У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кузьменко О.Т.,

суддів

Кривенди О.В., Шевченко Т.В.

за участю прокурора

Микитенка О.П.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 7 серпня 2008 року кримінальну справу за касаційними скаргами захисників
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок апеляційного суду Донецької області від 27 лютого
2008 року.

Цим вироком засуджено

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, судимого
вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 листопада 2006
року за ч. 1 ст. 309 КК України на один рік обмеження волі, звільненого на
підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком один рік,

за п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України на тринадцять
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, ч. 4
ст. 187 КК України на десять років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю.

Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_3 призначено тринадцять років позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання, призначене
вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 листопада 2006
року, підлягає самостійному виконанню.

ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні умисних злочинів при таких обставинах.

Проживаючи тривалий час у селищі Старий
Крим в Ільїчівському районі м. Маріуполя Донецької області й будучи знайомим із
мешканцем цього селища ОСОБА_4., ОСОБА_3, знаючи, що останній є самотньою,
матеріально забезпеченою людиною, вирішив учинити його умисне вбивство та
заволодіти майном. З метою полегшення вчинення вказаного злочину ОСОБА_3
вступив у змову з особою, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження,
який також був знайомий із ОСОБА_4. та погодився на вчинення розбійного нападу
й умисного вбивства останнього.

З метою реалізації вказаного умислу 23
жовтня 2006 року після 00 годин ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якого виділено
в окреме провадження, взявши із собою робочі рукавиці та ніж, прийшли до
будинку АДРЕСА_2, де проживав ОСОБА_4, й через хвіртку проникли у двір, де ОСОБА_3 заховався за
верандою, а особа, матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, постукав
у двері будинку. ОСОБА_4, переконавшись, що до нього прийшли його знайомі,
відчинив двері будинку й ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якого виділено в
окреме провадження, діючи узгоджено, з метою умисного вбивства ОСОБА_4. та
заволодіння його майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя й
здоров'я, напали на нього. Зв'язавши
ОСОБА_4. електрошнуром, вони провели його у гостьову кімнату, де спільно
почали завдавати руками удари в область голови та тулуба, а потім ножем в
область грудної клітки та шиї, вимагаючи повідомити їм місце знаходження грошей
та цінних речей, усвідомлюючи, що своїми
діями спричиняють ОСОБА_4 особливі фізичні страждання, однак бажали настання
його смерті саме таким способом. Смерть ОСОБА_4. настала від проникаючого
колото - різаного поранення грудної клітки праворуч із пошкодженням правої
легені та крововиливом у праву плевральну порожнину. Ушкодження в області шиї
також могли супроводжуватися масивною зовнішньою кровотечею й сприяти настанню
смерті ОСОБА_4.

Учинивши з корисливих мотивів умисне
вбивство ОСОБА_4., ОСОБА_3 та особа, матеріали щодо якого виділені в окреме
провадження, заволоділи грошовими коштами
в сумі 6000 грн. та 200 доларів США, що по курсу НБУ складає 1010 грн.,
портативною радіостанцією „АLІNСО VHF FM ТRАNSСЕІVЕR DG -195”, перснем із золота, годинником „Орієнт”, всього
майном на суму 8196 грн. 10 коп., а також радіоконтактами, які не становлять
матеріальної цінності, та банківською карткою.

За змістом касаційних скарг:

захисник ОСОБА_1. вказує, що ні органами досудового слідства, ні судом не
здобуто об'єктивних даних, які б підтверджували участь ОСОБА_3. у вбивстві та
розбійному нападі на ОСОБА_4. Висновки суду про винуватість ОСОБА_3.
ґрунтуються на неповно досліджених, неналежно оцінених доказах, в тому числі
отриманих у результаті застосування на досудовому слідстві незаконних методів,
в результаті чого ОСОБА_3 змушений був себе обмовити навіть у присутності
захисника. Стверджує, що вказані порушення призвели до невідповідності
висновків суду фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим вирок підлягає
скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд. Одночасно захисник
указує про суворість призначеного ОСОБА_3 покарання;

захисник ОСОБА_2. посилається на необ'єктивність та упередженість суду,
який дав неправильну оцінку доказам, взявши до уваги лише докази винуватості
ОСОБА_3. у вчиненні інкримінованих злочинів. Указує на неповноту та
однобічність судового слідства, зокрема, неналежну перевірку заяв ОСОБА_3. щодо
застосування до нього органами досудового слідства фізичного та психічного
насильства, а тому просить вирок скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти
задоволення касаційних скарг і вважав вирок законним і обгрунтованим,
перевіривши матеріали справи та доводи касаційних скарг, колегія суддів вважає,
що скарги задоволенню не підлягають.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_3. у вчиненні інкримінованих
злочинів відповідає фактичним
обставинам справи і підтверджується
доказами, які судом усебічно й повно досліджені та правильно оцінені.

Так, у явці з повинною, під час допиту
підозрюваним, при проведенні відтворення обстановки й обставин події
ОСОБА_3 визнав, що, знаючи ОСОБА_4. із дитинства, вважав, що той є матеріально
забезпеченою людиною, про що сказав їх спільному знайомому на ім'я ОСОБА_5.
Останній, вказуючи, що у ОСОБА_4. є платина, запропонував його пограбувати, з
чим він погодився. Йдучи до ОСОБА_4.,
ОСОБА_5 узяв ніж, а, він, зайшовши до себе додому, робочі рукавиці, щоб не
залишати слідів пальців у будинку. Коли ОСОБА_4 відчинив двері, в будинок
спочатку зайшов ОСОБА_5, а потім і він. Затягнувши потерпілого у залу, повалили
його на диван, зв'язали руки електрошнуром, який лежав на підлозі. Не зважаючи
на крики ОСОБА_4. про допомогу, вони стали наносити йому удари кулаками в
обличчя та тулуб і вимагати, щоб той сказав, де знаходяться гроші. Потерпілий
повідомив, що гроші знаходяться у настільній лампі на журнальному столику. Він
відкрутив шурупи кришки знизу лампи
і виявив 6000 грн. купюрами, в
основному, по 200 грн. та 200 доларів США, які розділили з ОСОБА_5 Останній
став вимагати від ОСОБА_4. сказати про місце зберігання платини, однак
потерпілий мовчав, і тоді ОСОБА_5 порізав йому руку ножем, погрожуючи, що
відріже йому голову. На вимогу ОСОБА_5
ОСОБА_4 розказав про місце зберігання у гаражі платини, після чого він узяв
ключі від гаража й у вказаному ОСОБА_4. місці знайшов пакет із пластинками
платини. Повернувшись у будинок, побачив, що із шафи викинуті речі й ОСОБА_5
йому повідомив, що знайшов у ОСОБА_4. перстень-печатку із золота, який, на його
прохання, віддав йому. Він, ОСОБА_3, також забрав наручний годинник „Орієнт”,
який спав із руки потерпілого під час боротьби, із столу банківську картку та
портативну радіостанцію, а платину віддав ОСОБА_5. Після того як він розв'язав
ОСОБА_4., ОСОБА_5 завдав удари тому
ножем у шию та плече. Залишивши ОСОБА_5, він покинув будинок, по дорозі закинув
рукавиці на дах господарської будівлі у дворі будинку, де мешкає його сестра у
селищі Старий Крим, перстень та годинник віддав своїй співмешканці ОСОБА_6.,
пояснивши, що отримав їх у рахунок боргу. В подальшому, не змігши скористатись
пластиковою банківською карткою, викинув
її, засунувши за одну з об'яв на зупинці громадського транспорту.

Оцінюючи наведені показання засудженого, а також його пояснення у судовому засіданні щодо
непричетності до розбійного нападу на ОСОБА_4. та позбавлення його життя, суд
обґрунтовано в основу вироку поклав показання ОСОБА_3. під час досудового
слідства, в яких він визнавав свою участь у вчиненні злочинного посягання на
ОСОБА_4.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів касаційного суду,
беручи до уваги наступне.

Показання ОСОБА_3. про обставини виникнення умислу та змови з особою, щодо
якого кримінальна справа виділена в окреме провадження, на заволодіння майном
потерпілого, містять деталі та подробиці, що не могли бути відомі органам
розслідування, і які в подальшому знайшли підтвердження.

Так, дана кримінальна справа була порушена 9 листопада 2006 року за
ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, після виявлення трупа
ОСОБА_4. за його місцем помешкання. До затримання ОСОБА_3. органи досудового слідства не мали даних
про мотиви вбивства ОСОБА_4., наявність
у нього банківської картки, певних заощаджень, радіодеталей та місце їх
зберігання.

Як пояснював ОСОБА_3, в будинок до ОСОБА_4. він та ОСОБА_5 проникли з
наміром заволодіти платиною та грошовими коштами, які він і знайшов у вказаних
потерпілим місцях.

Показаннями свідка ОСОБА_7. встановлено, що серед знайомих ОСОБА_4. були
його земляки з Вірменії ОСОБА_5 та ОСОБА_8, із якими він підтримував стосунки.
В подальшому, після вбивства ОСОБА_4., вони, як установлено по справі, зникли.

Свідок ОСОБА_9. підтвердив, що в лабораторії цеху, де вони працювали з
ОСОБА_4., були прилади, в яких використовувались деталі з платино-рудієвого
сплаву, із яких при певних умовах можна виділити платину.

Зазначеним підтверджується обізнаність особи, щодо якого справа виділена в
окреме провадження, про наявність у потерпілого, як він вважав, платини, і
показання ОСОБА_3. про корисливий мотив їх дій щодо потерпілого.

Під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_3, знаходячись у
будинку потерпілого, вказав на настільну лампу, в якій він знайшов кошти, показав місце в гаражі, де
знайшов металеві пластинки, а на зупинці громадського транспорту місце, куди
заклав пластикову банківську картку потерпілого. Під час проведення даної
слідчої дії у вказаному ОСОБА_3 місці - на даху сараю у дворі будинку 93 по вул. Леніна в селищі
Старий Крим виявлено пакет, в якому знаходились робочі тряпчані рукавиці білого кольору.

Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3. виявлено та вилучено
радіостанцію „АLІNСО VHF FM ТRАNSСЕІVЕR DG -195”, яку
при пред'явленні для впізнання свідок ОСОБА_10. впізнав як таку, що належала
ОСОБА_4

Даючи показання щодо обставин учинення злочинів, ОСОБА_3 пояснював, що
викрадений ним у потерпілого наручний годинник був марки „Орієнт”.

Зазначене підтвердила пізніше і свідок ОСОБА_6., співмешканка засудженого,
яка вказала, що в жовтні 2006 року ОСОБА_3 приніс додому перстень-печатку із
золота та чоловічий наручний годинник „Орієнт”, пояснивши, що отримав їх за
борги. Оскільки годинник був без ремінця, вона викинула його, а перстень, на її
прохання, ОСОБА_3 їй подарував.

Відповідно до протоколу виїмки у ОСОБА_6. вилучено золотий перстень, який,
як підтвердив свідок ОСОБА_9., належав загиблому.

ОСОБА_3 вказував, що, знаходячись у будинку ОСОБА_4., він та інший
співучасник злочину палили цигарки і, зокрема, він - сигарети
“Chеstеrfіеld”.

Під час огляду місця події у кімнаті, де знаходився труп, серед інших
виявлено і недопалок сигарети “Chеstеrfіеld lights”.

За висновком судово-цитологічної експертизи на цьому недопалку встановлені
сліди потожирових виділень, походження яких можливе від ОСОБА_3.

ОСОБА_3 пояснював, що після вчинення злочинів він уночі пішов до свого
знайомого ОСОБА_11., якому з викрадених у ОСОБА_4. грошей дав 200 грн. для придбання горілки, яку вони разом ужили.

Під час допиту на досудовому слідстві ОСОБА_11. підтвердив, що вночі 23
жовтня 2006 року до нього прийшов ОСОБА_3, дав 200 грн. однією купюрою, на яку
він придбав горілку, під час уживання якої ОСОБА_3 розповів йому, що разом із
вірменами вбив людину.

Доводи касаційних скарг про те, що показання, в яких ОСОБА_3 визнавав
винуватість, здобуті внаслідок застосування незаконних методів,
спростовуються матеріалами справи.

Так, твердження засудженого про характер застосованого до нього
працівниками міліції насильства та його наслідків суперечить даним акту судово-медичного освідування ОСОБА_3. у день затримання 18 листопада 2006
року, при якому у нього виявлено лише крововилив навколо лівого ока, який
утворився за 5-6 днів до огляду. При
огляді ОСОБА_3 будь-яких скарг щодо стану здоров'я та дій працівників міліції
не висловлював.

