22.07.2015

Справа № 1-212
за 2012 рік
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2012 року місцевий Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, розведеного, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, з вищою освітою, працюючого торговим представником фірми «Багіра», раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України,
ВСТАНОВИВ:
03 жовтня 2012 року близько 13 години ОСОБА_4 , з метою реалізації окулярів, шляхом вільного доступу через незачинені двері зайшов в приміщення адміністрації української науково-дослідної станції карантину рослин, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, де зайшов у службовий кабінет фітопатології для пошуку покупців окулярів. Побачивши, що в даному кабінеті нікого не було, ОСОБА_4 переслідуючи корисний мотив, з метою особистого збагачення, таємно викрав 600 гривень та ноутбук марки «ASUS» вартістю 2942 гривень 66 копійок, які належали ОСОБА_5 , після чого вийшов з кабінету та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3542 гривень 66 копійок.

Крім цього, того ж дня 03 жовтня 2012 року близько 13 години 05 хвилин, ОСОБА_4 не виходячи з приміщення української науково-дослідної станції карантину рослин, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, шляхом вільного доступу зайшов у службовий кабінет № 18 для пошуку покупців окулярів. Побачивши, що в даному кабінеті нікого не було, ОСОБА_4 переслідуючи корисний мотив, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав 1000 гривень, які належали ОСОБА_6 та 150 гривень, які належали ОСОБА_7 , після чого вийшов з кабінету та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілим матеріальну шкоду.

Крім цього, того ж дня 03 жовтня 2012 року близько 13 години 10 хвилин, ОСОБА_4 не виходячи з приміщення української науково-дослідної станції карантину рослин, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, шляхом вільного доступу зайшов у службовий кабінет № 22 для пошуку покупців окулярів. Побачивши, що в даному кабінеті нікого не було, ОСОБА_4 переслідуючи корисний мотив, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав 80 доларів США та 200 гривень, які належали ОСОБА_8 ; 120 гривень, які належали ОСОБА_9 та 110 гривень, які належали ОСОБА_10 , після чого вийшов з кабінету та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілім матеріальну шкоду.

Крім цього, того ж дня 03 жовтня 2012 року близько 13 години 15 хвилин, ОСОБА_4 не виходячи з приміщення української науково-дослідної станції карантину рослин, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, шляхом вільного доступу зайшов у службовий кабінет № 13 для пошуку покупців окулярів. Побачивши, що в даному кабінеті нікого не було, ОСОБА_4 переслідуючи корисний мотив, з метою особистого збагачення, повторно, таємно викрав 450 гривень, які належали ОСОБА_11 , після чого вийшов з кабінету та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду.

Всього, 03 жовтня 2012 року ОСОБА_4 своїми злочинними діями таємно викрав майно потерпілих ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на загальну суму 6212 гривень 10 копійок.

Підсудний винним себе визнав повністю і показав, що працює торговим представником фірми «Багіра», в силу чого займається продажем окулярів. 03 жовтня 2012 року близько 13 години з метою реалізації окулярів працівникам української науково-дослідної станції карантину рослин, він зайшов в приміщення станції, яке розташоване в с. Бояни Новоселицького району, де почав ходити по кабінетах та шукати покупців окулярів. Зайшовши шляхом вільного доступу в один з кабінетів на третьому поверсі приміщення та побачивши, що в ньому нікого не має, він вирішив вчинити крадіжку та викрав з жіночої сумки 600 гривень і ноутбук, після чого вийшов з кабінету та спустився на другий поверх, де продовжив шукати покупців по кабінетах. Зайшовши шляхом вільного диспуту в один з кабінетів та скориставшись відсутністю в ньому працівників станції, він викрав гроші з сумок. Таким же чином, він зайшов ще у двох кабінетах, де викравши гроші з сумок, вийшов на вулицю та поїхав в м. Чернівці. Шкоду потерпілим відшкодував, у вчиненому щиро розкаявся.

Крім визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні крадіжок чужого майна підтверджується показами потерпілих та письмовими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що 03 жовтня 2012 року з її службового кабінету фітопатології, який знаходиться на третьому поверсі приміщення науково-дослідного станції, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, було викрадено її 600 гривень та ноутбук марки «ASUS» вартістю 2942 гривень 66 копійок, про що вона повідомила працівникам міліції. Двері у її кабінеті були зачинені, проте ключ знаходився у замку вхідної двері. Завдана її шкода підсудним повністю відшкодована, тому претензій до нього не має.

Аналогічні покази щодо обставин викрадення підсудним чужого майна дали суду потерпілі ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ..

З протоколів усних заяв потерпілих про злочин від 03 жовтня 2012 року вбачається, що підсудний вчинив крадіжки чужого майна з кабінетів приміщення адміністрації української науково-дослідної станції карантину рослин, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, куди зайшов шляхом вільного доступу.

З протоколів добровільної видачі від 04 жовтня 2012 року видно, що ОСОБА_14 добровільно видала працівникам міліції викрадені у потерпілих ноутбук та частину грошей, яких їй передав її співмешканець ОСОБА_4 ..

З рахунок-фактури від 04 жовтня 2012 року, виданої ТзОВ «Діавест-Комп`ютерний світ» вбачається, що вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_5 ноутбуку марки «ASUS» становить 2942 гривні 66 копійок.

Враховуючи, що підсудний свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ст. 299 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що вина підсудного у вчиненні крадіжок чужого майна потерпілих повністю доказана. Разом з тим, кваліфікуючі дії підсудного за ст. 185 ч.3 КК України, орган досудового слідства неправильно застосував кримінальній закон, а тому суд вважає, що дії підсудного слід перекваліфікувати з ч. 3 ст. 185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України.

З роз`яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» вбачається, що вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Дослідженими судом доказами встановлено, що підсудний опинився в середині приміщення адміністрації української науково-дослідної станції карантину рослин, яке розташовано в с. Бояни Новоселицького району Чернівецької області, шляхом вільного доступу, з метою пошуку покупців окулярів серед працівникам станції. Саме під час перебування підсудного у приміщенні станції, у нього виник умисел на незаконне заволодіння майном потерпілих, скориставшись їх відсутністю у кабінетах. При цьому, викрадення майна всіх потерпілих не було охоплено єдиним злочинним наміром підсудного, оскільки заволодіння чужим майном мало місце з різних джерелах та після кожного епізоду викрадення чужого майна з кабінетів, підсудний мав можливість вільно розпорядитися викраденим.

За вказаних обставин, в злочинних діях підсудного відсутня така кваліфікуюча ознака як проникнення до приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КК України сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. Згідно частини другої даної статті при сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

З роз`яснень, викладених у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 07 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» вбачається, що передбачене у відповідних статтях (частинах статей) Особливої частини КК вчинення злочину повторно особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину. Тому, якщо за вчинення попереднього злочину (кількох попередніх злочинів) особу не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально - правої оцінки. При цьому, якщо вчиненні злочину, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознак і крадіжки, вчинена повторно, або крадіжка, поєднана з проникнення у житло).

Аналогічне вбачається з роз`яснень, викладених у п. 20 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06 листопада 2009 року, відповідно до яких, у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належать кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинення повторно за іншими частинами відповідних статей КК України.

За таких обставин, дії підсудного по епізоду вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_5 мають бути правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, а дії підсудного по епізодах вчинення крадіжок майна потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 мають бути правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При вирішенні питання про призначення покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, дані про винну особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що підсудний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, потерпілі не мають до нього претензій, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання підсудного добровільне відшкодування ним завданих злочином збитків та його щире каяття, яке виразилось у тому, що він повністю визнав свою вину та щиро жалкує про скоєння ним злочину, засуджує свою протиправну поведінку, відшкодував завдану злочином шкоду та в процесі досудового та судового розгляду справи давав правдиві показання, які сприяли органам правосуддя встановити істину по справі.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

Приймаючи до уваги, що підсудний раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, у вчиненому щиро розкаявся, шкоду добровільно відшкодував та потерпіла не має претензій до нього, суд вважає за доцільне призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі та звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч.1, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ст. 185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточну міру покарання по сукупності злочинів шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому строк його затримання з 04 по 12 жовтня 2012 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити засудженому підписку про невиїзд.

Речові докази по справі:

- ноутбук марки «ASUS», який перебуває на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 та 60 доларів США, які перебувають на зберіганні у потерпілої ОСОБА_13 , після вступу вироку в законну силу, вважати їм повернутими;

- 137 гривень, які перебувають на зберіганні на депозитному рахунку Новоселицького РВ УМВС України в Чернівецькій області, після вступу вироку в законну силу, повернути власнику ОСОБА_14 ..

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області протягом п`ятнадцяти діб через райсуд з моменту його проголошення.

Суддя: