Справа №1-32/12 Головуючий у суді у 1
інстанції - Шершак Микола
ІвановичНомер провадження 11/1890/671/12
Суддя-доповідач - Філонова Категорія - 20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2012 року колегія суддів з
розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого-судді - Філонової Ю. О.,

суддів - Моїсеєнко Т. М., Ященка В. А.,

з участю прокурора - Саєнко С.В.

та засуджених - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Суми кримінальну
справу за апеляціями засуджених
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та прокурора,
який приймав участь у розгляді справи
судом Постоленко В.В. на вирок
Зарічного районного суду м. Суми від 21
серпня 2012 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець АДРЕСА_2,
раніше судимий:

28 жовтня 2003 року Зарічним районним
судом м. Суми за ч.2 ст.307, ст.69 КК України
до 3-х років позбавлення волі з
конфіскацією майна, крім житла.

Звільнений з місць позбавлення волі 21
грудня 2005 року на підставі постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 13 грудня 2005 року умовно-достроково
на не відбутий строк 10 місяців 15 діб.

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 4 роки.

Зараховано ОСОБА_3 у строк відбуття
покарання, строк його перебування під
вартою в період з 17 вересня 2007 року по 17
травня 2010 року та строк відбування
покарання рахується з дня затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишений
підписка про невиїзд.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканець АДРЕСА_3,
раніше судимий:

1)18 лютого 2003 року Лебединським
районним судом Сумської області за ч.1
ст.246, ст.75 КК України до 1-го року
позбавлення волі зі звільненням від
відбування покарання з іспитовим
строком 1 рік;

2)17 квітня 2006 року Зарічним районним
судом м. Суми за ч.2 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1
ст.366, ст.ст.70, 71 КК України до 2-х років 2-х
місяців позбавлення волі з
позбавленням права займатися
підприємницькою діяльністю протягом
3-х років. У зв'язку з повним відбуттям
покарання на час оголошення
зазначеного вироку був звільнений з
під варти 17 квітня 2006 року.

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 4 роки.

Зараховано ОСОБА_4 у строк відбуття
покарання строк його перебування під
вартою в період з 17 вересня 2007 року по 18
березня 2010 року та строк відбування
покарання рахується з дня затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 залишений
підписка про невиїзд.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканець АДРЕСА_1,
раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки 1 місяць.

Зараховано ОСОБА_5 у строк відбуття
покарання строк його перебування під
вартою в періоди з 17 вересня 2007 року по
26 вересня 2007 року та з 19 травня 2008 року
по 17 травня 2010 року, строк відбування
покарання рахується з дня затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 залишений
підписка про невиїзд.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець АДРЕСА_4,
раніше не судимий,

засуджений за ч.3 ст.185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі
строком на 3 роки.

Зараховано ОСОБА_6 у строк відбуття
покарання строк його перебування під
вартою в період з 19 травня 2008 року по 18
лютого 2009 року.

Відповідно до ст.75 КК України, від
призначеного основного покарання,
ОСОБА_6, звільнено з випробуванням,
призначено іспитовий строк 1 рік.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишений
підписка про невиїзд.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в солідарному порядку
на користь ВКП ТОВ «Торгсервіс» 16 944
грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в солідарному порядку на
користь ВКП ТОВ «Торгсервіс» 13 596 грн. 80
коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дольовому порядку
судові витрати за проведення експертиз
на користь держави в розмірі 117 грн. 40
коп. з кожного.

Долю речових доказів вирішено
відповідно до вимог ст.81 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнані
винними і засуджені за скоєння таких
злочинів.

В лютому 2006 року ОСОБА_3
працевлаштувався в Сумську філію ВКП
ТОВ «Торгсервіс», яка займається
оптовою торгівлею продуктами
харчування і орендує складські
приміщення в ЗАТ «Сумихозтовари» по
вул. Лінійній, 24 в м. Суми, та знав про
систему охорони складських приміщень,
порядок прийому-відпуску та зберігання
товарно-матеріальних цінностей і мав
доступ до них.

В березні 2007 року, у ОСОБА_3 виник умисел
на таємне викрадення невизначеної
кількості мінеральної води в СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс», частинами. Розуміючи, що
наодинці і за відсутності транспорту
він не зможе скоювати крадіжку, тому в
кінці березня 2007 року, запропонував
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скоювати
крадіжку мінеральної води в СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс», на що останні погодились.

Так, в період з 29 березня 2007 року по 28
травня 2007 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою за 6
разів таємно викрали зі сховища СФ ВКП
ТОВ «Торгсервіс» 7560 пляшок мінеральної
води «Миргородська», місткістю 1,5 л та
вартістю 2,4 грн. кожна, чим спричинили
матеріальних збитків за вказаний
період на загальну суму 18 144 грн.

Крім того, в період з 29 травня 2007 року по
01 вересня 2007 року, ОСОБА_3, діючи за
попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
за не встановлену кількість разів
таємно викрали зі сховища СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс» 5 670 пляшок води
«Миргородська» місткістю 1,5л та
вартістю по 2,4 грн. кожна, 200 пляшок води
«Боржомі» місткістю 0.5л та вартістю по
4,4 грн. кожна та 504 пляшок мінеральної
води «Моршинська» місткістю 1.5л та
вартістю 2,2 грн. кожна, всього на
загальну суму 15 596,8 грн., чим спричинили
матеріальні збитки ВКП ТОВ
«Торгсервіс» на зазначену суму.

Таким чином, за період з 29 березня 2007
року по 09 серпня 2007 року, ОСОБА_3, діючи
за попередньою змовою з ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 викрали майно, належне ВКП ТОВ
«Торгсервіс» на загальну суму 33 740,80
грн., яка в 168,7 разів перевищує
неоподаткований мінімум доходів
громадян на момент вчинення злочинів, а
тому є значним розміром.

На вирок надійшли апеляції від
засуджених ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
ОСОБА_7

В поданій апеляції та доповненні до неї
засуджений ОСОБА_5 вважає вирок суду
необґрунтованим у зв'язку з неповнотою
дізнання, досудового і судового
слідства, невідповідністю висновків
суду, викладених у вироку, фактичним
обставинам справи, істотного порушення
кримінально-процесуального
законодавства, невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, а також
невиконання судом першої інстанції
вказівок Апеляційного суду Сумської
області. В обґрунтування своїх
тверджень ОСОБА_5 зазначає, що на
протязі розслідування та судового
розгляду кримінальної справи ТОВ
«Торгсервіс» не надав і на даний час не
має оригіналів документів
бухгалтерського обліку -
товаротранспортних накладних. Суд
першої інстанції не врахував даних
судово-економічної експертизи, з яких
вбачається, що ксерокопії документів
можуть бути достовірними в випадку
наявності їх оригіналів. Крім того,
засуджений зазначає, що має на
утриманні неповнолітню дитину, жінку,
яка стоїть на обліку у психіатричному
диспансері, також має позитивні
характеристики і не є небезпечним для
суспільства. Тому просить призначити
йому покарання, не пов'язане з
позбавленням волі.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_3
вважає вирок суду необґрунтованим у
зв'язку з неповнотою дізнання,
досудового і судового слідства,
невідповідністю висновків суду,
викладених у вироку, фактичним
обставинам справи, невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, а також
невиконання судом першої інстанції
вказівок Апеляційного суду Сумської
області.

В своїй апеляції та доповненнях до неї
засуджений ОСОБА_4 вважає вирок суду
необґрунтованим у зв'язку з неповнотою
дізнання, досудового і судового
слідства, невідповідністю висновків
суду, викладених у вироку, фактичним
обставинам справи, невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, а також
невиконання судом першої інстанції
вказівок Апеляційного суду Сумської
області. В обґрунтування своїх
тверджень ОСОБА_4 вказує, що в
матеріалах справи знаходяться
ксерокопії накладних, оригінали яких,
згідно акту, були знищені шляхом
спалювання, тому незрозуміло яким
чином слідчий зміг долучити вказані
ксерокопії. Сума матеріальної шкоди
неодноразово змінювалась та
підвищувалась на протязі досудового
слідства без відповідних підстав, що
ставить під сумнів достовірність
доказів. Крім того, вказує, що хворіє
цукровим діабетом, має позитивні
характеристики та не є небезпечним для
суспільства. Тому просить призначити
йому покарання, не пов'язане з
позбавленням волі.