З пояснень ОСОБА_3. у судовому засіданні при перегляді відеозапису слідчих
дій убачається, що при їх проведенні на його обличчі відсутні сліди тілесних
ушкоджень.

Заява ОСОБА_3. про незаконність отримання під час досудового слідства його
показань про участь у злочинних діях щодо ОСОБА_4. за дорученням суду
перевірялась прокурором, який постановою від 12 листопада 2007 року відмовив у
порушенні кримінальної справи по факту застосування органами дізнання та
слідства незаконних методів.

Та обставина, що зазначена перевірка проведена прокурором із порушенням
установленого законом строку, не може бути підставою для визнання перевірки
необ'єктивною, як про це стверджує в касаційній скарзі захисник ОСОБА_2.

З матеріалів за заявою ОСОБА_3. убачається, що при її перевірці відібрано
пояснення у працівників органу дізнання, слідчого прокуратури, у провадженні
якого знаходилась кримінальна справа, витребувано документи про перебування
ОСОБА_3. в ізоляторі тимчасового затримання, в тому числі і про стан його
здоров'я. Свої висновки про відсутність підстав для порушення кримінальної
справи прокурор належним чином аргументував і суд обґрунтовано з ними
погодився.

Аналіз показань ОСОБА_3. свідчить про те, що він протягом досудового
слідства їх змінював. Зокрема, якщо при допиті підозрюваним 18 листопада 2006
року та при відтворенні обстановки й обставин події 19 листопада 2006 року
ОСОБА_3 вказував про попередню змову з ОСОБА_5 на пограбування ОСОБА_4. та свою
активну роль у застосуванні насильства до потерпілого з метою заволодіння його
майном, то в при допитах обвинуваченим 27 листопада 2006 року та 29 січня 2007 року
заперечував попередню змову та
застосування ним насильства до потерпілого, а в подальшому при допитах 9 та 21
лютого 2007 року заявив про свою непричетність до злочинних дій щодо ОСОБА_4.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_3 під час допитів на досудовому слідстві мав
можливість вільно давати показання в у залежності від обраної ним позиції
захисту на певному етапі розслідування справи і спростовує доводи касаційних
скарг про застосування до ОСОБА_3. незаконних методів при проведенні слідчих
дій.

Крім того, всі слідчі дії проводились з участю захисника, який, як і
ОСОБА_3, ніяких зауважень із приводу незаконних методів, фізичного чи
психологічного стану ОСОБА_3., не заявляв.

Посилання в касаційній скарзі захисника ОСОБА_2 на те, що ОСОБА_3. під час
проведення відтворення обстановки й обставин події пояснював про свою
непричетність до злочинів, однак саме в ці моменти умисно переривався
відеозапис, суперечить матеріалам справи, оскільки ОСОБА_3 у судовому засіданні цього не
пояснював. Як установлено у судовому засіданні,
відеозапис переривався по технічним причинам.

Стверджуючи про незаконні методи слідства, ОСОБА_3 вказував у судовому
засіданні, що показань під час першого допиту підозрюваним 18 листопада 2006
року не давав, вони були виготовлені слідчим самостійно, а він і його захисник
лише підписали протокол.

Це твердження засудженого є надуманим, оскільки зазначений протокол містить
такі подробиці та обставини злочину, які могли бути відомі лише його учаснику.

Таким чином, наведене дає підстави стверджувати про відсутність незаконного
впливу на ОСОБА_3. під час досудового слідства.

Окрім наведеного, винуватість засудженого також підтверджується показаннями
свідка ОСОБА_12., який пояснив у судовому засіданні, що влітку 2006 року
ОСОБА_3 пропонував йому пограбувати та убити ОСОБА_4., але він відмовився. Про
пропозицію ОСОБА_3. він розповів ОСОБА_13. Останній під час допиту на
досудовому слідстві підтвердив свідчення ОСОБА_12.

Твердження в касаційних скаргах про те, що
ОСОБА_12. обмовив ОСОБА_3. у зв'язку з неприязними між ними стосунками,
спростовуються їх показаннями під час очної ставки, проведеної за клопотанням
ОСОБА_3., під час якої вони не заявляли про наявність між ними неприязних
стосунків.

Немає підстав вважати, що ОСОБА_12. зацікавлений в обмові ОСОБА_3.,
оскільки такі посилання в касаційних скаргах об'єктивно нічим не підтверджуються.

