цивільного позову на цей час не може і буде позиватися
до підсудного після винесення вироку та при відмові підсудного в добровільному
порядку відшкодувати шкоду.

У
відповідності до ст. 299 КПК
України, за згодою учасників судового
розгляду, суд визнав недоцільним
допитувати заявленого в обвинувальному висновку свідка, досліджувати письмові та речові докази по
справі, оскільки всі фактичні обставини
ніким

розуміють зміст
цих обставин, чи не має сумнівів у
добровільності та істинності їх позицій,
а також роз'яснив їм, що в такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в
апеляційному суді.

Суд, допитавши підсудного, потерпілого,
вислухавши сторони обвинувачення та захисту, приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.1 ст.
121 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його
діяння правильно кваліфіковане як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При
призначенні покарання суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого
злочину, який законом віднесено до
категорії тяжких і за своїм характером несе значну суспільну
небезпечність, оскільки був направлений
проти життя та здоров'я людини.

Особа підсудного
за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною
справи, що пом'якшує покарання
підсудного - є його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання підсудного - судом
встановлено не було.

На
підставі викладеного, враховуючи, що ОСОБА_1 вперше притягується до
кримінальної відповідальності, а також
позицію потерпілого, який просить не
позбавляти підсудного волі, суд вважає
необхідним та достатнім призначити винному покарання в межах санкції статті
обвинувачення з послідуючим звільненням підсудного від призначеного покарання
на підставі статті 75 КК України,
оскільки його виправлення можливе без ізоляції від суспільства шляхом
встановлення йому іспитового терміну та покладення одного з обов'язків, передбачених статтею 76 КК України.

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_2 до підсудного про відшкодування шкоди залишити без
розгляду, як такий, що не відповідає вимогам статті 119 ЦПК
України.

Судові
витрати в сумі 882, 52 гривні підлягають стягненню з підсудного на користь
держави .

Речові докази :
лопата - підлягає поверненню потерпілому,
вила - знищенню.

Керуючись ст.
ст. 321-337 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Підсудного
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у
виді п'яти років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від призначеного покарання, якщо
він на протязі трьох років встановленого йому іспитового терміну не вчинить
нового злочину та у відповідності до статті 76 КК України буде періодично
з'являтися в орган кримінально-виконавчої системи для реєстрації, а також буде повідомляти про зміну свого
постійного місця проживання.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 -залишити підписку
про невиїзд.

Цивільний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - залишити без розгляду.

Судові
витрати в сумі 882 гривні 58 копійок стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

Речові докази :
лопату -повернути потерпілому, вила -
знищити.

Апеляція
на вирок може бути подана через Бобринецький районний суд до апеляційного суду
Кіровоградської області на протязі 15 діб з моменту його проголошення.