Прокурор, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції
у своїй апеляції просить вирок суду
скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам
справи, неправильним застосуванням
кримінального закону та
невідповідністю призначеного
покарання тяжкості злочинів та особам
засуджених, а кримінальну справу
направити на новий судовий розгляд в
той же суд в іншому складі. Свої вимоги
мотивує тим, що суд невірно оцінив
докази, зібрані у ході досудового
слідства, та допустив помилку,
виключивши із кваліфікації дій
співучасників ознаку вчинення
злочинів у складі організованої групи,
так як ОСОБА_3 був керівником
організованої групи та під час
планування та вчинення злочинів
керував діями ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
розподіляв їх злочинні функції, коли
останні були виконавцями. Тому
досудовим слідством злочинні дії
співучасників кваліфіковані вірно, а
саме за ст.185 ч.5 КК України. Вказані
обставини повністю підтверджуються
зібраними в ході досудового слідства
доказами, а тому, з огляду на тяжкість
вчинених засудженими злочинів,
призначене їм покарання, а ОСОБА_6 із
застосуванням ст.75 КК України, є
занадто м'яким. Також зазначає, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають фактичним обставинам
справи, оскільки суд невірно вказав
період придбання води у засуджених
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
та ОСОБА_13, а також вказав невірну
кількість придбаних пляшок. Крім того,
вказує, що у вироку зазначено про
стягнення із засуджених в дольовому
порядку судових витрат за проведення
експертиз на користь держави, проте
таке стягнення повинно проводитися у
солідарному порядку. Також судом була
залишена поза увагою вимога
апеляційного суду щодо фіксації
судового слідства технічними засобами,
та судом при винесенні вироку не надано
належної оцінки перевіркам, які
проводилися прокуратурою області за
заявами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про дачу ними показів в ході
досудового слідства під тиском
працівників міліції.

Заслухавши суддю - доповідача,
прокурора Саєнко С.В. який підтримав
подану апеляцію, засуджених ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, які підтримали подані
ними апеляції, засудженого ОСОБА_6, який
вважав вирок законним і обґрунтованим
і просив залишити його без зміни,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
провівши судові дебати і вислухавши
останнє слово засуджених, колегія
суддів вважає, що подані апеляції на
підлягають до задоволення.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_6, в скоєні
крадіжки майна ВКП ТОВ «Торгсервіс» за
обставин, викладених у вироку,
відповідає матеріалам справи і
підтверджується сукупністю доказів,
перевірених у судовому засіданні.

