АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1320/15 Справа № 205/2447/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 червня 2015 рокущодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, -

у провадженні за заявою засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Матеріали провадження розглянуто за участю: прокурора ОСОБА_9

в режимі відеоконференції засудженого ОСОБА_7 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 ,

представника колонії ОСОБА_10

В с т а н о в и л а:

Вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2012 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання 01 вересня 2011 року. Кінець строку 01 березня 2016 року. Станом на 05 червня 2015 року засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 частини строку покарання.

26 березня 2015 року засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 року було відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування прийнятого рішення суд першої інстанції зазначив, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення ряду злочинів, у тому числі тяжкого, раніше звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте знову вчинив умисний тяжкий злочин за що відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, що на думку суду першої інстанції свідчить про підвищену та стійку ступінь громадської небезпеки засудженого та зумовлюють активну злочинну поведінку засудженого після звільнення. На підставі наведеного, суд вважає що засуджений можливо і став на шлях виправлення, проте не довів цього.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_7 статтю 81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд при ухваленні рішення не зазначив, якими нормами закону він керувався, обґрунтовуючи своє рішення. Також зазначає, що суд першої інстанції не прийняв до уваги довідку про стягнення і заохочення, характеристику засудженого та висновок адміністративної комісії виправної колонії, згідно яких він позитивно характеризується, сумлінно ставиться до праці, за що має заохочення та довів своє виправлення. Зазначає, що у колонії ОСОБА_7 працевлаштований, до праці ставиться сумлінно, не допускає порушень пожежної безпеки і безпеки праці, виконує всі вимоги адміністрації, прагне до підвищення загальноосвітнього та професійного рівня, бере участь у роботі самодіяльних організацій, тому просить про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Вислухавши пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу останнього, просили її задовольнити, ухвалу суду вважали незаконною та необґрунтованою і просили її скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення, що підтримав і представник колонії ОСОБА_10 , думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 81 КК України підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведення засудженим свого виправлення. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

З вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.

Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
В ході перевірки матеріалів провадження встановлено, що згідно довідки про заохочення і стягнення, всі стягнення, які мав ОСОБА_7 за період відбування покарання в Дніпропетровській виправній колонії №89, погашені. При цьому останнє стягнення він мав 03.06.2014 року.
Також, засуджений ОСОБА_7 станом на 05 червня 2015 року відбув 2/3 частини строку покарання, призначеного судом і до повного відбуття покарання йому залишилось 8 місяців. Згідно характеристики від 25.05.2015р., засуджений з 25.03.2013 року відбуває покарання у Дніпропетровській виправній колонії №89. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, утримує у чистоті та порядку спальне місце, має охайний зовнішній вигляд, виконує роботи із самообслуговування, дотримується вимог пожежної безпеки. Підтримує зв`язки з рідними. Приймає участь в самодіяльних організаціях та програмах диференційованого виховного впливу. Адміністративна комісія установи вважає, що засуджений ОСОБА_7 за час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього доцільно застосувати ст.81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покрання.
В судовому засіданні представник колонії ОСОБА_10 зазначив, що за час відбування покарання в колонії № 89 засуджений ОСОБА_7 постійно був працевлаштований і працював бригадиром цеху, за що отримував відповідні заохочення.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням наведеного колегія суддів, приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 під час відбування покарання довів своє виправлення, тому до нього може бути застосовано умовне-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. Також, враховуючи строк покарання, який вже відбув ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженого та його виправлення.
З огляду на це, доводи захисника засудженого про наявність підстав для його умовно-дострокового звільнення колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 537-539 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2015 рокущодо ОСОБА_8 про відмову в задоволенні заяви засудженого про умовно-дострокове звільнення, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 листопада 2011 року та вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2012 року, на невідбутий строк 7 місяців 9 днів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

___________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3