Справа № 466/4258/15-к
УХВАЛА

19 червня 2015 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного Бородавки, розглянув у судовому засіданні клопотання слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , погоджене прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази подані до них, заслухавши думку прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , -

у с т а н о в и в :

08 червня 2015 року слідчий військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

за матеріалами досудового розслідування, внесеного 13.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В обґрунтування клопотання зазначає, що під час здійснення досудового розслідування встановлено наступне.

06.09.2014 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №83 старшого солдата ОСОБА_6 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги гранатометного відділення 3 механізованого батальйону.

Вимоги ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 17, 30, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, старший солдат ОСОБА_5 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 12.01.2015 без дозволу командування військової частини, самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби.

Таким чином, оператора зенітного самохідно-артилерійської батареї 3 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, призваним за мобілізацією, у порушення вимог ст. ст. 17. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11. 16. 17. 30. 37. 127, 128, 129. 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій. передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою зовсім ухилитись від несення обов`язків військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, 12.01.2015 без дозволу командування військової частини, самовільно залишив розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_3 та по теперішній час ухиляється від проходження військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби (дезертирство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України.

06.06.2015 року ОСОБА_8 в порядку ч. 1 ст. 278. ч. 1 ст. 111. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України повідомлено про підозр у вчинені ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення є повідомлення командира в/ч п/п НОМЕР_1 , показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 які кожен окремо підтвердили, що ОСОБА_8 з 12.01.2015 по теперішній час відсутній на службі без поважних причин, а також іншими матеріалами зібраними у ході досудового розслідування.

З врахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, уникаючи притягнення до кримінальної відповідальності з одночасним ухиленням від проходження військової служби переховується від органів досудового розслідування та суду, тому слід прийти до висновку про неможливість запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КІІК України, викладених в описовій частині цього клопотання, застосуванням більш м`якою запобіжною заходу не дозволить запобігти цим ризикам.

Обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , може призвести до його подальшого переховування від органів слідства та суду, з огляду на що. тримання ОСОБА_7 під вартою є єдиним, виключним і достатнім запобіжним заходом, який зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного па час досудового слідства та судового розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, через те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується та ухиляється від з`явлення до органу досудового розслідування, з метою забезпечення присутності останнього під час вирішення питання слідчим суддею про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту і у зв`язку із забезпеченням оперативності та уникнення необґрунтованого затягування досудового розслідування просили клопотання задовольнити.

Розглянувши клопотання, суд встановив наступне.

13 лютого 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000404 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 .

06 червня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

Будучи у суді підозрюваний визнав факт вчинення ним кримінального правопорушення та пояснив, що він не переховувався від органу слідства. Весь цей час проживав за місцем своєї реєстрації та допомагав батькам по господарству .

У відповідності до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Так, прокуратурою обгрунтовано підозру у вчиненні підозрюваним даного кримінального правопорушення.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого та характеру вчиненого ним, прокурор не обґрунтував недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Так, з пояснень ОСОБА_5 вбачається, що не буде ухилятись від слідства та суду.

З огляду на викладене та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 обіцяє не уникати від участі у досудовому слідстві, суд вважає, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який запобіжний захід: домашній арешт, а також покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.1-2,6 ст.182 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Керуючись вимогами ст.ст. 36, 131, 132, 176 - 178, 181, 184 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радгоспне, Чернігівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України. військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , старшому солдату.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок з 21.00 до 08.00 год. не залишати місця постійного проживання будинку по АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду та прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів з дня постановлення ухвали.

Виконання ухвали доручити слідчому військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора військової прокуратури Львівського гарнізону ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1