Справа № 145/1902/14-к
Провадження №11-кп/772/209/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000413 від 07.09.2014р., за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_6 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.12.2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Гнівань, Тиврівського району, жителя АДРЕСА_1 , із неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні неповнолітня дитина, раніше не судимого,

визнано винним за ст. 125 ч. 2 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.
За участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 06.09.2014р. близько 23:40 год., перебуваючи у дворі ресторану «Гетьман» в м. Гнівань по вул. Привокзальна, 7, в ході раптово виниклих неприязних відносин наніс ОСОБА_6 удар кулаком в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю, вдарившись потилицею, та втратив свідомість.
Згідно висновку судово-медичного експерта № 101 від 30.09.2014р. у ОСОБА_6 було виявлено струс головного мозку, рана на потилиці та на губах, синець на обличчі, котрі могли виникнути в ніч з 06 на 07 вересня 2014р. і по ступені тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В діях ОСОБА_7 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить змінити вирок в частині призначення покарання, через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років обмеження волі, оскільки обвинувачений скоїв правопорушення перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, не розкаявся і вибачення за вчинене не попросив, що є підставою для обтяження йому покарання.

Заслухавши доповідача, пояснення потерпілого, який просить задовільнити його апеляційну скаргу, оскільки вважає, що призначене покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 є м`яким, враховуючи, що ОСОБА_7 перебував в стані алкогольного сп`яніння, не відшкодував йому шкоду, пов`язану з лікуванням, вважає, що вибачення обвинуваченого не є щирим, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просить вирок залишити без змін та пояснив, що він вживав алкогольні напої, так як був на святкуванні, удари потерпілому наніс у відповідь, оскільки той його вдарив під час танцю і не вибачився, але на даний час шкодує про свою поведінку, а тому попросив вибачення у потерпілого, прокурора, який заперечує проти задоволення апеляційної скарги, оскільки досудовим слідством не ставилось у вину ОСОБА_7 скоєння ним злочину в стані алкогольного сп`яніння, а тому апеляційний суд також не може зазначити про скоєння злочину в стані сп`яніння і визнати дану обставину такою, що обтяжує покарання, також потерпілий в апеляційній скарзі не просить про постановлення нового вироку, але пише про зміну вироку, що також перешкоджає ухваленню нового вироку, крім того призначене покарання відповідає як тяжкості злочину, так і особі обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.
Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в обвинуваченні викладеному в обвинувальному акті не зазначено, що ОСОБА_7 скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, хоча останній не заперечував дану обставину, проте не були внесені зміни до обвинувачення в ході судового слідства, а тому апеляційний суд позбавлений можливості внести зміни до обвинувачення, зазначивши про стан сп`яніння обвинуваченого.
Згідно ст. 337 КПК України, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
З цих же підстав апеляційний суд не може зазначити, що стан сп`яніння є обставиною, що обтяжує покарання.
Суд першої інстанції навів обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, інших обставин, що обтяжують покарання не встановлено, потерпілий не заявляв цивільний позов, а тому апеляційний суд не може брати до уваги те, що обвинувачений не відшкодував заподіяні збитки, оскільки добровільно не дійшли з потерпілим згоди щодо суми відшкодування, призначене покарання у виді громадських робіт є достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.
Щодо м`якості призначеного покарання обвинуваченому, то апеляційний суд також бере до уваги, що в апеляційній скарзі потерпілий не просив постановити новий вирок, а лише змінити вирок, хоча обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, в разі необхідності застосування суворішого покарання, може бути лише скасовано, а не змінено.
За таких обставин вирок, ухвалений судом першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.12.2014 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: