Справа № 125/715/15-к
Провадження № 1-кп/125/57/2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Барський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України,
ОСОБА_4 10 березня 2015 року біля 13:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проник до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 , та умисно, з корисливих спонукань, маючи на меті умисел на таємне заволодіння чужим майном, з метою обернути його на свою користь, бажаючи протиправно збагатитися за рахунок чужої власності, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, вважаючи що його дії є таємними для інших, шляхом вільного доступу, вчинив крадіжку двох тисяч гривень, двох пластикових пляшок соняшникової олії об`ємом 5 л, однієї пачки макаронів вагою 1 кг, однієї пачки рису вагою 1 кг, однієї пачки пшона вагою 1 кг. Згідно довідки Барської районної спілки споживчих товариств вартість однієї пляшки соняшникової олії «Лагода» об`ємом 5 л становить 140 гривень, вартість однієї пачки макаронів вагою 1 кг становить 12 гривень, вартість однієї пачки рису вагою 1 кг становить 25 гривень, вартість однієї пачки пшона вагою 1 кг становить 10 гривень. А всього викрадено майна на загальну суму 2327 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 10 березня 2015 року о 15:30 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої незаконні дії, всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав та порушуючи встановлений законом порядок, усвідомлюючи, що вчиняє протиправно та бажаючи діяти саме таким чином, незаконно проник до приміщення літньої кухні, що знаходиться на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_6 .
Овинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162 та ч.3 ст.185 КК України, визнав частково, а саме в частині вчинення ним крадіжки трилітрової банки самогону з приміщення літньої кухні, що знаходиться на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , щодо незаконного проникнення в житлове приміщення потерпілої заперечив, і суду показав, що 10 березня 2015 року біля 10:00 год. він разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (ім`я йому не відоме) розпивали в саду в с.Попівці спиртне. Після того, як вони розпили 1,5 л горілки, він та ОСОБА_7 почали працювати в саду, а ОСОБА_8 пішов працювати до потерпілої ОСОБА_6 , домоволодіння якої розташоване поруч із садом. Біля 13:00 год. він зайшов через ворота зі сторони саду на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , щоб знайти ОСОБА_8 та попросити в нього цигарки. На подвір`ї нікого не було. Оскільки двері в літню кухню були відчинені, він вирішив зайти в середину приміщення, щоб подивитись, чи там не має ОСОБА_8 . В літній кухні на столі він побачив трилітрову банку з самогоном, після чого в нього виник умисел на його викрадення. Він викрав трилітрову банку з самогоном та повернувся в сад, де з ОСОБА_7 продовжили розпивати викрадений ним самогон. Продуктів харчування не викрадав. ОСОБА_7 не повідомляв про вчинення ним крадіжки. За декілька днів до цієї події він та ОСОБА_7 домовились з потерпілою про те, що вони будуть залишати в неї робочий інвентар для роботи в саду. При цьому потерпіла ОСОБА_6 дозволила йому та ОСОБА_7 заходити на територію її домоволодіння та залишати інструменти в приміщенні літньої кухні навіть у її відсутності. Тому, того самого дня біля 15:30 год., повертаючись разом із ОСОБА_7 додому, він зайшов на територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_6 , щоб залишити робочий інвентар. З цією метою він зайшов в приміщення літньої кухні. ОСОБА_7 чекав його на вулиці. Виявивши, що в приміщенні літньої кухні нікого не має, він почав складати в кульок продукти харчування, однак в цей час зайшла потерпіла та почала на нього кричати та виганяти з приміщення літньої кухні. Після чого він залишив кульок із продуктами, забрав робочий інвентар та вийшов із приміщення літньої кухні. Гаманця та грошей не викрадав. Він не повідомляв ОСОБА_7 про конфлікт з потерпілою ОСОБА_6 . Йому не відомо яким чином в будинку ОСОБА_7 з`явились продукти харчування належні потерпілій ОСОБА_6 . Цивільний позов визнає лише в частині матеріальної шкоди, а саме в розмірі 327 гривень, матеріальну шкоду у розмірі 2000 гривень та моральну шкоду у розмірі 6000 гривень не визнає. Кається, просить суворо не карати.
