Номер провадження 1-кп/754/413/15
Справа№754/8042/15-к
Вирок
Іменем України
17.06.2015 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10 березня 2005 року Деснянським районним судом м. Києва за частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік на підставі статті 75 КК України звільнено з іспитовим строком на 1 рік;

- 13 жовтня 2005 року Деснянським районним судом м. Києва за частиною другою статті 185, частиною другою статті 186, статтею 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 31 травня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва за частиною другою статті 185. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

- 13 вересня 2010 року Деснянським районним судом м. Києва за частиною другою статті 185, статтею 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 31 грудня 2014 року Деснянським районним судом м. Києва до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною другою статті 186 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора: ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 26 грудня 2014 року, приблизно о 16 год. 15 хв., знаходячись в поліклініці № 2 Деснянського району м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 19, у кабінеті № 14 стоматологічного відділення, помітив на столі сумку, в якій знаходився гаманець, яка належить потерпілій ОСОБА_5 , після чого у нього у нього виник умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений переслідуючи корисливий мотив та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно таємно викрав гаманець, в якому знаходились: 614 грн., пенсійне посвідчення, картка киянина та дві пластиковими картками «ПриватБанку». В подальшому дії ОСОБА_3 були викриті потерпілою ОСОБА_5 , яка почала кричати про викрадення гаманця, але ОСОБА_3 усвідомивши, що його викрито та діючи відкрито, утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 614 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин визнав повністю та підтвердив, що він дійсно 26 грудня 2014 року, приблизно о 16 год. 15 хв., знаходячись в поліклініці, викрав сумку, в якій знаходився гаманець та був помічений потерпілою ОСОБА_5 .

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, тому кваліфікує його умисні дії за частиною другою статті 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, який посередньо характеризується, раніше неодноразово судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно до статті 66 КК України, суд визнає його щире каяття.Обставиною, що обтяжує покарання, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення попереднього вироку Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року, яким його було визнано винуватим та засуджено за частиною другою статті 185 КК України на два роки позбавлення волі, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання, за правилами частини четвертої статті 70 КК України.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

Засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки. В силу частини четвертої статті 70 КК України з урахуванням вироку Деснянського районного суду м. Києва від 29 грудня 2014 року остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі строком на чотири роки.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 8 травня 2015 року.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.
Речові докази по справі, які знаходяться знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої залишити їй за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Головуючий: