Справа № 11-483-2007 р. Головуючий
суду 1 інстанції
ст. 185 ч.3 Гулий
України Доповідач
апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного
суду Миколаївської області в складі:

Головуючої
Погорєлової Г.М.

суддів
Войтовського С. А., Пустовара М. Л.

прокурора
Данчука В.М.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні
в м. Миколаєві
матеріали

кримінальної
справи за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок

Казанківського
районного суду Миколаївської області від 17 квітня 2007 p.,

яким засуджені

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1р. народження, уродженець м.
Миколаєва, раніше судимий цим же
судом 1) 17.05.2002 р. за ст. ст. 185 ч.3,
345 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, з випробуванням на підставі ст. 75
КК України, з іспитовим строком 2
роки, 2) 31.07.2003 р. за ст. 188 ч.2 КК України, з застосуванням ст.
ст. 69, 71 КК України на З роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 4 місяця 28
днів 20.04.2006 р.

за ст.
ст. 15 ч. 2, 185 ч.3 КК України
на 3 роки позбавлення волі, за ст. 185 ч.3 КК

України на 3
роки 3 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
шляхом поглинення

менш суворого
покарання більш суворим ОСОБА_1 визначено 3 роки

З місяці
позбавлення волі.

На підставі ст. 71
КК України частково приєднана невідбута частина

покарання за
попереднім вироком суду
від 31.07.2003 р.
та остаточно

призначено
засудженому до відбуття 3 роки 4 місяця позбавлення волі.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

народження, уродженець м.
Миколаєва, раніше не

судимий за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі, за
ст. 304 КК України на 1 рік
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2
визначено 3 роки позбавлення волі.

2

На
підставі ст. 75 КК України його
звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов'язків не виїжджати за межи
України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої
системи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи,
навчання відповідно до ст. 76 КК України.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. народження, уродженець с Михайлівка Флорештського району республіки Молдова, раніше судимий цим же судом 31.07.2003 р.
за ст.
ст. 185 ч.3, 188 ч.2 КК України з
застосуванням ст. ст. 69,
70 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі, звільнений за відбуттям покарання 24.06.2004
р. за ст. ст. 15 ч. 2,
185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ст.
198 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 визначено до відбуття 3 роки позбавлення
волі.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 р. народження, уродженець м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, раніше не судимий за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

На
підставі ст. 75, 104 КК України його звільнено від
відбування покарання з випробуванням, з
іспитовим строком 1 рік, з покладенням
обов'язків не виїжджати за межи України на постійне проживання без дозволу
органів кримінально-виконавчої системи та повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, роботи, навчання відповідно до ст. 76 КК України.

Покладено
обов'язок на ОСОБА_5 та на ОСОБА_6 щодо
нагляду за засудженим ОСОБА_4 та проведення з ним виховної роботи.

Постановлено
стягнути на користь ПСП «Незалежність»с ОСОБА_2та ОСОБА_4 у відшкодування
майнової шкоди по 1816 грн.65 коп., у
відшкодування моральної шкоди по 2500 грн. В разі відсутності у ОСОБА_4 майна, достатнього для відшкодування завданої
шкоди, на підставі ст. 1179 ЦК України, з його батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стягнути на користь ПСП «Незалежність» по 908
грн. 33 коп. у відшкодування
майнової шкоди, по 1250 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 у відшкодування майнової шкоди 2800
грн., у відшкодування моральної шкоди
1000 грн.

Також вирішено
питання щодо речових доказів по справі.

За
вироком суду засуджені визнані винними у вчиненні таких злочинів.

3

1. В ніч на 22.07.2006 р. ОСОБА_2, достовірно знаючи про

неповнолітній вік ОСОБА_4, шляхом пропозиції схилив його до

крадіжки чужого майна. За попередньою змовою між собою, вони,
в стані

алкогольного сп'яніння, в с.
Скобелево Казанківського району Миколаївської

області, з приміщення складу ПСП
«Незалежність», таємно викрали 4

електродвигуни, загальною вартістю
3633 грн. 30 коп.

22.07.2006
р. ОСОБА_3, достовірно знаючи, що ці двигуни здобуті злочинним шляхом, перевіз їх в с. Воля Казанківського
району та допоміг їх збути.

2. 23.07.2006 р.,
ОСОБА_1 за попередньою змовою з

ОСОБА_3, в стані алкогольного
сп'яніння, діючи з наміром на

заволодіння чужим майном, шляхом
вільного доступу проникли до того ж

приміщення складу ПСП «Незалежність» та намагалися таємно викрасти звідти

алюмінієві бідони, доїльні апарати
на загальну суму 1564 грн., але вказаний

злочин не довели до кінця з причин,
які не залежали від їх волі,
оскільки були

виявлені працівниками підприємства.

3. В ніч на 19.11.2006 р. ОСОБА_1 в стані
алкогольного

сп'яніння, таємно проник шляхом
відкриття вхідних воріт в приміщення ангару

на території СФГ «Мартиново» в тому ж населеному пункті, де з віялки біля

щитка керування та з погрузчика
відрізав електричний екранний дріт на

загальну суму 2800 грн.

В
апеляції та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_1
просить вирок скасувати, справу
направити на додаткове розслідування. Посилається на порушення його права на
захист та зазначаючи про наявність у нього захворювання у виді психопатії з
роздвоєнням особи, з приводу якого
перебуває на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 з
1997-1998 p.p. після обстеження за направленням військомату.
Вказує, що не проведена
судово-психіатрична експертиза та на інші процесуальні порушення, яких не називає.

У
відношенні засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3
, ОСОБА_4 апеляцій не надійшло.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1 на підтримку апеляції, думку
прокурора про залишення вироку без зміни,
вивчивши матеріали кримінальної справи та додатково надані прокурором
копії актів амбулаторних судово-психіатричних експертиз та довідки щодо стану
здоров'я ОСОБА_1 з попередніх кримінальних справ, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_1 не підлягає
задоволенню.

4

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за обставин, вказаних у вироку, ґрунтуються на доказах, досліджених в судовому засіданні та докладно
наведених судом.

В
апеляції відсутні будь-які конкретні твердження з приводу доведеності
вини, кваліфікації дій за ст.
ст. 15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України та призначеного покарання.

Щодо
твердження апелянта про порушення його права на захист, то як вбачається з матеріалів кримінальної
справі, а ні під час досудового
слідства, а ні при розгляді справи
судом, ОСОБА_1 не посилався на
перебування на обліку у психіатра, а
навпаки зазначав про відсутність у нього психічних захворювань. В матеріалах
справи з цього приводу є медичне обстеження ОСОБА_1 комісією лікарів, за участю психіатра, за результатами якого ОСОБА_1 визнано
здоровим. Також зазначено, що на психіатричному обліку в районній
лікарні він не перебуває.(т. 1 а.с. 60,
т.2 а.с. 139).

Крім
того, з наданих прокурором в апеляційну
інстанцію додаткових даних з цього приводу вбачається., що ОСОБА_1 двічі проведена амбулаторна
судово-психіатрична експертиза під час провадження по двом його попереднім
кримінальним справам. Згідно з
висновками цих експертиз, ОСОБА_1
психічними захворюваннями не страждає. У нього є ознаки розладу особи в стані
компенсування. В дослідницькій частини актів також вказано, що його інтелект в межах норми (ксерокопії
актів № 153 від 05.03.2002 p., № 577 від 28.05.2003 р.). При цьому, у
розпорядженні експертів були й дані про стаціонарне обстеження ОСОБА_1 за
направленням військомату, про
встановлений йому подібний діагноз та про постановку на диспансерний облік в
Миколаївський обласній психіатричній лікарні № 1 за результатами обстеження, про що вказує апелянт.

Наведене
свідчить, що встановлені у ОСОБА_1
ознаки розладу особи в стані компенсації,
у відсутності психічного захворювання,
не є психічною вадою відповідно до змісту п.2 ч.1 ст. 45
КПК України, тому й не має підстав
вважати обов'язковою участь захисника в інтересах ОСОБА_1 при провадженні по
даній справі.

Право на
захист ОСОБА_1 роз'яснено належним чином,
причини відмови від захисника з'ясовані,
відмова від захисника прийнята. В подальшому ним не заявлялося клопотань
щодо участі у справі захисника.

За таких
обставин, істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, в
тому числі права на захист ОСОБА_1, при
провадженні по справі не допущено.

5

Тому є
безпідставними твердження апелянта з цього приводу. Щодо інших процесуальних
порушень, то конкретно їх апелянт не
навів.

Керуючись ст.
365, 366 КПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Вирок
Казанківського районного суду Миколаївської області від 1? квітня 2007 р. у відношенні
ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію
засудженого - без задоволення.