Хоча обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185 КК України, визнав частково, його винність в інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- показаннями потерпілої ОСОБА_6 про те, що 10 березня 2015 року біля 15:30 год. вона зайшла в приміщення літньої кухні, що розташоване на території її домоволодіння по АДРЕСА_2 , де побачила ОСОБА_4 , який стояв біля стола та тримав в руках кульок. Вона запитала ОСОБА_4 хто йому дозволив зайти на кухню та що це в нього за кульок. ОСОБА_4 сказав, що це його кульок з продуктами. З кулька було видно випечений нею хліб. Вона почала відбирати у ОСОБА_4 кульок, однак останній наполягав, що в кульку його продукти. Вона почала сваритись з ОСОБА_4 та виганяти його з кухні. Після чого ОСОБА_4 залишив кульок в якому знаходились викрадені ним продукти, які зберігались на літній кухні. А саме, трилітрова банка з салом, трилітрова банка самогону, згущене молоко 1 л, 1 пакетик желе та буханка хліба. Крім того, згодом вона виявила, що зник гаманець з грішми в сумі 2000 гривень, який вона зберігала на печі в літній кухні. До цієї події на прохання ОСОБА_7 та ОСОБА_4 вона дозволила залишати їх робочий інвентар, яким вони працювали в саду на території її домоволодіння. Декілька днів до цієї події вони залишали в неї інструменти, однак це все відбувалось в її присутності і вона особисто їм видавала інструменти наступного дня. Вона не дозволяла їм заходити в приміщення літньої кухні. Двері в приміщення літньої кухні були зачинені на ключ, який знаходився в замку дверей. Із викрадених продуктів харчування їй повернули одну пластикову пляшку об`ємом 5 л, пшоно в кількості 1 кг. Інші викрадені продукти харчування, а також гаманець, гроші в сумі 2000 гривень, тушонку та консервовані кабачки їй не повернуто. Цивільний позов підтримує, просить його задовольнити повністю обґрунтовуючи тим, що вчиненими кримінальними правопорушення їй було завдано матеріальної та моральної шкоди, яку їй не відшкодовано. Розмір суми завданих їй збитків встановлена досудовим слідством та становить 2327 гривень. Моральна шкода полягає в заподіяних їй душевних стражданнях, погіршенні самопочуття, що викликало необхідність звертатись за медичною допомогою, а тому вважає, що діями обвинуваченого їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 6 000 гривень. Просить суд карати ОСОБА_4 суворо та призначити йому покарання у виді позбавлення волі;
- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що 10 березня 2015 року біля 10:00 год. він в кварталі №1 саду в с.Попівці Барського району Вінницької області разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 (ім`я його не знає) розпили 1,5 л самогону. Після чого він та ОСОБА_4 почали працювати в саду кожен на своїй ділянці роботи, а ОСОБА_8 сказав, що пішов працювати до потерпілої ОСОБА_6 . Біля 15:30 год. він разом із ОСОБА_4 поверталися додому. На той час ОСОБА_4 проживав тимчасово в нього, оскільки посварився зі своєю дружиною. ОСОБА_4 пішов до потерпілої ОСОБА_6 , щоб залишити робочий інвентар, яким вони працювали в саду. Він залишився чекати його на вулиці. Через 5-10 хвилин ОСОБА_4 повернувся і вони пішли до нього додому. Чи повернувся ОСОБА_4 з інструментом, не пам`ятає. Коли вони знаходились в саду він бачив у ОСОБА_4 кульок з крупами. ОСОБА_4 пояснив йому, що це йому принесли. Хто саме не повідомляв. Кульок з продуктами ОСОБА_4 забрав, коли йшли додому. Під час проведення обшуку в його домоволодінні було виявлено та вилучено п`ятилітрову пластикову пляшку олії, 1 пачку пшона. В його присутності ОСОБА_4 пояснив, що ці продукти він викрав у потерпілої на літній кухні. Чи відлучався ОСОБА_4 , коли вони працювали в саду, йому не відомо, бо під час роботи в саду ОСОБА_4 не був в полі його зору. Потерпіла ОСОБА_6 дозволила залишати їх інструменти на подвір`ї. Потерпіла не давала їм дозволу залишати інструменти в літній кухні. Декілька днів до цієї події вони залишали в ОСОБА_6 інструменти, які вона їм вранці передавала особисто;
- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що він працює сільським головою Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області. На початку березня 2015 року на його мобільний телефон подзвонив дільничний ОСОБА_10 та запросив бути понятим під час огляду будинку жителя с.Попівці ОСОБА_7 . Огляд будинку проводився у присутності інших понятих та з участю ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які перебували в стані сильного алкогольного сп`яніння. З будинку ОСОБА_7 працівники міліції вилучили п`ятилітрову пластикову пляшку олії, одну пачку пшона вагою 1 кг. На столі знаходилась відкрита банка з кабачками домашнього виробництва;
- показанями свідка ОСОБА_11 про те, що 10 березня 2015 року в вечірній час потерпіла ОСОБА_6 , яка є її матір`ю, подзвонила на її мобільний телефон та повідомила, що обвинувачений ОСОБА_4 проник в приміщення її літньої кухні звідки викрав продукти харчування та гроші в сумі 2000 гривень. При цьому мати була дуже сильно схвильована. В подальшому стан матері погіршився і вона вимушена була звертатись за медичною допомогою. В її присутності з будинку ОСОБА_7 працівники міліції вилучили п`ятилітрову пластикову пляшку соняшникової олії, одну пачку пшона вагою 1 кг, дві пачки макарона вагою по 1 кг.
