Справа № 132/3539/14-к
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 р. Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000506 від 17.09.2014 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кіровка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; уродженця с. Кіровка, Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого 30.01.2014 року Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі із застосуванням ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора прокуратури Калинівського району Вінницької області ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014 року ОСОБА_3 з 15:00 години до 22:00 разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 в с.Кіровка в різних місцях розпивали спиртні напої та оскільки сп`яніли, то о 22:00 годині полягали спати за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

Прокинувшись о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 зайти до сусідки ОСОБА_9 з метою її пограбування. Підійшовши до її будинку, який, розташований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 постукав у вікно, однак двері ніхто не відчинив. Тоді ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 піти до іншого будинку, який розташований теж в с.Кіровка та в якому проживає самотньо жінка похилого віку, яка не зможе чинити фізичного опору та у неї можуть бути кошти, які вона відкладає з пенсії, з метою її пограбування, на що останній погодився.

З метою приготування до злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяли матерчаті рукавички та жіночі капронові панчохи, з ціллю подальшого приховання своїх облич, шляхом надівання панчіх на голову. А також розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_4 мав знаходитися біля будинку та слідкувати за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб, мав про це попередити ОСОБА_3 , який в свою чергу мав проникнути в будинок та незаконно заволодіти коштами потерпілої.

17.09.2014 року біля 02:00 години ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, підійшовши зі сторони вулиці до веранди житлового будинку ОСОБА_6 , 1926 р.н., який розташований в АДРЕСА_3 , побачивши, що світло в будинку не горить, ногою вдарив вхідні двері, відчинивши їх. Зайшовши у веранду, він не зміг відчинити ще одні двері, а тому повернувшись на вулицю підійшов до вікна та вдаривши кулаком, розбив дві шибки вікна, через яке проник в приміщення будинку, де побачивши на ліжку літню жінку, розбудив її та почав вимагати у неї гроші. ОСОБА_4 , прикриваючи останнього, в цей час знаходився біля вхідних дверей будинку, слідкував за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб, за попередньою домовленістю, мав його про це попередити.

ОСОБА_6 , побачивши стороннього чоловіка в будинку, злякалась та почала кричати. ОСОБА_3 рукою прикрив їй рот та продовжував наполягати, щоб остання видала гроші. ОСОБА_6 вмовила останнього ввімкнути світло, щоб дати гроші. Ввімкнувши світло, ОСОБА_6 з гаманця взяла 40 гривень, які передала ОСОБА_3 . Побачивши, що це мала сума грошей, ОСОБА_3 з метою доведення своїх злочинних намірів до кінця, спрямованих на відкрите заволодіння майном почав наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_6 та почав знову вимагати гроші. ОСОБА_6 з метою врятувати своє життя вказала на місце в будинку, де можуть знаходитися гроші.

ОСОБА_3 , зайшовши у спальню кімнату, знайшов вказані грошів сумі 4000 гривень, та розуміючи, що потерпіла приховує від них свої заощадження, з метою залякування та доведення своїх злочинних намірів до кінця, повернувся до ОСОБА_6 та кулаком наніс удар по голові, від чого остання впала на підлогу.

Відповідно до висновку експерта № 115 від 17.10.2014 року у ОСОБА_6 були виявлені навколо очні синці, синці обличчя, синець шиї, садна обличчя, синці обох кистей, які виникли від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів), групові чи індивідуальні особливості якого (яких) не відобразились у властивостях ушкоджень, за своїми властивостями по давності утворення відповідають строку в межах доби до обстеження, могли утворитись в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 17.09.2014 року, кожне окремо і разом відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер і локалізація виявлених ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії, можливо, удари, в ділянки голови та кистей рук; особливості локалізації на різних площинах тіла свідчать про неможливість виникнення їх внаслідок падіння з положення стоячи на площину та при ударі об виступаючі предмети.

Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з грошима в сумі 4040 гривень, зникли з місця пригоди та поїхали в м.Вінницю. Вранці наступного дня ОСОБА_6 покликала на допомогу сусідів, які викликали працівників міліції.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 16.09.2014 року з 15:00 години до 22:00 разом зі своїм товаришем ОСОБА_10 , в с.Кіровка в різних місцях розпивали спиртні напої, та оскільки сп`яніли, то о 22:00 годині полягали спати за місцем проживання ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 .

Прокинувшись о 23 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 піти до будинку, який розташований в с.Кіровка та в якому проживає самотньо жінка похилого віку, яка не зможе чинити фізичного опору та у неї можуть бути кошти, які вона відкладає з пенсії, з метою її пограбування, на що останній погодився.

З метою приготування до злочину ОСОБА_4 та ОСОБА_3 взяли матерчаті рукавички та жіночі капронові панчохи, з ціллю подальшого приховання своїх облич, шляхом надівання панчіх на голову. А також розподілили між собою ролі, а саме: ОСОБА_4 мав знаходитися біля будинку та слідкувати за навколишньою обстановкою та в разі появи сторонніх осіб, мав про це попередити ОСОБА_3 , який в свою чергу мав проникнути в будинок та незаконно заволодіти коштами потерпілої.

17.09.2014 року біля 02:00 години ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підійшли зі сторони вулиці до веранди житлового будинку ОСОБА_6 , 1928 р.н., який розташований в АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 залишився біля будинку, згідно з раніше розподіленими ролями та спостерігав за навколишньою обстановкою.

ОСОБА_3 , побачивши, що світло в будинку не горить, ногою вдарив вхідні двері, відчинивши їх. Зайшовши у веранду, він не зміг відчинити ще одні двері, а тому повернувшись на вулицю підійшов до вікна та вдаривши кулаком, розбив дві шибки вікна, через яке проник в приміщення будинку. ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку чув, як потерпіла благала ОСОБА_11 , щоб він її не бив, та розумів, що ОСОБА_3 вчиняє відкрите заволодіння коштами потерпілої.

Відповідно до висновку експерта № 115 від 17.10.2014 року у ОСОБА_6 були виявлені навколо очні синці, синці обличчя, синець шиї, садна обличчя, синці обох кистей, які виникли від дії тупого(их) твердого(их) предмету(ів), групові чи індивідуальні особливості якого (яких) не відобразились у властивостях ушкоджень, за своїми властивостями по давності утворення відповідають строку в межах доби до обстеження, могли утворитись в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи - 17.09.2014 року, кожне окремо і разом відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер і локалізація виявлених ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії, можливо, удари, в ділянки голови та кистей рук; особливості локалізації на різних площинах тіла свідчать про неможливість виникнення їх внаслідок падіння з положення стоячи на площину та при ударі об виступаючі предмети.

Через деякий час з будинку вийшов ОСОБА_3 та вони разом пішли до будинку ОСОБА_3 , де з метою приховання злочину, на городі спалили одяг, взуття, рукавички та панчохи. Перебуваючи в будинку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 отримав від останнього частину грошових коштів, якими вони заволоділи під час пограбування гр. ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 500 гривень.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 викликали таксі та поїхали в м. Вінницю, де продовжували витрачати решту грошей на розваги та спиртні напої. Вище вказаними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_3 завдати потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 4040 гривень.

Прокурор по справі ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, відносно ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково. Суду показав, що 16 вересня 2014 року вони з ОСОБА_4 в нього вдома в с.Кіровка Калинівського району вживали спиртне. Після цього він пішов до сусідки Навроцької, а ОСОБА_4 залишився його чекати. Оскільки ОСОБА_13 не відчинила двері, то він повернувся. Потім ОСОБА_4 запропонував піти в с.П.Лисіївку до однієї дівчини, на що він погодився. Коли вони проходили по одній із вулиць в с. Кіровка Калинівського району, то він вирішив зайти до пристарілої ОСОБА_6 , щоб її пограбувати, а ОСОБА_4 залишився на вулиці. Підійшовши до будинку, він пошарпав за вхідні двері, які були зачинені, тому він ударом ноги їх вибив. Оскільки двері з веранди в кімнату також були зачинені, то він вибив вікно та проник в середину будинку, де в одній із кімнат побачив ОСОБА_6 , яка сиділа на ліжку. Він запитав її де гроші, після чого ОСОБА_6 пішла на кухню та дала йому дрібні гроші приблизно 30-40 грн. Потім він знову почав запитувати у ОСОБА_6 , де гроші та штовхнув її, а коли ОСОБА_6 почала кричати, то він її вдарив. Після цього ОСОБА_6 сказала, що гроші у неї під подушкою. Взявши під подушкою гроші, які були у вузлику, він пішов на кухню, де кухонним ножем розрізав вузлика, витягнув гроші, купюри яких були номіналом по 500 та 100 грн. Після цього вони з ОСОБА_4 викликали таксі та поїхали в м. Вінницю, де до ранку вживали спиртне та розважалися. Вранці їх затримали працівники міліції. Про те, що він мав намір скоїти грабіж у ОСОБА_6 він ОСОБА_14 не розповідав та йому про це нічого відомо не було. Протокол його допиту, де він зізнавався, що злочин скоїв разом з ОСОБА_4 , був написаний слідчим, а він його лише підписав. Пред`явлені до нього позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому не визнав. Суду показав, що 16.09.2014 року у ОСОБА_3 вдома протягом дня вживали спиртне. У вечірній час він запропонував ОСОБА_3 піти в с.П.Лисіївка до дівчини. Коли проходили по одній із вулиць с.Кіровка Калинівського району, то ОСОБА_3 сказав, що він зайде в одне із домогосподарств, а потім його наздожене. Через деякий час, почувши гуркіт біля того будинку, куди пішов ОСОБА_3 , він повернувся назад. Коли підійшов до будинку, то звідти вийшов ОСОБА_15 з яким вони пішли до нього додому. Згодом він викликав таксі і вони з ОСОБА_3 поїхали в м.Вінницю, де до ранку відпочивали в одному із розважальних закладів. Про те, що ОСОБА_3 мав намір вчинити злочин, він йому не розповідав і ніяких домовленостей з ним про вчинення злочину у нього не було. Під час досудового слідства зізнавався у вчиненні злочину по тій причині, що на нього чинився тиск зі сторони працівників міліції. Пред`явленого до нього цивільного позову не визнає.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_12 та на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , кожним зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, їх винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні, зокрема у показаннях потерпілої та свідків.

Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 16.09.2014 року у вечірній час вона знаходилася у себе вдома та лежала в кухні на кроваті. Згодом вона почула у будинку гуркіт та помітила як незнайомий її чоловік, у якого було чимось прикрите обличчя, зайшов до кімнати, де вона лежала та стягнувши її з ліжка, кинув її на підлогу. Потім цей чоловік притиснув їй до горла ножа і почав вимагати у неї гроші, бо інакше відріже голову. Коли вона почала кричати, то чоловік почав її душити. Після цього вона дала йому дрібні гроші, однак він знову почав вимагати, щоб вона дала більше грошей та вдарив її по обличчю. Потім незнайомець під подушкою забрав гроші, які були у вузлику, та вийшов з будинку. Також вона чула, що з цим чоловіком, який її пограбував, був ще один чоловік, який знаходився на вулиці. Всього у неї пропало грошей 4040 грн. Пред`явлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що він проводив досудове розслідування по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України. Під час досудового слідства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 написали з`явлення із зізнанням та ОСОБА_3 визнав свою повну причетність до вчинення злочину. ОСОБА_4 при пред`явленні йому підозри від давання показань відмовився, хоча в своїх першочергових показаннях повністю визнавав свою вину. Будь-який тиск на обвинувачених під час досудового слідства не чинився, показання, які давав ОСОБА_3 були добровільними.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , кожний зокрема, показали, що вони були запрошені працівниками міліції в якості понятих під час проведення слідчого експерименту 18.09.2014 року в АДРЕСА_3 за участю підозрюваного ОСОБА_3 . Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 розказував і показував як він проникав до будинку ОСОБА_6 , як її погрожував ножем та бив, а також як вимагав у неї гроші та згодом ними заволодів. Також він розказував, що з ним був ОСОБА_4 , який чекав його на вулиці біля будинку. Потім ОСОБА_3 розповідав, що після пограбування ОСОБА_6 вони з ОСОБА_4 пішли до ОСОБА_3 додому, де він переодягнувся, а старий одяг, рукавиці та панчоху, яку натягав на голову, спалив на своєму городі та показав, де саме. Після цього ОСОБА_3 розповідав, що вони з ОСОБА_4 викликали таксі та поїхали в м.Вінницю, де продовжили вживати спиртні напої та розважатись. Під час проведення слідчого експерименту будь-який тиск на ОСОБА_3 зі сторони працівників міліції не чинився, а він все розказував і показував у добровільному порядку.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що він був у слідчій групі під час досудового розслідування кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ст.186 ч.3 КК України та проводив слідчий експеримент за участю обвинуваченого ОСОБА_3 в с.Кіровка Калинівського району. Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 в добровільному порядку розказував та показував, де, яким чином і при яких обставинах він спільно з ОСОБА_4 вчинили інкримінований їм злочин. Будь-якого тиску на обвинуваченого не було.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.3 КК України, визнав частково, а обвинувачений ОСОБА_4 своєї вини не визнав їх вина у скоєному повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та документами, наданими прокурором, а саме: витягом з кримінального провадження №0000506 про внесення до ЄРДР 17.09.1014 року відомостей по ст.186 ч.3 КК України (а.с.64); протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника та понятих відповідно до якого ОСОБА_3 розказував і показував як він проникав до будинку ОСОБА_6 , як її погрожував ножем та бив, а також як вимагав у неї гроші та згодом ними заволодів. Також він розказував, що з ним був ОСОБА_4 , який чекав його на вулиці біля будинку. Потім ОСОБА_3 розповідав, що після пограбування ОСОБА_6 вони з ОСОБА_4 пішли до ОСОБА_3 додому, де він переодягнувся, а старий одяг, рукавиці та панчоху, яку натягував на голову, спалив на своєму городі та показав, де саме. Після цього ОСОБА_3 розповідав, що вони з ОСОБА_4 викликали таксі та поїхали в м.Вінницю, де продовжили вживати спиртні напої та розважатись (а.с.66-67); постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (а.с.68-70); висновком експерта №115 від 19.09.2014 р. - 17.10.2014 р. (а.с.71) відповідно до якого при обстеженні ОСОБА_6 виявлені навколоочні синці, синці обличчя, синець шиї, садна обличчя, синці обох кистей, які виникли від дії тупого твердого предмету, групові чи індивідуальні особливості якого не відобразились у властивостях ушкоджень, за своїми властивостями по давності утворень відповідають строку в межах доби до обстеження, могли утворитись в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 17.09.2014 року, кожне окремо і разом відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер і локалізація виявлених ушкоджень у ОСОБА_6 свідчать про травматичні дії, можливо, удари в ділянки голови та кистей рук; особливості локалізації на різних площинах тіла свідчать про неможливість виникнення їх внаслідок падіння з положення стоячи на площину та при ударі об виступаючі предмети; протоколом одночасного допиту осіб від 26.09.2014 року, де ОСОБА_3 підтвердив факт вчинення ним разом із ОСОБА_4 16.09.2014 року грабежу відносно ОСОБА_6 (а.с.72-73); заявою ОСОБА_4 , адресованій начальнику Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, про вчинення ним разом із ОСОБА_3 злочину відносно ОСОБА_6 від 19.09.2014 року (а.с.74); протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18.09.2014 року (а.с.75-76), в якому останній давав показання про те, що вони разом з ОСОБА_3 16.09.2014 року вживали спиртні напої. Після того як спиртне закінчилось і не було коштів, щоб його придбати, то ОСОБА_3 запропонував піти до своєї сусідки, щоб її пограбувати. Взявши рукавички та панчохи на голову, вони пішли до сусідки та ОСОБА_3 пішов до будинку, а він залишився на дорозі. Коли через 5 хвилин ОСОБА_3 повернувся, то сказав, що двері зачинені і запропонував піти до ОСОБА_20 . Підійшовши до будинку, ОСОБА_3 пошарпав за двері, які були зачинені, після чого вибив скло у вікні та проник в середину будинку. Він в цей момент знаходився біля будинку. Також він чув як ОСОБА_3 вимагав гроші та бив її, а коли заходив у веранду, то бачив, що у неї розбита голова. Коли ОСОБА_3 забрав у ОСОБА_6 гроші, то вони пішли до нього додому, де він переодягнувся та дав йому гроші в сумі 500 грн. Після цього ОСОБА_3 на городі спалив старий одяг, рукавички та панчоху. Після цього вони викликали таксі та поїхали в м.Вінницю, де вживали спиртні напої та розважались, а коли повернулись додому, то його затримали працівники міліції; заявою ОСОБА_3 , адресованій начальнику Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області про вчинення ним спільно з ОСОБА_4 злочину щодо ОСОБА_6 (а.с.78); актом про застосування службової собаки від 17.09.2014 року (а.с.79); фототаблицею до протоколу ОМП (а.с.80-92).

Як було встановлено в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав частково, мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення він вчинив самостійно, а обвинувачений ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення не причетний. Показання, які він давав під час досудового слідства про причетність ОСОБА_4 до вичнення злочину, не відповідають дійсності, оскільки були дані ним під тиском працівників міліції.

Однак, такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні суд визнає недостовірними, оскільки вони спростовуються наданими прокурором та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема: заявою ОСОБА_3 , адресованою начальнику Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, в якій останній зізнавався про вчинення ним спільно з ОСОБА_4 злочину щодо ОСОБА_6 , протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_3 , його захисника та понятих відповідно до якого ОСОБА_3 розказував і показував як він проникав до будинку ОСОБА_6 , як її погрожував ножем та бив, а також як вимагав у неї гроші та згодом ними заволодів. Також він розказував, що з ним був ОСОБА_4 , який чекав його на вулиці біля будинку. Після пограбування ОСОБА_6 вони разом з ОСОБА_4 пішли до ОСОБА_3 додому, де він переодягнувся, а старий одяг, рукавиці та панчоху, яку натягував на голову, спалив на своєму городі та показав, де саме. Після цього ОСОБА_3 розповідав, що вони з ОСОБА_4 викликали таксі та поїхали в м.Вінницю, де продовжили вживати спиртні напої та розважатись.

Дані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які були понятими від час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_3 18.09.2014 року.

За таких обставин, суд вважає, що зміна показань в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 про те, що кримінальне правопорушення він вчиняв самостійно, є нічим іншим, як намаганням вигородити ОСОБА_4 від участі останнього у вчиненні злочину та уникнення ним в подальшому покарання за вчинене.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що будь-якої участі у вчиненні кримінального правопорушення разом з ОСОБА_3 він не брав, а показання, які він давав під час досудового слідства про вчинення ним злочину давав по тій причині, що на нього чинився тиск зі сторони працівників міліції, суд оцінює критично та визнає недостовірними, оскільки такі показання спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: заявою ОСОБА_4 від 19.09.2014 року, адресованій начальнику Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, в якій останній зізнається та розкаюється в тому, що в ніч на 17.09.2014 року в с.Кіровка по вул.Мічуріна, 9 спільно з ОСОБА_12 вчинили злочин відносно ОСОБА_21 . Вказана заява була написана ОСОБА_4 власноручно, без фізичного та морального тиску в чому він і розписався.

Крім того, як вбачається з протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 18.09.2014 року (а.с.75-76) останній давав показання про те, що вони разом з ОСОБА_3 в ніч з 16.09. на 17.09.2014 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, пограбували ОСОБА_6 , після чого викликали таксі та поїхали в м. Вінницю, де вживали спиртні напої та розважались, а коли повернулись додому, то його затримали працівники міліції.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_19 показали, що при проведенні слідчих дій будь-який тиск на обвинувачених під час досудового слідства не чинився, показання, які вони давали були добровільними.

Суд критично оцінює посилання в судовому засіданні адвоката обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутнє процесуальне рішення керівника органу досудового розслідування про доручення чи визначення слідчих ОСОБА_22 та ОСОБА_19 . cлідчими у кримінальному провадженні №0000506, внесеному до ЄРДР від 17.09.2014 року, в зв`язку з чим досудове розслідування здійснювали неуповноважені слідчі, оскільки такі показання спростовуються тим, що під час судового розгляду прокурором була надана постанова начальника СВ Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.09.2014 року про призначення слідчої групи у складі: слідчих СВ Калинавського РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_22 та ОСОБА_19 (а.с.65).

А тому суд вважає, що процесуальні рішення, які були зібрані та отримані слідчими ОСОБА_22 та ОСОБА_19 під час досудового слідства, та заявлені стороною обвинувачення як докази в кримінальному провадженні №0000506, є допустимими.

Також суд критично оцінює доводи адвоката ОСОБА_8 про те, що під час проведення досудового розслідування вчинення слідчих дій за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було грубо порушено їх право на захист, оскільки між підозрюваними були очевидні суперечності, їх показання різнились, а тому їх не мав права захищати один і той же адвокат.

Однак, такі твердження адвоката ОСОБА_8 не відповідають дійсності, оскільки як було встановлено в судовому засіданні з моменту затримання ОСОБА_3 17.09.2014 року, пред`явлення йому підозри 18.09.2014 року, а також допиту його в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, його інтереси захищав адвокат ОСОБА_7 . Також адвокат ОСОБА_7 захищав і інтереси ОСОБА_4 з моменту його затримання 18.09.2014 року, пред`явлення йому підозри 19.09.2014 року, а також допиту його в якості підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України.

Під час допиту ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в якості підозрюваних вони давали показання про свою причетність до вчинення кримінального правопорушення і будь-яких розбіжностей у їх показаннях не було. І лише після того як 25.09.2014 року Вінницьким обласним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у кримінальному провадженні для здійснення захисту від обвинувачення ОСОБА_4 було призначено адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_4 змінив свої показання та почав заперечувати свою причетність до вчинення кримінального правопорушення разом з ОСОБА_3 .

Також суд оцінює критично і твердження адвоката ОСОБА_8 про те, що згідно ч.7 ст.97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ним кримінального провадження, зокрема, показання в судовому засіданні в якості свідків працівників міліції ОСОБА_16 та ОСОБА_19 .

Однак, суд звертає увагу на ту обставину, що працівники міліції ОСОБА_16 та ОСОБА_19 , які входили до слідчої групи, допитувались судом лише для з`ясування питання щодо застосування до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 тиску під час досудового слідства і з будь-яких інших питань судом не допитувались.

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що винуватість обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, встановлених у вироку, доведена. При цьому суд вважає, що скоєння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грабежу стосовно ОСОБА_6 повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і прийняття відповідного процесуального рішення. З огляду на це, показання обвинуваченого ОСОБА_4 , дані в судовому засіданні, в яких останній. заперечує свою вину, суд вважає повністю спростованими та розцінює їх як спосіб його захисту з метою уникнути відповідальності за скоєний ним умисний тяжкий злочин.

