Справа № 131/76/13- к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2013

Іллінецький районний суд Вінницької
області в складі:

головуючого судді Димбіцького Ю.В.

при секретарі Телевань С.В.

з участю прокурора Струся О.Ю.

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Іллінці кримінальну
справу по

обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уроженця с.Новоживотів, жителя
АДРЕСА_1, українця, громадянина
України, освіта середня спеціальна,
одруженого, на утриманні одна
неповнолітня дитина, не працюючого,
раніше не судимого,

по ст.ст.307 ч.2,
309 ч.2 КК України,

В С Т А Н
О В И В:

ОСОБА_2 7 березня 2011 року, біля 19 год. 30
хв., в с.Якимівка Оратівського району
Вінницької області, знаходячись біля
магазину «Уют», що по вул.Київській,
зберігав при собі 251,81 г особливо
небезпечного наркотичного засобу, обіг
якого заборонений - макової соломи, без
мети збуту, коли він був виявлений і
вилучений у нього працівниками
міліції.

Крім того ОСОБА_2 у 2009 році на горищі
власного житлового будинку АДРЕСА_1
знайшов, чим незаконно придбав 130,15 г
особливо небезпечного наркотичного
засобу, обіг якого заборонений -
макової соломи, який переніс у
приміщення комори, де незаконно
зберігав без мети збуту до 1 квітня 2011
року, коли біля 18 год. 30 хв. він був
виявлений і вилучений у нього
працівниками міліції.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2
свою вину у скоєнні інкримінованих
йому органом досудового слідства
злочинів визнав частково і пояснив, що
7 березня 2011 року він ішов пішки із
смт.Оратів додому в с.Бугаївку, по
дорозі на узбіччі знайшов
поліетиленовий пакет із речовиною
рослинного походженя, якого взяв із
собою. Біля 19 год. в с.Якимівка його
затримали працівники міліції, згодом
з'ясувалось, що у знайденому ним пакеті
знаходилась наркотична сировина.
Наміру продати її він не мав, вказаної в
обвинуваченні особи ОСОБА_3 він не знав,
ніяких перемовин із нею відносно
продажу наркотичної сировини не мав.
Після того 1 квітня 2011 року під час
обшуку в його домогосподарстві
працівники міліції виявили в коморі
виявили наркотичну сировину, яку він
раніше знайшов на горищі свого
домогосподарства і зберігав для
власних потреб.

Крім часткового визнання своєї вини
підсудним, його вина у скоєнні двох
епізодів фактичного зберігання ним 7
березня 2011 року і 1 квітня 2011 року
наркотичних засобів без мети їх збуту
підтверджується даними в судовому
засіданні показаннями свідків ОСОБА_4 і
ОСОБА_5, а також даними на досудовому
слідстві показаннями свідків ОСОБА_6
(т.1 а.с.33), ОСОБА_7 (т.1 а.с.35), ОСОБА_8 (т.1
а.с.37) і ОСОБА_9 (т.1 а.с.39), які повністю
підтвердили частину зазначених
органом досудового слідства обставини
виключно щодо фактичного скоєння
ОСОБА_2 двох епізодів незаконного
зберігання наркотичних засобів без
мети їх збуту.

Вина підсудного в цій частині
обвинувачення підтверджується також і
матеріалами кримінальної справи, а
саме: протоколом огляду місця події -
території біля продовольчого магазину
«Уют» в с.Якимівка Оратівського району
Вінницької області, по вул.Київській
(т.1 а.с.10), висновком спеціаліста (т.1
а.с.26 - 31) та відповідним висновком
експерта, згідно яких вилучена у ОСОБА_2
речовина є особливо небезпечним
наркотичним засобом, обіг якого
заборонений - маковою соломою, вагою
251,81 г (т.1 а.с.62 - 66), протоколом обшуку
домогосподарства ОСОБА_2 № АДРЕСА_1, в
ході якого 1 квітня 2011 року
працівниками міліції у приміщенні
комори було виявлено і вилучено
речовину, схожу на наркотичну (т.1 а.с.49 -
55), висновком експерта, згідно якого
вилучена в домогосподарстві ОСОБА_2
речовина є особливо небезпечним
наркотичним засобом, обіг якого
заборонений - маковою соломою, вагою
130,15 г (т.1 а.с.70 - 72), протоколом огляду
предметів (т.1 а.с.156) та висновком
амбулаторної судово-наркологічної
експертизи від 13 червня 2013 року, за яким
ОСОБА_2 не виявляє ознак наркоманії і
не потребує примусового лікування.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені в
судовому засіданні докази у справі, суд
вважає, що вина підсудного ОСОБА_2 у
скоєнні інкримінованого йому
досудовим слідством злочину,
передбаченого ст.307 ч.2 КК України,
знайшла своє підтвердження неповно
лише в частині трьох її необхідним
складових - об'єкта, суб'єкта та
частково об'єктивної сторони складу
цього злочину щодо встановленого факту
незаконного зберігання підсудним 7
березня 2011 року в с.Якимівка
Оратівського району Вінницької
області особливо небезпечного
наркотичного засобу. Суд вважає, що
зазначені в обвинуваченні ОСОБА_2
обставини об'єктивної частини складу
злочину, як незаконне придбання ним
особливо небезпечного наркотичного
засобу та спосіб ймовірного його збуту
для "збагачення", взагалі не описані як
у постанові про притягнення особи в
якості обвинуваченого (т.1 а.с.146), так і в
обвинувальному висновку (т.1 а.с.171), не
підтверджені будь-якими доказами у
справі, таким чином є не встановленими,
тому визнаються судом не доведеними.

Крім того, суд вважає, що суб'єктивна
складова цього злочину у формі
інкримінованого досудовим слідством
умислу підсудного ОСОБА_2 на подальший
збут особливо небезпечного
наркотичного засобу 7 березня 2011 року в
с.Якимівка Оратівського району
Вінницької області не знайшла свого
підтвердження в ході судового слідства
у справі. Орган досудового слідства
обгрунтовував наявність у ОСОБА_2
вказаного злочинного умислу на
подальший збут наркотичного засобу
виключно лише показаннями свідка під
зміненим прізвищем «ОСОБА_3», відносно
якого були застосовані заходи безпеки.

За загальним правилом кримінального
судочинства усі докази у справі мають
бути перевірені в безпосередньо в ході
судового слідства у справі. Вжиті судом
допустимі процесуальні заходи
перевірки в судовому засіданні
показань вказаної особи свідка шляхом
забезпечення можливості його допиту в
суді були вичерпані безрезультатно,
позаяк місцевий територіальний орган
внутрішніх справ на неодноразові
постанови суду про привід свідків не
спромігся доставити в судове засідання
особу свідка під зміненим прізвищем
"ОСОБА_3", надавши суду взамін
"компетентне" письмове роз'яснення щодо
порядку допиту в суді свідків, відносно
яких виконуються заходи безпеки, а
також складену від імені свідка
"ОСОБА_3" рукописну заяву невідомого
авторства про неможливість прибути в
судове засідання із проханням
оголосити показання на досудовому
слідстві (т.2 а.с.). Таким чином
перевірити показання свідка під
зміненим прізвищем особи "ОСОБА_3"
безпосередньо в суді виявилось
неможливим в силу вказаної об'єктвної
причини.

Під час досудового слідства особа із
зміненими анкетними даними «ОСОБА_3»,
будучи допитаною як свідок, пояснювала,
що у березні 2011 року вона перебувала в
гостях у своєї подруги в с.Бугаївка
Оратівського району Вінницької
області, в розмові від якої дізналась,
що житель села ОСОБА_2 продає недорого
наркотичні засоби. Вона пішла додому до
ОСОБА_2, де домовилась із ним особисто
про продаж соломи маку 7 березня 2011 року
в с.Якимівка Оратівського району
Вінницької області, біля магазину "Уют"
за 1500 грн. (т.1 а.с.141, 142). Відповідність
змісту таких показань свідка під
зміненим прізвищем "ОСОБА_3" фактичним
обставинам є досить сумнівною,
оскільки вони первісно з'явились у
матеріалах кримінальної справи лише 2
вересня 2011 року, тобто аж через п'ять
місяців після її порушення 28 березня 2011
року (т.1 а.с.1), досудове слідство не
спромоглось встановити особу вказаної
ОСОБА_3 її подруги в с.Бугаївка
Оратівського району Вінницької
області, їх зміст суперечить вказаній
слідчим у постанові про порушення
кримінальної справи ціні
гіпотетичного продажу ОСОБА_2
наркотичної сировини "за 160 грн.", не
підтверджений потому змістом
пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення по
ст.307 ч.2 КК України, де взагалі не
встановлена ціна задуманого ОСОБА_2
продажу наркотичної сировини (т.1 а.с.146,
171), вони також не підтверджені жодними
іншими об'єктивними доказами,
дослідженими в ході судового слідства
у справі.

Суд вважає, що пред'явлене таким чином
органом досудового слідства ОСОБА_2
тяжке обвинувачення у вчиненні
злочину, передбаченого ст.307 ч.2 КК
України, не може бути визнане судом
доведеним на підставі наданих
досудовим слідством одних лише
письмових показань єдиного свідка
особи під зміненим прізвищем «ОСОБА_3»
внаслідок їх суперечностям іншим
об'єктивним доказам у справі, за
неможливістю їх перевірки в суді та за
відсутності будь-яких інших
безсумнівних доказів об'ктивного
вираження наявності у ОСОБА_2 мети
збуту невідомо яким чином придбаних
ним наркотичних засобів 7 березня 2013
року в с.Якимівка Оратівського району
Вінницької області.