- показанями свідка ОСОБА_12 про те, що навесні 2015 року до неї прийшла сусідка ОСОБА_6 , яка плакала, була дуже сильно схвильована. Потерпіла повідомила, що її обікрали, що на своїй літній кухні вона відібрала з рук ОСОБА_4 кульок із продуктами, що зникли гроші;
- показанями свідка ОСОБА_13 про те, що 10 березня 2015 року в вечірній час до неї прийшла сусідка ОСОБА_6 , яка була дуже схвильвана, плакала, погано себе почувала, оскільки у неї піднявся тиск. Потерпіла повідомила, що з її літньої кухні викрадено продукти харчування: олію, крупи, макарони, інші продукти, а також 2000 гривень, а також те, що до вчинення крадіжки причетний ОСОБА_4 ;
- показанями свідка ОСОБА_14 про те, що 10 березня 2015 року в вечірній час прийшла сусідка ОСОБА_15 , яка була дуже схвильована, та плакала. Остання повідомила, що на своїй літній кухні вона відібрала в ОСОБА_4 кульок в якому були викрадені ним її продукти харчування. Крім того, потерпіла повідомила, що в неї було викрадено гроші;
- заявою потерпілої ОСОБА_6 до Барського РВ УМВС України у Вінницькій області від 11 березня 2015 року (а.с.62), де зазначено, що ОСОБА_4 10 березня 2015 року проник в приміщення її літньої кухні та викрав звідти гроші в сумі 2000 гривень та продукти харчування;
- протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 11 березня 2015 року (а.с.64-70), де об`єктом огляду є приміщення літньої кухні, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить потерпілій ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події та фототаблицями до нього від 11 березня 2015 року (а.с.72-76), де об`єктом огляду є домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_7 , де під час огляду було вилучено одну пластикову пляшку олії «Лагода» об`ємом 5 л та одну пачку пшона вагою 1 кг;
- заявою ОСОБА_11 до Барського РВ УМВС України у Вінницькій області від 11 березня 2015 року (а.с.91), де зазначено, що 10 березня 2015 року ОСОБА_4 проник в приміщення літньої кухні, що належить її матері ОСОБА_6 , та викрав звідти гроші в сумі 2000 гривень та продукти харчування;
- довідкою Барської районної спілки споживчих товариств (а.с.105), згідно якої вартість однієї пляшки соняшникової олії «Лагода» об`ємом 5 л становить 140 гривень, вартість однієї пачки макаронів вагою 1 кг становить 12 гривень, вартість однієї пачки пшона вагою 1 кг становить 10 гривень, вартість однієї пачки рису вагою 1 кг становить 25 гривень;
- свідоцтвом про право власності видане на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 та іншими документами, що підтверджують право власності потерпілої на цей будинок (а.с.86-90);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2015 року (а.с.117-123), відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 показав на місцевості як проник на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , та як вчинив крадіжку продуктів харчування;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 24 березня 2015 року (а.с.124-129), відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_4 показав на місцевості як проник на територію домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 ;
Ці докази суд бере до уваги, оскільки вони є належними та допустимими.
Дослідивши зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена, i його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла чи іншого володіння особи, та за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень: кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.162 КК України, є невеликої тяжкості, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, є тяжким; особу обвинуваченого: ОСОБА_4 в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, що підтверджується довідкою - характеристикою Поповецької сільської ради Барського району Вінницької області №51 від 11 березня 2015 року (а.с.96), на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, що підтверджується довідкою Барської центральної районної лікарні (а.с.97), стан здоров`я обвинуваченого, який з його слів задовільний, та думку потерпілої, яка наполягала карати обвинуваченого суворо.
