Провадження № 1-кс/161/3177/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 29 липня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк клопотання слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_5 . Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки:

- прибувати до слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 та до прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Ковель Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, з підстав викладених у клопотанні.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали з підстав, в ньому викладених. Просили клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання і покладення на нього обов`язків.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.
Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:
1) особисте зобов`язання;
2) особиста порука;
3) застава;
4) домашній арешт;
5) тримання під вартою.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом при розгляді клопотання встановлено, що у провадженні відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області знаходиться кримінальне провадження № 0000270 внесене до ЄРДР 11.06.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Також судом встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , який разом із захисником підтвердив, що повідомлення про підозру є обґрунтованим.

Також судом встановлено, що при зверненні до суду з вказаним клопотанням слідчий вказує на наявність такого ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України. При цьому жодним чином не мотивовано та не надано доказів на підтвердження наявності цього ризику. А тому судом не приймаються до уваги твердження слідчого про наявність ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України, на який вказує слідчий у своєму клопотанні і на які посилається прокурор в судовому засіданні.

Також при зверненні до суду з вказаним клопотанням слідчий вказує на наявність такого ризику, як вчинити інше кримінальне правопорушення. Судом даний ризик приймається до уваги, так як підозрюваний може під час керування транспортним засобом вчинити нове кримінальне правопорушення із-за відсутності навиків практичної їзди.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК Україниякщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Щодо вимоги сторони кримінального провадження про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку прибувати до слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 та до прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 за першою вимогою, то вона підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором,а саме прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Судом при розгляді клопотання встановлено і це вбачається із матеріалів клопотання, що слідчим у вказаному кримінальному провадженні є слідчий відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 , прокурором у кримінальному провадженні є старший прокурор прокуратури Волинської області ОСОБА_4 . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про покладення на ОСОБА_5 обов`язку, прибувати до слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 та до прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 за першою вимогою. А у разі неможливості прибути у визначений час завчасно повідомити про це службову особу, яка здійснила виклик.

Щодо вимоги про покладення на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку не відлучатися із м. Ковель Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, то вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором,а саме не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Судом при розгляді клопотання встановлено і це вбачається із матеріалів клопотання, що підозрюваний ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про покладення на ОСОБА_5 обов`язку, не відлучатися із м. Ковель Волинської області без дозволу слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 . Щодо вимоги з`являтися до суду то в цій частині вимога не підлягає до задоволення, оскільки справа не перебуває в провадженні суду.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. При цьому стороною кримінального провадження при розгляді клопотання доведено наявність всіх обставин передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення клопотання та застосування у відношенні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 176-179, 193,194 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на шістдесят днів та покласти на нього обов`язки, необхідність покладення яких була доведена слідчим, а саме:

- прибувати до слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 та до прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 за першою вимогою, а у разі неможливості прибути у визначений час завчасно повідомити про це службову особу, яка здійснила виклик;

- не відлучатися із м. Ковель Волинської області без дозволу слідчого відділу розслідування ДТП СУ УМВС України у Волинській області ОСОБА_3 та прокурора відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог відмовити.
Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення.
Ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1