Справа № 453/765/14-к
№ провадження
ВИРОК

іменем
України

05.06.2014 року
м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Брони
А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю прокурора
Блистів О.І.,

обвинуваченого
ОСОБА_1.,

потерпілої
ОСОБА_2.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000302 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
уродженця та жителя АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою,
неодруженого, непрацюючого, несудимого

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 128 КК
України,

встановив:

ОСОБА_1 26.03.2014 року приблизно о 22 годині
30 хвилин по АДРЕСА_1,
перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих
неприязних відносин вчинив конфлікт з
ОСОБА_2., під час якого штовхнув її, в
результаті чого вона втратила
рівновагу і впала вдарившись спиною до
печі, стільця та підлоги, внаслідок
чого ОСОБА_2. згідно висновку експерта
№ 62 від 29.05.2014 року було заподіяно
середньої тяжкості тілесне ушкодження,
що спричинило тривалий розлад здоров`я,
чим вчинив кримінальне правопорушення,
передбачене ст. 128 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 після роз'яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання
суду у відсутності сумнівів щодо
добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що 26.03.2014 року о 21 годині 30
хвилин у АДРЕСА_1 між ним та ОСОБА_2.
виникла суперечка, під час якої він,
перебуваючи в стані алкогольного
сп`яніння, відштовхнув її, від чого вона
впала на підлогу вдарившись при цьому
спиною до печі. Зазначив, що жодного
умислу на спричинення ОСОБА_2. тілесних
ушкоджень у нього не було. На даний час
він кається у скоєному, обіцяє
виправитись та у подальшому такого
більше не вчиняти.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому кримінальному
правопорушенні визнав повністю, інші
учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і судом встановлено,
що обвинувачений правильно розуміє
зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності
його позиції, заслухавши думку
учасників судового розгляду, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та
роз'яснивши їм положення ч. 3
ст. 349 КПК України про наслідки
застосування обмеженого дослідження
доказів, а саме про позбавлення їх у
такому випадку права подальшого
оспорювання цих обставин провадження в
апеляційному порядку, суд визнає
недоцільним дослідження інших доказів
відносно тих обставин провадження, які
ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1. у вчинені
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1. вірно кваліфіковані за
ст. 128 КК України, як заподіяння
тілесного ушкодження середньої
тяжкості з необережності.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1. суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного, обставини, що пом`якшують та
обтяжують його покарання.

ОСОБА_1 вчинив злочин невеликої
тяжкості.

За місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання
ОСОБА_1. є щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання
ОСОБА_1. є вчинення злочину у стані
алкогольного сп'яніння та вчинення
злочину щодо особи похилого віку.

Розглядаючи кримінальне провадження в
межах пред`явленого
ОСОБА_1. обвинувачення, з урахуванням
наведеного і загальних засад
призначення покарання, аналізуючи
матеріали досудового слідства в
сукупності з поясненнями
обвинуваченого з врахуванням його
поведінки під час та після вчинення
кримінального правопорушення, суд
приходить до висновку, що йому слід
призначити покарання не пов`язане з
обмеженням волі, а також недоцільно
призначати виправні роботи. Суд
переконаний, що для реалізації
принципу законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання ОСОБА_1. слід призначити
покарання у виді громадських робіт, що
є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчиненню
інших кримінальних правопорушень.

Речових доказів по справі немає.

Цивільний позов не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального
провадження не застосовувались.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 128 КК України і
призначити покарання у виді
громадських робіт на строк 200 (двісті)
годин.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя