Справа № 345/2422/14-к
Категорія ст. 122 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сівка-Калуська, Калуського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, розлученого, українця, громадянина України, раніше судимого Калуським міськрайонним судом за ст.122 ч.1 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік, за ст. ст.125 ч.1, 122 ч.1 КК України-

в с т а н о в и л а :
Обвинувачений ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі вважає вирок Калуського міськрайонного суду незаконним у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Суд поверхово розглянув кримінальне провадження, дав неправильну оцінку здобутим доказам по справі.

Просить скасувати вирок Калуського міськрайонного суду від 22 травня 2015 року щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого за ст. 125 ч. 1, ст. 122 ч. 1 КК України та закрити щодо нього кримінальне провадження на підставі ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

Потерпіла ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду від 22.05.2015 року без змін.

Вказаним вироком ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 122, КК України та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України 240 громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 122 КК України - один рік обмеження волі.

Згідно ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_10 покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Калуського міськрайонного суду від 09.07.2013 року та остаточно призначено покарання - два роки обмеження волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_8 4000 грн. моральної шкоди та на користь потерпілої ОСОБА_9 1500 грн. моральної шкоди та 500 грн. витрат за надання правової допомоги.

За вироком суду 22 березня 2014 року близько 13 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 перебували на подвірї господарства ОСОБА_10 , що в АДРЕСА_1 , де різали дрова. До них підійшла колишня дружина ОСОБА_10 ОСОБА_8 , яка на побутовому грунті вчинила із ним сварку. ОСОБА_10 на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_8 декілька ударів по голові, шиї та по лівій руці, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянках лівих верхньої та нижньої кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи №55 від 26.03.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 22 березня 2014 року біля 14 год. 20 хв. ОСОБА_10 разом з ОСОБА_11 , перебуваючи біля магазину "Господарочка" в с. Голинь Калуського району вул. 600-річчя Голиня зустріли ОСОБА_9 , де між вказаними особами виник конфлікт з приводу побиття ОСОБА_8 . Під час якого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 почали умисно наносити ОСОБА_9 удари руками та ногами по тілу, а саме по грудній клітці та правій нозі, заподіявши ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №54 від 25.03.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень у вигляді синця в ділянці грудної клітки зліва та забій м`яких тканин з синцем і садном в ділянці правої гомілки.

Крім цього, 12.07.2014 року близько 12 год. ОСОБА_10 , перебуваючи на подвір`ї житлового будинку АДРЕСА_2 , де він спільно проживає із колишньою дружиною ОСОБА_8 , на грунті неприязних відносин умисно наніс останній удар рукою в ділянку обличчя, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садни лівої щоки та перехідної кайми нижньої губи зліва, які відповідно до висновку експерта №190 від 16.07.2014 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_10 , перебуваючи 29.07.2014 року близько 11 год. в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , де на грунті неприязних відносин, умисно наніс останній удар деревяною палицею в ділянку лівої руки, чим спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої третини ліктьової кістки з незначним зміщенням відламків, що згідно висновку експерта №226 від 14.08.2014 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

12.12.2014 року близько 11 години 00 хв. ОСОБА_10 перебуваючи в житловому будинку АДРЕСА_2 , де він спільно проживає із колишньою дружиною ОСОБА_8 , на грунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_8 удар долонею правої руки в ділянку обличчя, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин з травматичним набряком підборіддя зліва, травматичним парандонтипом 1,2,3, зубів на нижній щелепі зліва та 1 зуба на нижній щелепі справа, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілих, обговоривши мотиви і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_10 не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку та кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ст.125 ч.1, ст.122 ч.1 КК України, так як він умисно наніс тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Незважаючи на заперечення у поданій апеляційній скарзі обвинуваченим своєї вини, висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні зазначених злочинів ґрунтується на належно досліджених й правильно оцінених доказах.

Так, вина ОСОБА_10 у вчиненому підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами а саме: показаннями потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , висновками експерта № 190 від 16.07.2014 року, № 226 від 14.08.2014 року, № 324 від 26.12.2014 року.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі обвинуваченим про непричетність до вчинення злочину по епізоду нанесення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості 29.07.2014 року були предметом дослідження в суді першої інстанції. Суд дав належну оцінку в сукупності досліджених та перевірених у справі доказах, зокрема послідовними показаннями потерпілої та свідків.

Судом обґрунтовано не взято до уваги показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які заперечували факт нанесення обвинуваченим будь-яких тілесних ушкоджень потерпілим, так як такі показання спростовуються наведеними вище доказами, зокрема показаннями самих потерпілих, свідків та даними, що містяться у висновках судово-медичних експертиз.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_10 щодо невизнання своєї вини не ґрунтується на досліджених доказах, і направлена на уникнення відповідальності за фактично скоєне та не знайшла свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд першої інстанції врахував особу винного, те що неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, систематично вчиняє протиправні дії щодо потерпілої, думку потерпілих щодо призначення покарання.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає правильним призначене покарання судом першої інстанції, тому покликання в апеляційній скарзі обвинуваченого вважає безпідставним.

Призначене ОСОБА_10 покарання відповідає загальним засадам призначення покарань, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення поданої апеляції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 369, 376, 404, 405,407, 408, 418,419, КПК України , колегія суддів ,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 на вирок Калуського міськрайонного суду від 22.05.2015 року відносно ОСОБА_10 залишити без задоволення .

Вирок Калуського міськрайонного суду від 22.05.2015 року відносно ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4