Справа № 133/3736/14-к
Іменем України
25 лютого 2015 року
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
В складі головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представників потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятин справу про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого 05.02.2013 року Бердичівським міськрайсудом Житомирської області за ст. 186 ч. 2, ст. 296 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 3 та 15 ч. 3 КК України до 4 х років позбавлення волі, звільненого 06.06.2014 року, згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області на підставі ст. 7 ЗУ «Про амністію» у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України,-
28 жовтня 2014 року, близько 20 год. 41 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом розбиття скла у вікні адміністративної будівлі Управління Пенсійного Фонду України в м. Козятині та Козятинському районі, що перебуває під відомчою охороною та розташована в м. Козятині, Вінницької області, вул. Вінниченка, 56, рукою проник через розбите скло у вікні всередину приміщення, яке є службовим кабінетом начальника управління, де зі столу таємно викрав службовий ноутбук «LG», моделі «М1», інвентаризаційний № 10480168, разом із зарядним пристроєм до нього, вартістю 1300 гривень.
Після вчинення даної крадіжки, обвинувачений ОСОБА_4 був помічений співробітниками Хмільницького МВ УДСО УМВС України у Вінницькій області, які виїхали на спрацювання сигналізації та затриманий ними.
Своїми діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 3 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням в інше приміщення.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав себе винуватим повністю і суду пояснив, що 28 жовтня 2014 року, близько 19 год., він приїхав до м. Козятина, щоб зустрітись з дівчиною в кафе парку ім. Пушкіна. Однак, дівчина на зустріч не прийшла і він вирішив повертатись додому. Коли він ішов по якійсь вулиці у напрямку залізничного вокзалу, то захотів в туалет. З цією метою він звернув у двори, зайшов за якесь одноповерхове приміщення, справив свої природні потреби і помітив у вікні, що щось блиснуло. Тоді він підсвітив запальничкою і помітив на столі ноутбук і вирішив його викрасти. Діставши зі своєї кишені викрутку, він витягнув скло з шибки вікна, яке розбилось, потім засунув руку і витягнув на зовні ноутбук та зарядний пристрій до нього.
Коли він з викраденими речами відходив від приміщення, то побачив, що у двір заїхала машина з ввімкненим світлом фар, він почав відразу тікати, а автомобіль рухався за ним, тоді він викинув ноутбук і продовжив тікати, однак, його наздогнав якийсь чоловік, як з`ясувалось працівник міліції.
У вчиненому щиро кається і просить суворо його не карати.
Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що дійсно 28.10.2014 року зі службового кабінету начальника Управління ПФУ в м. Козятині та Козятинському районі було викрадено її службовий ноутбук. Однак, в даний час він повернутий, претензій матеріального характеру до обвинуваченого Управління не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 28.10.2014 року він спільно з напарником ОСОБА_9 на службовому автомобілі, яким керував він, перебували на чергуванні поблизу адміністративної будівлі Козятинського РВ УМВС України. Біля 20 год. 40 хв., ними від диспетчера було отримано сигнал «тривога» з охоронюваного об`єкта УПФУ, яке розташоване в м. Козятин, вул. Вінниченка, 56. Вони негайно виїхали на місце, і були там через півтори хвилини. Коли вони під`їжджали до приміщення Управління ПФУ з увімкнутим світлом ліхтарів автомобіля, то відразу помітили, як невідомий чоловік від вікна приміщення рухається попід стінку в напрямку залізничних колій, при цьому, він тримав в руках ноутбук. Коли він їх помітив, то почав втікати. Вони на автомобілі почали його переслідувати, намагаючись заблокувати рух його в кінці приміщення, але він намагався втекти, пробігши від вхідних дверей до кута приміщення, останній викинув їм на капот автомобіля ноутбук з зарядним пристроєм. Він зупинив автомобіль, а ОСОБА_10 почав наздоганяти невідомого, а він підбіг до приміщення і швидко оглянув, звідки відбулось проникнення в приміщення і також, побіг за невідомим. Через 100-150 метрів вздовж залізничних колій, його напарник затримав невідомого, і вони разом відвели його до автомобіля, звідки викликали на місце слідчо-оперативну групу Козятинського РВ УМВС.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_8 .
Також, вина ОСОБА_4 доведена іншими наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: витягом з ЄДРДР, з якого вбачається, що слідчим ОСОБА_11 28.10.2014 року внесено повідомлення про вчинення громадянином ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відповідно до первинної кваліфікації, передбаченого ст. 186 ч. 3 ст. 15 ч. 2 КК України, тобто, по факту замаху на відкрите викрадення ноутбука з приміщення УПФУ в м. Козятині та Козятинському районі; протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення поданої начальником УПФУ; протоколом огляду місця події від 28.10.2014 року з фотододатками, адмінбудівлі УПФУ та прилеглої до неї території; протоколами огляду предметів викрутки та ноутбуку; речовими доказами викруткою та ноутбуком; висновком товарознавчої експертиза № 930 від 04.11.2014 року, згідно якого визначена ринкова вартість викраденого ноутбуку, яка становить 1300 гривень.
При обранні покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Пом?якшуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставиною суд визнає щире каяття.
Обтяжуючою покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставиною суд визнає рецидив злочинів.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі.
Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави за проведення судово-товарознавчої експертизи, в сумі 307, 45 гривень.
Речові докази: ноутбук «LG», моделі «М1», інвентаризаційний № 10480168, разом із зарядним пристроєм до нього, який зберігається у ОСОБА_6 залишити в розпорядженні Управління Пенсійного Фонду України в м. Козятині та Козятинському районі; викрутку, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області після набрання даним вироком законної сили необхідно знищити; ДВД диск, який приєднаний до матеріалів досудового розслідування зберігати в даних матеріалах.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-
Засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватим за ст. 185 ч. 3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін - тримання під вартою.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з часу його затримання, тобто, з 28 жовтня 2014 року.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово товарознавчої експертизи, в сумі 307 (триста сім) гривень 45 копійок.
Речові докази: ноутбук «LG», моделі «М1», інвентаризаційний № 10480168, разом із зарядним пристроєм до нього, який зберігається у ОСОБА_6 залишити в розпорядженні Управління Пенсійного Фонду України в м. Козятині та Козятинському районі; викрутку, яка зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Козятинського РВ УМВС України у Вінницькій області після набрання даним вироком законної сили знищити; ДВД диск, який приєднаний до матеріалів досудового розслідування зберігати в даних матеріалах.
Копію даного вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: (підпис)
Згідно оригіналу.
Суддя:
Секретар:

Дата документу 25.02.2015