Справа №736/389/15-к
Номер провадження 1-кп/736/45/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2015 року
Корюківський районний суд Чернігівської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Корюківка матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000046 від 28 січня 2015 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , працюючого майстром навантажувально-розвантажувальних робіт транспортного цеху ПАТ Слов`янські шпалери КФТП, який має на утриманні одну малолітню дитину, військовозобов`язаного, не депутата,який має посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю 4 категорії, раніше не судимого, якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
27.01.2015 року близько 21 години 40 хвилин в м. Корюківка по вул. Шевченка, ОСОБА_4 з метою нанесення тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар киянкою по голові неповнолітньому ОСОБА_5 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в правій тім`яній ділянці, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 показав, що він повністю визнає себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, але позов не визнає. Також пояснив, що в АДРЕСА_2 він має земельну ділянку на якій займається будівництвом будинку. Дана територія зі сторони АДРЕСА_3 огороджена дерев`яним парканом. З 06.01.2015 року він, тобто ОСОБА_4 став помічати, що хтось час від часу ламає його паркан на будівництві. Пошкодження паркана були дуже значні. Перші три рази він, тобто ОСОБА_4 його ремонтував, а потім звернувся із заявою до дільничного інспектора міліції. Разів чотири він, тобто ОСОБА_4 , звертався з усними заявами до Корюківського РВ УМВС України так як паркан продовжували ламати. Тоді він вирішив самостійно пристерегти вищезазначену особу. З 24 січня 2015 року щоденно у вечірній час доби з 19 год. 30 хв. і до 23 год. 30 хв. він, тобто ОСОБА_4 знаходився в недобудованому будинку, щоб пристерегти особу, яка ламає паркан.

Так 27 січня 2015 року у вечірній час доби він, тобто ОСОБА_4 знаходився на будівництві. Близько 22 год. він , тобто ОСОБА_4 , вже збирався йти додому, коли почув як тріщить паркан та чоловічу розмову. Він, тобто ОСОБА_4 хотів подивитися хто розмовляє, але через плити йому їх не було видно. Тоді побачив двох осіб, які почали ламати ворота, спочатку він, тобто ОСОБА_4 хотів зателефонувати до міліції, але потім подумав, що вони його можуть помітити, якщо він увімкне телефон. Далі він, тобто ОСОБА_4 почув, що незнайомі особи перейшли до воріт і стали їх розшатувати, намагались розшатати та зламати, він же, тобто ОСОБА_4 обійшов матеріали, щоб його ніхто не помітив, вийшов на узбіччя по вул. Шевченка і почав спокійно йти в сторону до осіб, які ламали паркан, при цьому на всяк випадок взяв із собою киянку. Коли відстань до осіб була приблизно метрів 15, то один з невідомих вийшов на тротуар- перехрестя і помітив його, тобто ОСОБА_4 та покликав іншу особу, як зараз він знає ОСОБА_7 . Коли він, тобто ОСОБА_4 був вже майже біля вказаних осіб, десь за три метри і хотів з ними поговорити, вони, розвенулись та швидко пішли. Він зрозумів, що вказані хлопці пізнали його, тобто ОСОБА_4 , почали тікати, і він побіг за ними, бо зрозумів, що так і не дізнається хто весь час ламав його паркан. Один з них біг повільніше і ОСОБА_4 побіг за ним, коли відстань між ними була невеликою, то він, тобто ОСОБА_4 наніс один удар по верхній частині тіла особи яка втікала, куди саме припав удар він не помітив і не гадав що даний удар міг потрапити в голову потерпілого ОСОБА_5 .. Після чого він його наздогнав та наказав йому лягти на землю, щоб контролювати ситуацію та зателефонував до дільничного інспектора міліції та повідомив, що піймав особу, яка ламала йому паркан. Чекаючи працівників міліції він, тобто ОСОБА_4 запитав у потерпілого ОСОБА_5 хто ще був з ним, на що особа відповіла, що то був його сусід ОСОБА_7 , а його прізвище ОСОБА_8 . Також спочатку Космач став йому пояснювати, що ОСОБА_7 попросив його постояти на сторожі і подивитись як той, тобто ОСОБА_7 буде ламати паркан. Він, тобто ОСОБА_4 зрозумів, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знали чий ламають паркан і домовлялись між собою саме про це. Після того як він тобто ОСОБА_4 , впіймав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за скоєнням знищення його паркана більше ніхто паркана не ламав.

По приїзду працівників міліції, коли Космач піднявся із землі, і він, тобто ОСОБА_4 помітив, що у нього на голові була кров. Потім на службовому автомобілі вони поїхали до будинку ОСОБА_7 , де біля воріт тестя по вул. Гагаріна, 55, він, тобто ОСОБА_4 положив киянку. Після чого він, тобто ОСОБА_4 разом з працівниками міліції поїхав до Корюківського РВ УМВС, а Космача було доставлено до Корюківської ЦРЛ. Вину в скоєному визнав повністю, щиро розкаюється.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 27 січня 2015 року близько 21 год. 40 хв. він разом зі своїм товаришем ОСОБА_9 йшли додому по вул. Шевченка. Йдучи дорогою вони бешкетували і дійшовши до будівельного майданчику, що огороджений дерев`яним парканом, та розташованим на перехресті вул. Шевченка та пров. Шевченка він, тобто ОСОБА_5 граючись штовхнув ОСОБА_10 , і той обперся об паркан вищевказаного майданчика, від чого відчинилася одна створка воріт. В середину до двору вони не заходили. В цей час він, тобто ОСОБА_5 побачив, що до них зі сторони зупинки по вул. Шевченка йшов якийсь чоловік. Він, тобто ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перейшли на іншу сторону дороги та пішли далі. ОСОБА_9 йшов попереду, а він, тобто ОСОБА_5 позаду, щойно вони ступили на узбіччя потерпілий відчув як хтось вхопив його за одежу. Він повернувся і перед собою побачив наглядно знайомого чоловіка на прізвище ОСОБА_11 , який в цей час повернувся до ОСОБА_10 та замахнувся на нього киянкою, але ОСОБА_9 встиг ухилитися, та скориставшись моментом утік. ОСОБА_11 вдарив його тупим предметом по голові, а він тобто ОСОБА_5 вирвався та став тікати. Так як у нього, тобто ОСОБА_8 , від удару паморочилася голова і він не міг швидко бігти, ОСОБА_11 наздогнав його та наказав йому лягти на землю та закласти руки за голову, погрожуючи при цьому киянкою. При цьому ОСОБА_11 завдав йому три удари киянкою та один раз ногою по тілу. А потім він зателефонував до Корюківського РВ УМВС та викликав працівників міліції. Коли ОСОБА_11 побачив, що під`їжджає міліція і сховав киянку до кармана. Його, тобто ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_4 доставили до Корюківського РВ УМВС, де оглянувши голову його, тобто ОСОБА_5 його було доставлено до Корюківської ЦРЛ. Цивільний позов він підтримує.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_5 є його син, якому на даний час 17 років і який навчається в Чернігівському кооперативного технікуму. 27 січня 2015 року близько 22 год. 00 хв. йому зателефонували з невідомого номеру та повідомили, що його син в лікарні в швидкій допомозі. Він в цей час вже спав і перебував на лікарняному. Вони взяли автомобіль і разом з дружиною поїхали до міліції. Тобто спочатку йому повідомили їхати до міліції, а коли він приїхав до міліції, того його направили до лікарні. Коли вони прибули до лікарні, то ним повідомили, що їх дитині зараз зашивають голову. В міліції повідомили, що є підозрюваний ОСОБА_4 , який їх дитині завдав тілесних ушкоджень. Також працівники міліції повідомили йому, що їх викликав ОСОБА_4 для того, щоб передати працівникам міліції його сина ОСОБА_5 , який ніби в той день разом з іншою особою ламав дерев`яний паркан та ворота у ОСОБА_4 і ОСОБА_4 затримав них після скоєння вказаного. Він, тобто ОСОБА_5 , в цей день поїхав до вказаного паркана і не знайшов на ньому та на воротах ніяких пошкоджень. Раніше він бачив даний паркан, який був шаткий . Працівники міліції запропонували йому написати до міліції заяву на ОСОБА_4 за те, що той його сину завдав тілесних ушкоджень. Він, тобто ОСОБА_6 подав письмову заяву до міліції за заподіяні тілесні ушкодження. Його дитина ОСОБА_5 часто після 22 години повертався додому і тому він не придавав особливого значення, тому що дитина в такий час може знаходитись на вулиці. Після цього його дитину лікували в лікарні, знімали з голови шви, він возив з власної ініціативи дитину до лікарні в м.Чернігів та проводив (МРТ) голови сина, витрачав на лікування сина кошти. В чеку за проведення томографії вказано сплату 160 гривень як благодійний внесок. Позов він підтримує повністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 27 січня 2015 року близько 21 год. 50 хв. він разом зі своїм товаришем ОСОБА_5 йшли додому та в цей час проходили по вул. Шевченка неподалік Холминської зупинки. Йдучи дорогою вони бешкетували, на дорозі було слизько і дійшовши до будинку, що розташований на перехресті вул. Шевченка та вул. Червонохутірської Владислав граючись штовхнув його, і він плечем обперся об паркан вищевказаного майданчика, від чого заскрипіли ворота, відпала одна дошка, яка підпирала ворота і вони відчинились. Потім йому зателефонувала мати і вони вирішили піти додому. В середину до двору вони не заходили, а відразу перейшли на іншу сторону дороги. Точніше спочатку ОСОБА_12 першим перейшов дорогу, а потім пішов він за ним. Потім він подивився і на узбіччі побачив чоловіка, який проходив, чоловіка не роздивився бачив, що той в йде в чорній куртці. Коли вони були на узбіччі з лівої сторони дороги, то він, тобто ОСОБА_9 , побачив чоловіка, який біг до ОСОБА_5 , при цьому виражався не цензурною лайкою, також він побачив, що в правій руці чоловіка був предмет схожий на молоток. Коли вищевказаний чоловік добіг до ОСОБА_5 він схопив його за куртку, і вдарив того сильно по голові. Потім цей чоловік кинув ОСОБА_13 і побіг за ним. Вказаний чоловік, якого як він зараз знає звуть ОСОБА_4 хотів і його, тобто ОСОБА_9 вдарити, але він ухиливсявід удару та почав тікати в сторону пров. Садової. Потім ОСОБА_4 побачив, що його тобто ОСОБА_14 не наздожене і повернувся до ОСОБА_13 . Після йому на телефон зателефонували працівники мілції і сказали щоб він йшов до міліції. По дорозі коли він йшов, його забрали до свого автомобіля працівникі міліції. В міліції в нього стали питати навіщо він з Космач ламали паркана у ОСОБА_4 .. На вказане вони відповіли, що нічого такого вони не робили.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що він працює дільничним Корюківського РВ УМВС. 27 січня 2015 року близько 22 год. 00 хв. він чергував в Корюківському РВ УМВС. В цей час черговий райвідділу повідомив йому, про те, що телефонував ОСОБА_4 та повідомив, що він спіймав одного з двох хлопців які в цей день ламали йому паркан. За вказівкою чергового райвідділу він, тобто ОСОБА_15 був направлений на місце події, що знаходиться в м. Корюківка по вул. Шевченка неподалік зупинки Холми 30. Заявник повідомляв, що спіймав особу, яка йому поламала паркан. По прибуттю на місце події він, тобто ОСОБА_15 , побачив чоловіка ОСОБА_4 та хлопця ОСОБА_5 , який лежав на землі. ОСОБА_4 повідомив, що він піймав хлопця, який поламав його паркан. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_4 вдарив його якимось молотком по голові свідком цього був його товариш ОСОБА_9 .. Також побачили, що у ОСОБА_5 на руках була кров, яка текла у нього з голови. Після цого вони всі поїхали на службовому автомобілі до будинку де проживає ОСОБА_9 ( АДРЕСА_4 ), та щоб серед ночі не грюкати у двері, ОСОБА_4 вийшов з машини та пішов до будинку АДРЕСА_5 , де як він пояснив проживає його тесть та хотів звідти зателефонувати до ОСОБА_9 , але двері в даному будинку йому ніхто не відкрив. Потім щоб не будити матір ОСОБА_9 та неповнолітню дитину, ОСОБА_5 зателефонував товаришу на його мобільний телефон.

Після чого всі вони поїхали до Корюківської ЦРЛ для надання допомоги ОСОБА_5 по дорозі неподалік банку Аваль по дорозі вони забрали ОСОБА_9 . ОСОБА_4 та ОСОБА_9 вони висадили біля приміщення Корюківського РВ УМВС, а самі поїхали до лікарні. Також про дану ситуацію вони телефоном повідомили батьків ОСОБА_5 .

При розмові з ОСОБА_4 , останній повідомив, що дійсно наніс ОСОБА_5 одного удару по голові через те, що він з товаришем постійно ламали йому паркан. Коли перебували в автомобілі, то ОСОБА_5 повідомив про те, що в той день в вечірній час його, тобто ОСОБА_5 попросив ОСОБА_9 побути на сторожі біля будинку ОСОБА_4 , поки той сходить до паркана останнього і щось зробить.

Після вони на службовому автомобілі поїхали на вул. Гагаріна та при понятих оглянувши місця де напередодні знаходився ОСОБА_4 , виявили киянку, яка лежала в снігу біля хвірточки будинку АДРЕСА_5 . Дану киянку було вилучено. Під час їх прибуття на місце події ОСОБА_4 вів себе адекватно, хоча був дещо схвильований, нікого з потерпілих не штовхав та не бив.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_4 доводиться зібраними по справі матеріалами:

- даними висновку експерта №9/4, за підсумками якого у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забійної рани в правій тім`яній ділянці, яка утворилась від дії тупого предмету та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; а.с. (18-20)

- даними протоколу огляду місця події з фототаблицями, згідно якого працівниками міліції було оглянуто ділянку території по вул. Гагаріна, біля будинку №55 в м. Корюківка. В результаті якого була виявлена гумова киянка з дерев`яною ручкою, якою обвинувачений ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 ; а.с. (3-4)

Згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є повне визнання своєї провини та щире каяття у скоєному правопорушенні.

Згідно ст.67 КК України обставин, які обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 в ході досудового розслідування, та судового розгляду не виявлено.

За таких доказів, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю і його дії кваліфіковані органами досудового розслідування правильно за ч.2 ст.125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся в скоєному, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, раніше не судимий, суд вважає, що перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе, за умови призначення покарання у виді штрафу на користь держави в межах санкції статті.

Так як під час досудового розслідування органами досудового розслідування до обвинуваченого міра запобіжного заходу не обиралась, обвинувачений з`являвся на виклик до суду та прокурор під час судового провадження не заявляв клопотань про обрання відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу, тому у суду відсутні підстави в обранні обвинуваченому до набрання вироком законної сили міри запобіжного заходу.

Неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 за участі законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов в сумі 10685 (десять тисяч шістсот вісімдесят п`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок. Даний позов обвинувачений не визнає у повному обсязі. Враховуючи надані сторонами докази по справі суд вважає , що вказаний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. По справі потерпілою стороною було доведено завдання обвинуваченою стороною матеріальних збитків завданих злочином частково на загальну суму 480 гривень 80 копійок, які складаються з вартості пального витраченого потерпілою стороною на поїздку до КЛПЗЧернігівська обласна лікарня до кабінету компютерної томографії на суму 405,05 грн. ( що підтверджується фіксальним чеком №3663 від 11.02.2015 р. ТОВПульс 24 АЗС м.Корюківка), вартості придбання плівки для МРТ на суму 35,35 грн. ( що підтверджується фіксальним чеком №0095 від 12.02.15 року аптечного пункту в приймальні поліклінніки облікарні ), вартості купівлі медпрепаратів на суму 40,40 грн. (що підтверджується фіксальним чеком від 28.01.15 року Центральної районної аптеки м. Корюківка). Суд не приймає до уваги наданий потерпілою стороною на відшкодування матеріальних затрат квітанцію Приватбанка від 12.02.2015 року на суму 160 гривень, так як вказані кошти потерпілою стороною внесені як благодійні внески.

Що стосується позову потерпілої сторони, щодо стягнення з обвинуваченого на користь неповнолітнього потерпілого моральної шкоди, то на думку суду вказаний позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Потерпілою стороною було доведено завдання обвинуваченою стороною моральних збитків завданих злочином частково на загальну суму 600 гривень. При визначенні вказаного розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує, те що вказане кримінальне правопорушення було скоєно обвинуваченим відносно неповнолітнього потерпілого через скоєння самим неповнолітнім обвинуваченим протиправних дій що до майна обвинуваченого, а саме намагання пошкодити дерев`яного паркана обвинуваченого. З врахуванням вказаного, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд вважає що вказаний розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 600 грн. є достатнім для відшкодування потерпілій стороні того характеру та обсягу отриманих нею від скоєного моральних страждань. В решті позов підлягає відмові в задоволенні за недоведенністю.

Речові докази по даних матеріалах кримінального провадження: киянку гумову з дерев`яною ручкою, яку передано до кімнати речових доказів Корюківського РВ УМВС, після набрання вироком законної сили слід знищити..

Судові витрати по даних матеріалах кримінального провадження відсутні.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.369, 373, 374-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу на користь держави в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.

Цивільний позов заявлений неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 через представника потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 - 480 (чотириста вісімдесят) гривень 80 копійок у відшкодування матерільних збитків завданих злочином та 600 (шістьсот) гривень у відшкодування моральної шкоди завданої злочином.

В решті позову відмовити.

Так як під час досудового розслідування органами досудового розслідування до обвинуваченого міра запобіжного заходу не обиралась, обвинувачений з`являвся на виклик до суду та прокурор під час судового провадження не заявляв клопотань про обрання відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу, тому у суду відсутні підстави в обранні обвинуваченому до набрання вироком законної сили міри запобіжного заходу.

Речові докази по даних матеріалах кримінального провадження: киянку гумову з дерев`яною ручкою , яку передано до кімнати речових доказів Корюківського РВ УМВС, після набрання вироком законної сили знищити.

Судові витрати по даних матеріалах кримінального провадження відсутні.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської обл.

Суддя ОСОБА_1