Оцінюючи в сукупності всі обставини по справі, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожного зокрема, в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України доведена і їх дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж) кваліфіключими ознаками якого є грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

На підставі вищевикладеного суд вважає, що всі письмові докази по справі, які надані суду прокурором, пояснення потерпілої та свідків є вагомими для того, щоб визнати обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 винними у пред`явленій їм підозрі.

При призначенні виду й міри покарання суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин. Суд також враховує особисті якості обвинуваченого, зокрема, те, що за місцем проживання він характеризується негативно, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_3 являється безпосереднім виконавцем злочину, завдану злочином шкоду потерпілій не відшкодував. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є з`явлення із зізнанням та щире каяття у вчиненому. Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують відповідальність ОСОБА_3 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Тому при призначенні покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини справи, вказані дані про особу ОСОБА_3 , його відношення до скоєного, думку потерпілої ОСОБА_6 про призначення покарання обвинуваченому відповідно до закону та вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо тільки з ізоляцією від суспільства та призначенням покарання у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що він раніше судимий, вчинив новий умисний злочин під час іспитого строку, негативно характеризується за місцем проживання, завдану злочином шкоду потерпілій не відшкодував.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України не встановлено. Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують відповідальність ОСОБА_4 є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

Тому з врахуванням наведених обставин, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. А тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ними тяжкого злочину, спосіб вчинення злочину, його мотиви, послідуючу поведінку обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після вчинення грабежу ОСОБА_6 і вважає, що призначене судом покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених і попередження ними нових злочинів.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними в скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного із відкритим викраденням чужого майна, можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, а також те, що з урахуванням винесеного у справі вироку вони можуть спробувати сховатися від правосуддя з метою уникнення від покарання, суд вважає за необхідне до набуття вироком законної сили залишити обраний щодо них запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

У даному кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про солідарне відшкодування обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної шкоди в розмірі 4420 грн. та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.(а.с.30-31).

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що позов ОСОБА_6 в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Так, в судовому засіданні було достовірно встановлено, що злочинними діями обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 була заподіяна матеріальна шкода в сумі 4040 грн., якими обвинувачені заволоділи під час вчинення грабежу та які в подальшому використали на власні потреби. Крім того, коли обвинувачений ОСОБА_3 проникав у житловий будинок, то пошкодив замки, які потерпіла замінила і вартість яких складає 150 грн., а також засклила дві шибки, через які обвинувачений ОСОБА_3 проникав в кімнату, та вартість яких складає 230 грн., що підтверджується відповідними квитанціями (а.с.35-36). Однак, під час затримання обвинуваченого ОСОБА_3 17.09.2014 року у нього було вилучено гроші в сумі 292 грн. Також гроші в сумі 21 грн.50 коп. було вилучено під час затримання обвинуваченого ОСОБА_4 18.09.2014 року, які в кримінальному провадженні визнані речовими доказами та здані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області. Тому суд вважає необхідним вказані грошові кошти в сумі 313 грн.50 коп. в рахунок пред`явленого позову повернути їх законному володільцю потерпілій ОСОБА_6 . Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним вказану суму виключити з позову ОСОБА_6 та стягнути солідарно з обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 4 106 грн.50 коп. по відшкодуванню матеріальної шкоди.

При вирішенні питання про відшкодування моральної школи в розмірі 5000 грн. суд враховує, що потерпіла ОСОБА_6 внаслідок вчиненого щодо неї кримінального правопорушення перенесла сильний нервовий стрес, злякалася і не спала декілька ночей. У неї став часто підвищуватися артеріальний тиск і стали частими головні болі. Порушився нормальний ритм її життя, так як вона проживає одна і кожен почутий гуркіт відновлює у неї ту трагічну картину і згадки про нестерпний біль. Тепер потерпіла панічно боїться залишатися вдома сама і відчуває себе ущемлено. Вона змушена була звернутися до лікаря невропатолога і пройти курс лікування, тому що у неї утворився "нервовий ком" в гортані. Після нанесених побоїв потерпіла ледве пересувалася за допомогою двох палиць, у неї постійно боліла голова, була порушена координація її рухів тощо. Потерпіла до цих пір перебуває у напруженому стані і страху та не може спати.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази, а саме: змиви з ручки вхідних дверей, підлоги веранди, кухні, з фрагмента скла, з лутки кімнатних дверей та листка, які були вилучені під час ОМП 27.09.2014 року, змив речовини червоно-коричневого кольору, який був вилучений 18.09.2014 року під час огляду будинку ОСОБА_3 , зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які були поміщені в прозорий поліетиленовий пакет, кухонний ніж, який був вилучений під час слідчого експерименту, опечатаний і підписаний експертом НДЕКЦ, пів пачки жувальної гумки, три запальнички, які були вилучені у ОСОБА_3 під час затримання та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, - підлягають знищенню. Речові докази: гроші в сумі 292 грн., які були вилучені у ОСОБА_3 під час затримання, гроші в сумі 21 грн.50 коп., які були вилучені під час затримання ОСОБА_4 та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, - підлягають передачі потерпілій ОСОБА_6 в рахунок пред`явленого позову; Речовий доказ: мобільний телефон "Нокія" чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та сім картку № НОМЕР_2 , який було вилучено під час затримання ОСОБА_4 та який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, суд вважає необхідним повернути матері обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_23 ; речовий доказ: зв`зку ключів, яку було вилучено у ОСОБА_3 під час затримання, повернути ОСОБА_3 ; речовий доказ: паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Калинівським РВ УМВС 19.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України процесуальні витрати у сумі 884,52 грн., пов`язані із проведенням судових експертиз (дактилоскопічної, одорологічної, трасологічноїй) документально підтверджені, слід солідарно стягнути з обвинувачених на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 17 вересня 2014 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_3 , залишити без змін на строк до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст.71, 72 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків до знов призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 30.01.2014 року, і остаточне покарання призначити у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 18 вересня 2014 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_4 , залишити без змін на строк до набрання вироком законної сили.

Речові докази, а саме: змиви з ручки вхідних дверей, підлоги веранди, кухні, з фрагмента скла, з лутки кімнатних дверей та листка, які були вилучені під час ОМП 27.09.2014 року, змив речовини червоно-коричневого кольору, який був вилучений 18.09.2014 року під час огляду будинку ОСОБА_3 , зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , які були поміщені в прозорий поліетиленовий пакет, кухонний ніж, який був вилучений під час слідчого експерименту, опечатаний і підписаний експертом НДЕКЦ, три запальнички та пів пачки жувальної гумки, які були вилучені у ОСОБА_3 під час затримання та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, - знищити.

Речові докази: гроші в сумі 292 грн., які були вилучені у ОСОБА_3 під час затримання, гроші в сумі 21 грн.50 коп., які було вилучено у ОСОБА_4 під час затримання та які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, передати потерпілій ОСОБА_6 в рахунок пред`явленого позову;

Речовий доказ: мобільний телефон "Нокія" чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 та сім картку № НОМЕР_2 , який було вилучено під час затримання ОСОБА_4 та який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Калинівського РВ УМВС України у Вінницькій області, повернути матері обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_23 ;

Речовий доказ: зв`язку ключів, яку було вилучено у ОСОБА_3 під час затримання, повернути ОСОБА_3 .

Речовий доказ: паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Калинівським РВ УМВС 19.03.2011 року на ім`я ОСОБА_3 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Позовну заяву ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_6 4 106 гривень 50 копійок по відшкодуванню матеріальної шкоди та 5 000 гривень по відшкодуванню моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути солідарно із засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у сумі 884 грн.52 коп., пов`язані із проведенням судових експертиз.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 395 КПК України вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Калинівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, - з моменту вручення їй копії вироку.

Копію вироку можна отримати в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя: