Справа № 554/4085/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 29.04.2015
29 квітня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гутирівка Полтавського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, судимого
8 листопада 2000 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 141, ч. ч. 2 і 3 ст. 140, 42 КК України (далі - КК) 1960 року до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 8 липня 2005 року умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців і 3 дні;
23 жовтня 2007 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК на 4 роки позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 22 лютого 2008 року вирок змінено: за ч. 2 ст. 186 КК справу направлено на додаткове розслідування, а за ч. 2 ст. 185 КК засуджено до 3 років позбавлення волі;
6 травня 2008 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК на 4 роки позбавлення волі, звільненого 27 червня 2009 року умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 2 місяці 25 днів;
9 лютого 2010 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Київського районного суду м. Полтави від 6 травня 2008 року і остаточно засуджено до 1 року 6 місяців позбавлення волі, звільненого 9 червня 2011 року умовно-дострокового на не відбутий строк 2 місяці і 8 днів;
12 лютого 2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 190 КК до 2 років позбавлення волі з звільненням від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.
6 березня 2015 року, приблизно об 11 год. 40 хв., обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гіпермаркету ТОВ Епіцентр-К, що по вул. Київське шосе, 41 в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно викрав 205 рамних анкерів вартістю 6,2 грн. кожен, чим завдав майнової шкоди товариству у розмірі 1271 грн.
Під час досудового розслідування між обвинуваченим та представником потерпілого 23 березня 2015 року укладена угода про примирення.
Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі з звільненням відбування покарання з випробуванням відповідно до статті 75 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до злочинів середньої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та погоджується на призначення узгодженого покарання, а також на застосування інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам Кримінально-процесуального та Кримінального кодексів України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Керуючись статтями 373, 374 та 475 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
Відповідно до ч.1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.
Речові докази повернути власнику, якому вони передані на зберігання.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_6