Враховуючи вищенаведені докази, суд обґрунтовано розцінив зміну засудженим
показань і його твердження про те, що він був лише випадковим очевидцем того,
як особи на ім'я ОСОБА_5 та ОСОБА_8 застосовували насильство до потерпілого та
про свою непричетність до вбивства ОСОБА_4. із корисливих мотивів під час
розбійного нападу, як намагання уникнути відповідальності за вчинення
злочинів.

Належно оцінив суд і зміну в судовому засіданні показань свідками ОСОБА_11
та ОСОБА_13, в яких вони заперечували достовірність їх показань при допитах під
час досудового слідства: перший про те,
що ОСОБА_3 говорив йому про вбивство ОСОБА_4., а другий - що ОСОБА_12. розповідав йому про пропозицію
ОСОБА_3. вбити ОСОБА_4., оскільки такі
їх свідчення узгоджуються з вищенаведеними показаннями ОСОБА_3. на досудовому
слідстві та ОСОБА_12., в тому числі і в судовому засіданні.

Відповідно з висновком судово-медичної експертизи на тілі ОСОБА_4. виявлені
проникаюче колото-різане поранення правої бокової поверхні грудної клітки з
пошкодженням нижньої долі правої легені, три пошкодження задньої правої та
лівої бокової поверхні шиї, проникаючі в м'які тканини, обширне
пошкодження у виді дефекту шкіри та
м'яких тканин по передній правій боковій поверхні шиї, які доходять до хрящів
гортані й тіл шийного відділу хребта, пошкодження обох пластинок щитовидного
хряща, обширне пошкодження у вигляді дефекту шкіри та м'яких тканин по задній
зовнішній поверхні лівого плеча, глибиною до плечової кістки, пошкодження на
тильній поверхні лівої кисті, які могли утворитись від дії колото-ріжучого предмету. Також виявлені переломи 2,4,5,6,7
та 8-го ребер справа та з 3-го по 7-е ребро зліва, перелом тіла грудини, які
утворились від дії тупих предметів. Усі вищевказані тілесні ушкодження
спричинені прижиттєво.

Смерть
ОСОБА_4. настала від проникаючого колото - різаного поранення грудної клітки
праворуч із пошкодженням правої легені та крововиливом у праву плевральну
порожнину. Ушкодження в області шиї також могли супроводжуватися масивною
зовнішньою кровотечею й сприяти настанню смерті ОСОБА_4.

Та обставина, що зазначеним висновком у зв'язку з вираженими гнилісними
змінами й муміфікацією трупа не встановлено час настання смерті потерпілого не
може вплинути на доведеність винуватості ОСОБА_3., оскільки його винність
підтверджується сукупністю інших наведених у вироку доказів, яким суд дав
належну оцінку і якими достовірно встановлено участь засудженого в умисному
вбивстві ОСОБА_4. під час розбійного нападу на нього за попередньою змовою
групою осіб.

Виходячи з характеру застосованого до потерпілого насильства та спричинених
йому прижиттєво численних тілесних ушкоджень, в тому числі переломів ребер та
грудини, від яких, як установлено висновком судово-медичної експертизи, він міг
відчувати сильний фізичний біль, і які,
відповідно до показань засудженого, передували завданню потерпілому ножових
поранень, тривалості дій нападників, суд обґрунтовано визнав, що потерпілому,
який, будучи при свідомості, не маючи можливості внаслідок похилого віку та
свого фізичного стану чинити активний опір, просив про допомогу, внаслідок
застосованого насильства завдані особливі страждання та мучення, що
усвідомлював ОСОБА_3

З огляду на викладене злочинні дії засудженого правильно кваліфіковані за
ч. 4 ст. 187, п.п. 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України за вказаними у вироку
ознаками.

Призначене покарання відповідає ступіні тяжкості вчинених злочинів та особі засудженого. Підстави вважати його
суворим відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 395, 396 КПК України, колегія
суддів

у х в а л и л а :

касаційні скарги захисників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок
апеляційного суду Донецької області від 27 лютого 2008 року щодо ОСОБА_3 - без
змін.

СУДДІ:

О.Т. КУЗЬМЕНКО
О.В. КРИВЕНДА Т.В. ШЕВЧЕНКО