Крім того, оскільки, як встановлено
судом, прізвище "ОСОБА_3" є вигадним в
порядку забезпечення заходів безпеки
відносно особи, яка брала у часть у
кримінальному судочинстві,
формулювання органу досудового
слідства остаточного обвинувачення
ОСОБА_2 у виді виразу "... ОСОБА_2 ...
зберігав при собі наркотичні засоби,
які мав намір збути ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4
і таким чином збагатитись." є абсурдним,
позаяк воно видає не існуючі штучно
вигадані обставини за подію
інкримінованого підсудному злочину
без жодних застережень стосовно особи
гіпотетичного покупця наркотичних
засобів.

Згідно ст.62 Конституції України,
обвинувачення не може ґрунтуватися на
доказах, одержаних незаконним шляхом, а
також на припущеннях; усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на
її користь. В контексті таких приписів
Основного Закону України суд вважає, що
інкримінована органом досудового
слідства ОСОБА_2 обставина щодо
наявності у нього мети збуту, як мотиву
придбання і зберігання особливо
небезпечнного наркотичного засобу,
обіг якого заборонений, 7 березня 2011
року в с.Якимівка Оратівського району
Вінницької області, не доведена в ході
судового слідства у справі жодними
належними допустимими об'ктивними
доказами.

Тому таку обставину слід виключити із
обвинувачення ОСОБА_2 Крім того, із
обвинувачення ОСОБА_2 слід виключити
безпідставно інкриміновану йому
органом досудового слідства обставину
щодо вчинення незаконного придбання і
зберігання наркотичних засобів без
мети збуту особою, яка раніше вчинила
злочин, передбачений ст.307 КК України.

Суд вважає, що в решті обвинувачення
дії підсудного за двома епізодами
інкримінованих йому досудовим
слідством подій злочинів 7 березня 2011
року і 1 квітня 2011 року слід правильно
кваліфікувати по ст.309 ч.2 КК України, як
незаконне придбання і зберігання
наркотичних засобів без мети збуту,
вчинене повторно.

Призначаючи підсудному покарання, суд
враховує те, що він вчинив два епізоди
злочину середньої тяжкості.

Обставин, що пом'якшували б, чи
обтяжували б покарання підсудного,
судом не встановлено. При цьому
позицію державного обвинувачення про
обтяження участі підсудного фактом
невизнання ним беззаперечно і повністю
своєї вини у всему пред'явленому йому
досудовим слідством обвинуваченні суд
визнає несправедливою.

Суд враховує особу підсудного ОСОБА_2,
який раніше не судимий, поза усіма
допустимими межами поняття розумного
строку, не будучи засудженим, з
ініціативи органу досудового слідства
понад два роки із 29 липня 2011 року по 8
серпня 2013 року перебував під вартою, за
час перебування під вартою внаслідок
смерті втратив одну свою дитину, не
працює, одружений, має на утриманні
одну неповнолітню дитину, за місцем
проживання характеризується
позитивно, хворіє.

За таких обставин суд доходить
висновку, що подальше виправлення
підсудного можливе без його ізоляції
від суспільства, тому йому слід
призначити передбачене ст.309 ч.2 КК
України у виді позбавлення волі в
межах відбутого ним попереднього
ув'язнення, зарахувавши до нього,
згідно ст.72 КК України, попереднє
ув'язнення із 29 липня 2011 року по 8
серпня 2013 року.

Підстав для зміни запобіжного
заходу відносно підсудного ОСОБА_2 суд
не вбачає.

Долю речових доказів у справі
слід визначити відповідно до вимог ст.81
КПК України (1960 року), судові витрати
стягнути із винного на користь
експертної установи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України (1960 року),

П Р И С
У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним і призначити
йому покарання по ст.309 ч.2 КК України - 2
роки 10 днів позбавлення волі.

Згідно ст.72 КК України, зарахувати
ОСОБА_2 до строку призначеного
покарання його попереднє ув'язнення із
29 липня 2011 року по 8 серпня 2013 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 до
вступу вироку в законну силу залишити
підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при
УМВС України у Вінницькій області 843
грн. 84 коп. судових витрат у справі.

Речові докази у справі - наркотичну
сировину, що зберігається в
Оратівському РВ УМВС України у
Вінницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Вінницької області
протягом п'ятнадцяти діб після його
проголошення через Іллінецький
районний суд.

Суддя
Ю.В. Димбіцький