Так, засуджений ОСОБА_3 в судовому
засіданні визнаючи частково свою вину
заперечив наявність у нього будь-якої
змови з іншими підсудними на таємне
викрадення чужого майна та не визнав
обсяг інкримінованого йому
викраденого майна, пояснив, що з 2006
року працював в ТОВ „Торгсервіс". В
кінці березня 2007 року він вирішив
викрасти мінеральну воду
„Миргородська" яка зберігалась в
складі . Приблизно в 20-х числах березня
2007 року, він за допомогою автокару
вивіз зі складу один піддон
мінеральної води „Миргородська" який
складав 630 пляшок об'ємом по 1,5 л. Потім
попрохав знайомого ОСОБА_4, надати
допомогу в транспортуванні та
реалізації зазначеної мінеральної
води, не повідомляючи, що вона
крадена.Той погодився і через декілька
днів вони на автомобілі вивезли 630
пляшок мінеральної води , яку продали
приватному підприємцю в м.Суми. Також,
на початку квітня 2007 року, він
аналогічним чином за допомогою
автокари перевіз 2 піддона мінеральної
води „Миргородська" які складали 1260
пляшок об'ємом по 1,5 л. до підсобного
приміщення. Потім через 1-2 дня до нього
на роботу знову приїхав ОСОБА_4, з ним
були також ОСОБА_5та ОСОБА_6.
Аналогічним чином він викрав 2 піддони
мінеральної води „Миргородська" по 630
пляшок кожний об'ємом по 1,5 л. Також, в
першій половині червня він аналогічним
чином за допомогою автокари перевіз в
підсобку 2 піддони води „Миргородська"
яку потім в обідній час забрав ОСОБА_4 з
ОСОБА_5 та продали її. Про те, що вода
була викрадена він останнім не казав.
Аналогічним чином він також викрав по
два піддони мінеральної води
„Миргородська" в кінці червня 2007 року
та в середині липня 2007 року. Визнав факт
викрадення ним особисто в ТОВ
„Торгсервіс" 11 піддонів мінеральної
води „Миргородська", в яких
знаходилося по 630 пляшок об'ємом по 1,5 л.
кожна.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому
засіданнні заперечив наявність у нього
будь-якої змови з іншими підсудними на
таємне викрадення чужого майна,
заперечив наявність у нього умислу на
таємне викрадення чужого майна та не
визнав обсяг інкримінованого йому
викраденого майна, та пояснив, що в
березні 2007 року до його звернувся
знайомий ОСОБА_3, з проханням допомогти
перевезти та продати мінеральну воду,
яку йому видали в рахунок заробітної
плати. Він погодився та 29 чи 30 березня
2007 року, близько 07:00 год., приїхав на
автомобілі „Форд-транзит" на базу ТОВ
„Торгсервіс", що знаходиться по вул.
Лінійна в м. Суми щоб забрати воду. Там,
ОСОБА_3 загрузив йому в автомобіль 100
упаковок мінеральної води
„Миргородська", в кожній з яких
знаходилося по 6 пляшок зазначеної води
об'ємом по 1,5 літра. Зазначену воду він
продав приватному підприємцю, а гроші
віддав ОСОБА_3 Також він допомагав
ОСОБА_3 продати в середині квітня 2007
року 100 упаковок по 6 пляшок в кожній
об'ємом 1,5 літра мінеральної води
„Миргородська", в кінці квітня 2007 року
100 упаковок такої самої мінеральної
води, та в середині травня 2007 року
приблизно 100 упаковок води
„Миргородська». Весь час під час
продажу води він вважав, що цю воду
ОСОБА_3 отримав в рахунок заробітної
плати.

Засуджений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні
крадіжки в судовому засіданні не
визнав та показав, що він в травні 2007
року два рази допомагав ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 загружати мінеральну воду
„Миргородська" об'ємом по 1,5 літра в
автомобіль „Форд-транзит" приблизно по
100 упаковок. Воду загружали на базі де
працює ОСОБА_3 Також на початку червня
2007 року на прохання ОСОБА_3 він
зателефонував своєму знайомому та
домовився про перевезення води. ОСОБА_3
казав, що зазначену воду йому дають в
рахунок заробітної плати і він
допомагав, за винагороду її продавати.
Разом зі своїм знайомим він три рази
їздив на базу де працював ОСОБА_3, на
початку червня, в кінці червня та на
початку липня забирав воду, та продавав
її.

Засуджений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні
крадіжки в судовому засіданні не
визнав та показав, що мав у власності
автомобіль „Форд-транзит" . Цей
автомобіль він давав користуватися
ОСОБА_4. На початку квітня 2007 року він
прокинувся в автомобілі „Форд-транзит"
після того як був в нетверезому стані.
Автомобіль знаходився на території
бази „Торгсервіс", куди ОСОБА_3
загружав мінеральну воду
„Миргородська" об'ємом по 1,5 літра. В
подальшому цю воду вони грузили в за
місцем проживання його знайомої в
м.Суми. Також на початку травня 2007 року
він ночував за адресою АДРЕСА_5 та
вранці, ОСОБА_4 привозив воду, яку
вивантажили в дворі, скільки її було не
рахував. Наступного разу коли ОСОБА_4
привіз разом з ОСОБА_5 мінеральну воду
„Миргородська" в пляшках по 1,5 літра на
зазначену адресу, він купив 100 упаковок
води собі для своїх цілей. Також він
попросив на зазначену воду документи і
так як документів ніяких не було, він
зрозумів, що вода нелегальна і більше
не надавав свого автомобіля для
перевезень.

Не визнання вини засудженими в
скоєному, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції обґрунтовано
було визнано як обраний ними спосіб
захисту.

В той же час судом належним чином
проаналізовані і інші докази по справі.

Зокрема, в ході досудового слідства,
частково визнаючи свою вину в скоєному
ОСОБА_3( т.6 а.с. 13-23) детально пояснював,
що приблизно з 29 березня 2007 року по 03-
04.07. 2007 року він, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
здійснили 12 крадіжок мінеральної води
і всього викрали 21 піддон, тобто 2205
пакунків, або 13230 пляшок місткістю по 1,5
л кожна мінеральної води
«Миргородська», 10 пакунків , тобто 200
пляшок мінеральної води
«Боржомі»місткістю 0,5 л , 84 пакунки,
тобто 504 пляшки, місткістю по 1,5 літри
мінеральної води «Моршинська». 6
крадіжок здійснили за участю водія
ОСОБА_6 з використанням його автомобіля
«Форд-транзит»та 6 крадіжок за участю
водія ОСОБА_15 з використанням
автомобіля «Газель».

ОСОБА_5 в ході досудового слідства , при
допиті в якості обвинуваченого (т.6 а.с.
226-234) дав показання, які повністю
аналогічні тим, які дав ОСОБА_3 на
досудовому слідстві під час допиту
його в якості обвинуваченого 05.09.2007
року.

ОСОБА_4, в ході досудового слідства в
якості підозрюваного та
обвинуваченого ( т.6 а.с.116-118, 132-136, 167-168) ,
пояснював, що в середині березня 2007
року йому, ОСОБА_5, та ОСОБА_6 ОСОБА_3
запропонував скоїти крадіжку
мінеральної води „Миргородська" на
складі ТОВ „Торгсервіс", де він
працював водієм автокара, на що вони
погодились. І в період з 29.03.2007 року по
28.05.2007р. він разом з ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 вчинили близько 6-ти крадіжок
мінеральної води «Миргородська»
місткістю кожна 1,5 л. по 1260 пляшок
кожного разу. В період з 29.05.2007 р. по
липень 2007 р. він разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_5
вчинили також близько 6-ти крадіжок
мінеральної води «Миргородська»,
місткістю кожна 1,5 л. по 1260 пляшок
кожного разу, яку перевозили
автомобілем ОСОБА_15 «Газель» .

ОСОБА_5 на досудовому слідстві 30.08.2007
року в якості підозрюваного (т.6 а.с. 204)
та обвинуваченого (т.6 а.с. 276) пояснював,
він дійсно разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
період з 29.03.2007 р. по липень 2007 року
вчинив приблизно 12-15 крадіжок
мінеральної води «Миргородська»
місткістю по 1,5 л. кожна пляшка. Крім
того в період з 29.03.2007 р. по 28.05.2007 р.
разом з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6
вчинили приблизно 6 крадіжок
мінеральної води «Мирогородська»
місткістю по 1,5 л. по 1260 пляшок, тобто по
2 піддони кожного разу. В період з 29.05.2007
р. по липень 2007 року ОСОБА_6 перестав
разом з ними вчиняти крадіжки
мінеральної води та перестав надавати
свій автомобіль «Форд -транзит»для
перевезення викраденої води, а вони
продовжили викрадати мінеральну воду.
Скільки саме ним було викрадено
мінеральної води не пам'ятає. За збут
викраденої мінеральної води всього
отримав грошей в сумі близько 5000 грн.

ОСОБА_6 на досудовому слідстві 05.09.2007
року в якості підозрюваного (т.7 а.с. 10-15)
та обвинуваченого (т.7 а.с. 36)
підтверджував, що він знав про те, що
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрадають
мінеральну воду і для її перевезення їм
надавав свій автомобіль «Форд-транзит»
в період приблизно з 29.03.2007р. по 28.05.2007 р.
За один раз ОСОБА_4 вивозив близько 1260
пляшок викраденої мінеральної води
«Миргородська» місткістю по 1,5 л. У
вказаний період він купив у них 3600
пляшок мінеральної води
«Миргородська»місткістю по 1,5 л.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши вищенаведені
показання, вірно встановив, що умисел
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був
спрямований на таємне викрадення
чужого майна у невизначеній кількості
шляхом вчинення кількох діянь, тобто
викрадення його частинами, та поклав
їх показання в основу вироку, так як
вони повністю узгоджуються між собою і
підтверджуються іншими доказами,
зокрема :