Хоча обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він щиро кається, однак суд не вбачає в його поведінці щирого каяття, яке припускає критичну оцінку особою своєї злочинної поведінки шляхом визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, оскільки останній частково визнав свою вину, повідомив про викрадення лише самогону та заперечував викрадення продуктів харчування, що спростоване показаннями, зокрема, свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що бачив у ОСОБА_4 кульок із продуктами. Крім того, обвинувачений своїми діями не надавав допомогу суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінальних правопорушень, що мають істотне значення для повного його розкриття, а навпаки намагався ввести суд в оману. Так, обвинувачений в судовому засіданні наполягав, що потерпіла дозволила йому заходити в приміщення літньої кухні у її відсутності. Однак, це повністю спростовано показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_7 , які повідомили протилежне, тобто що такого дозволу не було. Суд розцінює таку поведінку обвинуваченого як спробу уникнути відповідальності.
Обставини, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання, є вчинення кримінальних правопорушень в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи те, що обвинувачений намагався суд ввести в оману, збитки не відшкодував, суд вважає, що його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки підстави для звільнення від відбування покарання, відсутні.
Щодо пред`явленого потерпілою ОСОБА_6 цивільного позову суд приходить до наступного.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченим крадіжки майна потерпілої, останній завдана матеріальна шкода у розмірі 2327 гривень.
Однак, згідно заяви потерпілої ОСОБА_6 від 11 березня 2015 року (а.с.83), їй на зберігання передано одну пляшку соняшникової олії об`ємом 5 л, 1 пачку пшона вагою 1 кг, вартість яких згідно довідки Барської районної спілки споживчих товариств становить: однієї пляшки соняшникової олії «Лагода» об`ємом 5 л становить 140 гривень, однієї пачки пшона вагою 1 кг становить 10 гривень (а.с.105), а всього на загальну суму 150 гривень.
Тому з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 слід стягнути завдану матеріальну шкоду у розмірі 2177 гривень.
Щодо вимоги потерпілої про стягнення з обвинуваченого на її користь моральної шкоди у розмірі 6000 гривень суд приходить до такого висновку.
Позовні вимоги потерпілої в частині стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.
Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» №5 від 30.05.2008 року при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди суд керується відповідними положеннями Цивільного кодексу України та роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди» №4 від 31.03.1995 року зі змінами і доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001.
Так, відповідно до ч.ч.1,2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи.
Згідно ст.280 ЦК України завдана фізичній особі моральна шкода внаслідок порушення її особистого немайнового права підлягає відшкодуванню.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у приниженні честі і гідності, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків та стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: зокрема: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами та доповненнями), роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній та юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, даних у п.9 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (майнової) шкоди» за №4 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими розмір відшкодування моральної шкоди визначається в межах заявлених позовних вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуючи характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілих, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, при визначенні розміру моральної шкоди.
Згідно довідки №3 КУ «Барська ЦРЛ» від 26 травня 2015 року потерпіла ОСОБА_6 13 березня 2015 року зверталася за допомогою у відділення екстреної та невідкладної медичної допомоги КУ «Барська ЦРЛ» (а.с.48).
Суд бере до уваги те, що з моменту вчинення щодо потерпілої кримінальних правопорушень пройшов певний час, однак пережите відобразилось у її пригніченому стані та поведінці в судовому засіданні, що свідчить про заподіяння останній психічної травми.
Суд вважає, що факт заподіяння моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 доведено в повному обсязі, протиправність діяння її заподіювача обвинуваченого ОСОБА_4 та його вина встановлені, між шкодою та протиправним діянням існує причинний зв`язок.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, характер немайнових втрат, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості вважає, що позовна вимога про стягнення моральної шкоди з винної особи - обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої підлягає повному задоволенню, а саме в розмірі 6000 гривень.
Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом даної справи.
Згідно п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат пов`язаних із розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу.
Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.
Відповідно до п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.11.2011 судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову або у фіксованому розмірі.
Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата установлена у місячному розмірі 1218 гривень.
Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року , який набрав чинності з 01.11.2011, за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.
Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011, який набрав чинності з 01.11.2011 року, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 243 гривні 60 коп.
Відповідно до п.6 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину.
Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
А тому, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп. та на користь потерпілої ОСОБА_6 витрати на правову допомогу
у розмірі 200 гривень, що документально підтверджено (а.с.49).
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.
Питання про речові докази вирішити згідно зі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371,374,395 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.162 КК України у виді трьох років обмеження волі;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання.
Речові докази: п`ятилітрову пластикову пляшку соняшникової олії, одну пачку пшона вагою 1 кг, що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 2177 гривень, моральну шкоду у розмірі 6000 гривень та 200 гривень витрат на правову допомогу.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 гривень 20 коп.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення вироку судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: