Справа № 760/3554/15-к
Провадження № 1-кп/760/414/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2015 Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду м. Києва кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , із повною загальною середньою освітою, не одруженого, який проходить військову службу за контрактом на посаді майстра взводу зв`язку роти забезпечення військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 59 від 25 березня 2014 року солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 №13-ПМ на посаду майстер взводу зв`язку роти забезпечення, який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 25 квітня 2014 року зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та вважати таким, що з 25 березня 2014 року приступив до виконання службових обов`язків за посадою, військове звання солдат. Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 повинен керуватися вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 11, 12, 16, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, відповідно до яких кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути зразком витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків доповідати своєму безпосередньому начальникові, за дозволом на звільнення з розташування військової частини звертатися до свого безпосереднього начальника, а виїзд військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, за межі гарнізону здійснюється лише з дозволу командира військової частини. Усупереч вищевказаних вимог, солдат ОСОБА_4 порушив встановлений порядок проходження військової служби та не з`явився до військової частини НОМЕР_1 вчасно без поважних причин за наступних обставин. Так, 15 січня 2015 року о 8 годині 00 хвилин, під час проведення ранкового шикування особового складу, командиром підрозділу капітаном ОСОБА_5 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , про що капітан ОСОБА_5 доповів рапортом по команді. Телефонні дзвінки на номер солдата ОСОБА_4 не дали результатів - телефон знаходився поза зоною досяжності. Організованими пошуками встановити місцезнаходження солдата ОСОБА_4 не представилось за можливе. 26 січня 2015 року, приблизно о 7 год. 30 хв., солдат ОСОБА_4 самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_1 . Свою відсутність на службі пояснив, що в нього було недостатньо грошей, щоб дістатись до військової частини, а також шукав місце проживання. Документів, що підтверджують поважні причини нез`явлення не надав. Враховуючи вищевикладене, солдат ОСОБА_4 не виходив на службу вчасно без поважних причин з 15 січня 2015 року по 26 січня 2015 року, тобто тривалістю понад десять діб.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України визнав повністю і показав, що він дійсно з 15 січня 2015 року по 26 січня 2015 року не виходив на службу до військової частини НОМЕР_1 без поважних причин, хоча зобов`язаний був це зробити. При цьому пояснив, що не виходив на службу, оскільки побоювався за своє життя.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам і ніким з учасників провадження не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.
З урахуванням досліджених в суді доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 407 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, але не більше місяця.
Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується негативно, працює, не одружений, раніше не судимий, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено, і тому суд вважає за необхідне призначити необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень покарання у виді позбавлення волі, а оскільки його виправлення вбачається можливим без ізоляції від суспільства, на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання, визначити йому іспитовий строк та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст.76 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий ОСОБА_1