Показаннями свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19 ОСОБА_20 які
пояснювали, що вони працювали в ТОВ
«Торгсервіс», яке займається оптовою
торгівлею продуктами харчування.
Товариство орендує три склади №№ 2, 24, 30
у ЗАТ «Сумигосптовари», в яких
зберігається продукція. Одним з
напрямків діяльності ТОВ
«Торгсервіс»є реалізація мінеральної
води. Продукція привозиться на
товариство в дві зміни і охороняється
службою охорони та сторожами. В період
з березня по серпень 2007 р.
інвентаризація мінеральної води на
складах не проводилася. З лютого 2006 р. в
ТОВ «Торгсервіс»працював вантажником
ОСОБА_3 на всіх зазначених складах, в
тому числі він працював і водієм
автокари та експедитором і у нього
малися ключі від всіх приміщень. Після
проведення інвентаризації в серпні 2007
р. на складі №24 виявлено нестачу
мінеральної та солодкої води.

Показаннями свідка ОСОБА_15, який
показав, що він є приватним підприємцем
та здійснює вантажні перевезення
автомобілем «Газель 3302», та влітку 2007
року допомагав ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_3
перевозити мінеральну воду зі складу.
Дану воду він розвозив по складам в м.
Суми.

Показаннями свідків ОСОБА_22,
ОСОБА_11ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13 ОСОБА_24,
ОСОБА_9, які, кожен окремо, підтвердили
факти придбання мінеральної води
влітку 2007 року у ОСОБА_6, ОСОБА_5 та
ОСОБА_4

Також вина засуджених підтверджується,
зокрема і протоколами очних ставок:

- між ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та свідками
ОСОБА_11 ОСОБА_10 ОСОБА_9, ОСОБА_12, в ході
яких свідки підтвердили, що купували у
засуджених мінеральну воду.( т.6 а.с. 124,
а.с.211, а.с. 213 )

- між ОСОБА_15 та ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 в
ході яких ОСОБА_15 підтвердив, що за
проханням ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
кілька разів перевозив мінеральну воду
а останні підтвердили те, що
перевозячи мінеральну воду не знав про
те, що вона крадена. ( т.2 а.с. 48, 50, 52 т.6
а.с. 63-64, 267 )

- між ОСОБА_4, ОСОБА_3, та ОСОБА_5 в ході
яких обвинувачені підтвердили, що в
період з кінця березня 2007 р. по липень
2007 р. вони зі складу СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс» вчиняли крадіжки
мінеральної води. ( т.6 а.с. 216, 219, 222 )

Також вина засуджених
підтверджується протоколами
відтворень обстановки та обставин
події з участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в
яких вони розказали та показали на
місці про обставини скоєння крадіжки
мінеральної води зі складу СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс».( т.6 а.с. 6-9, 53- 61 а.с. 119 - 122 ,
а.с. 206-209 )

Висновками товарознавчих експертиз,
якими встановлена вартість
мінеральної та іншої питної води,
викраденої зі складу СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс» № 934 від 17.09.2007 р. ( т.1 а.с.
111 ), № 953 від 17.09.2007 р. ( т.1 а.с.124 ), № 985 від
17.09.2007 р. ( т.1 а.с. 137-140 ), № 1021 від 17.10.2007 р.
( т.1 а.с. 153-154 ).

Висновком додаткової комісійної
судово-економічної експертизи № 1142 від
14.02.2011,якою після дослідження
бухгалтерських документів
підтверджено нестачу води на СФ ВКП
ТОВ «Торгсервіс»у період з 01.03.2007 по
04.08.2007 року та у період з 04.08.2007 по 01.09.2007
року. (т. 49 а.с. 96-112)

-протоколами огляду місця пригоди
-території складу СФ ВКП ТОВ
«Торгсервіс»( т.1 а.с. 78-80 ), протоколом
огляду місця пригоди складу ОСОБА_3, в
ході якого було вилучено 200 пляшок
мінеральної води «Боржомі»( т.1 а.с. 164-165
) та протоколами впізнання осіб по
фототаблиці ( т.2 а.с. 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142,
143, 144-146 )

В свої апеляції прокурор, який приймав
участь у розгляді справи судом першої
інстанції вказує, що суд невірно оцінив
докази, зібрані у ході досудового
слідства, та допустив помилку,
виключивши із кваліфікації дій
співучасників ознаку вчинення
злочинів у складі організованої групи,
помилково дійшов до висновку щодо
кількості викраденого майна, його
вартості та не вірно вказав період
придбання води свідками. Що потягло за
собою не вірну кваліфікацію дій
засуджених та м'яку міру покарання.

Проаналізувавши такі доводи
апеляції прокурора, колегія судів
вважає їх безпідставними, та приходить
до наступного.

Згідно ч.3 ст. 28 КК України злочин
визнається вчинений організованою
групою, якщо в його готуванні або
вчиненні брали участь декілька осіб
(три і більше), які попередньо
зорганізувалися у стійке об'єднання
для вчинення цього та інших злочинів,
об'єднаних єдиним планом з розподілом
функцій учасників групи, спрямованих
на досягнення цього плану, відомого
всім учасникам групи.

Пункт 9 Постанови ПВСУ № 13 від 23.12.2005
року „Про практику розгляду судами
кримінальних справ про злочини,
вчинені стійкими злочинними
об'єднаннями" зазначає, що під
організованою групою, належить
розуміти внутрішньо стійке об'єднання
трьох і більше осіб, яке було
попередньо утворене з метою вчинення
ряду злочинів або тільки одного, який
потребує ретельної довготривалої
підготовки. Таку групу слід вважати
утвореною з моменту досягнення її
учасниками домовленості про вчинення
першого злочину за наявності планів
щодо подальшої спільної злочинної
діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи і про
що обґрунтовано зазначив у вироку суд
першої інстанції, засуджені вчинили
один продовжуваний злочин, який з
врахуванням всіх обставин не потребує
довготривалої підготовки. Також в ході
судового розгляду справи не були
встановлені докази про наявність
попередньої домовленості щодо
спільної злочинної діяльності, чи
докази щодо можливості засуджених
активно протидіяти факторам, що можуть
їх дезорганізувати.

Тому, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що в
діях ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
така кваліфікуюча ознака як вчинення
злочину у складі організованої групи
відсутня, а злочин ними був вчинений за
попередньою змовою групи осіб.

Крім того, відповідно до ст.62
Конституції України обвинувачення не
може ґрунтуватися на припущеннях. Усі
сумніви щодо доведеності вини особи
тлумачиться на її користь. Теж саме
зазначається в ст.327 КПК України. Стаття
67 КПК України вимагає від суду при
оцінці доказів всебічно, повно та
об'єктивно досліджувати всі обставини
справи в їх сукупності.

Дотримуючись цих принципів, суд
досить ретельно дослідив всі обставини
справи, що стосуються кількості
викраденого, їх вартості, обставин
збуту, при цьому послідовно вказавши,
чому не приймає до уваги як докази ті чи
інші обставини висунуті органами
досудового слідства, про що зазначив у
своєму вироку і дійшов до вірного
висновку, про необхідність зменшення
об'єму обвинувачення.

Тому колегія суддів вважає, доводи
прокурора про те, що висновки суду
першої інстанції не відповідають
фактичним обставинам справи, оскільки
суд невірно вказав період придбання
води у засуджених ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, а
також вказав невірну кількість
придбаних пляшок води, безпідставними.

Враховуючи наведене, колегія судів
вважає, що суд вірно перекваліфікував
дії ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зі
ч.5 ст.185 КК України на ч.3 ст.185 КК
України, виключивши із їх
обвинувачення такі кваліфікуючі
ознаки - вчинення злочину у складі
організованої групи, повторність,
вчинення злочину в особливо великих
розмірах.

Колегія суддів не погоджується і з
доводами прокурора в апеляції про те,
що суд першої інстанції, при
кваліфікації дій засуджених , зазначив
кваліфікуючу ознаку « попередня змова
групи осіб з проникненням у приміщення
та сховище», не конкретизувавши звідки
ж саме проводилося викрадення - із
сховища чи із приміщення. Такі доводи
прокурора безпосередньо
спростовуються матеріалами
обвинувачення та вироком в якому суд
чітко зазначив, що засуджені
використовуючи відсутність
пропускного режиму, проникали на
охоронювану територію ЗАТ
«Сумихозтовари», тобто до сховища, а
потім з використанням підібраних
ключів в склад № 24, в якому знаходилось
майно зазначеного товариства, тобто
проникали до приміщення.

Колегія суддів вважає також
безпідставними твердження прокурора
про те, що судом не виконана вимога
ухвали Апеляційного суду Сумської
області від 13.11.2008 року про дослідження
клопотання про фіксування процесу
технічними засобами, оскільки, ця
вимога стосувалася судового розгляду
справи в 2008 році, а як вбачається з
матеріалів справи, а саме протоколу
судового засідання, таке клопотання
засудженими при новому (останньому)
розгляді даної кримінальної справи не
заявлялося.

Твердження прокурора про те, що судом
першої інстанції при винесенні вироку
не надано належної оцінки перевіркам,
які проводилися прокуратурою області
за заявами ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 про дачу ними показів в ході
досудового слідства під тиском
працівників міліції, не заслуговують
на увагу, оскільки суд у вироку дав
належну оцінку таким постановам та
прямо послався на них при оцінці
показів засуджених в ході досудового
слідства.

Посилання засуджених ОСОБА_3 , ОСОБА_4,
ОСОБА_5,. у своїх апеляціях на неповноту
дізнання, досудового і судового
слідства, невідповідність висновків
суду, викладених у вироку, фактичним
обставинам справи, та невиконання
судом першої інстанції вказівок
Апеляційного суду Сумської області
носять загальний і неконкретний
характер, а тому колегія суддів їх не
бере до уваги.

Твердження засуджених ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 в своїх апеляціях, про те що на
протязі розслідування та судового
розгляду кримінальної справи ТОВ
«Торгсервіс» не надав і на даний час не
має оригіналів документів
бухгалтерського обліку -
товаротранспортних накладних, що
вказані документи були знищені згідно
акту від 26 жовтня 2009 року, Суд першої
інстанції не врахував даних
судово-економічної експертизи, з яких
вбачається, що ксерокопії документів
можуть бути достовірними в випадку
наявності їх оригіналів, Сума
матеріальної шкоди неодноразово
змінювалась та підвищувалась на
протязі досудового слідства без
відповідних підстав, що ставить під
сумнів достовірність доказів, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
ці питання були безпосередньо
досліджені в ходу судового розгляду
справи і судом у вироку була дана
належна оцінка.

Рішення про стягнення з засуджених
судових витрат, судом було прийнято
відповідно до ст.93 КПК України, тому
твердження прокурора в апеляції, про
те, що суд помилково зазначив у вироку
про необхідність стягнення із
засуджених судових витрат у
солідарному порядку, а не в дольовому,
колегія суддів вважає безпідставними.

Призначаючи покарання засудженим
ОСОБА_3 , ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суд у
відповідності з вимогами ст.65 КК
України, врахував ступінь тяжкості
вчиненого ними злочину, особу
засуджених, з урахуванням ролі кожного
у вчиненні злочину, наявність
судимостей у ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
обставини справи, що пом'якшують і
обтяжують покарання, і призначив
покарання у виді позбавлення волі, в
межах санкції закону, яким передбачена
відповідальність за вчинений злочин.

Колегія суддів також погоджується із
рішенням суду в частині призначення
покарання ОСОБА_6 із застосуванням
положень ст.75 КК України, оскільки воно
відповідним чином мотивовано і є
правильним. Так, суд звільняючи ОСОБА_6
від відбування покарання з
випробуванням врахував, тяжкість
вчиненого злочину, особу підсудного,
позитивні характеристики, часткове
відшкодування завданих збитків і
дійшов висновку про можливість
виправлення засудженого без
відбування покарання.

Таким чином, призначене судом
покарання, колегія суддів визнає
необхідним і достатнім для виправлення
засуджених та попередження нових
злочинів, а тому підстав для скасування
вироку в зв'язку з невідповідністю
призначеного покарання тяжкості
злочину та особі засудженого, як про це
зазначають в своїх апеляціях засуджені
та прокурор, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону, які
могли б бути підставами для зміни чи
скасування постановленого судом
вироку, по справі не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія
суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми
від 21 серпня 2012 року відносно ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, залишити без
зміни, а апеляції засуджених та
прокурора без задоволення.

СУДДІ:

Філонова Ю. О. Моїсеєнко Т. М.
Ященко В. А.