Справа № 11-453/07 Головуючий у 1
інстанції Квятковський М.С.
ч. 4 КК України Доповідач
в апеляційній інстанції Матат О.В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 7
серпня 2007 р.

Колегія
суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської
області в складі:

головуючого-судді Матата О.В.

суддів Олексюка Я.М., Матвієнко Н.В.

з участю
прокурора Гарбуза В.В., засудженого ОСОБА_1,

його законного
представника ОСОБА_2,

потерпілого
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4 розглянувши в судовому засіданні кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_5 та законного
представника ОСОБА_2 на вирок Луцького міськрайонного суду від 1 червня 2007
року,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеним
вироком: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець і житель
м. Луцька, раніше
не судимий, -засуджений
за ч. 4 ст. 296 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі і на
підставі ст.ст. 75, 76 КК України постановлено звільнити його від призначеного
покарання, якщо протягом 2 (двох) років випробування він не вчинить нового
злочину, буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання та з'являтися періодично в ці органи для реєстрації. Запобіжний
захід щодо нього залишено - підписку про невиїзд. З нього в прибуток держави
стягнуто 267 грн. 85 коп. судових витрат та в користь ОСОБА_3 368 грн. 09 коп.
матеріальної шкоди, З тисячі грн. моральної шкоди і 1.150 грн. за надання
юридичної допомоги. Вироком вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_1
визнаний винним в тому, що 21 січня 2007 року в м. Луцьку на вул.
Ківерцівській, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок,
діючи з особливою зухвалістю він безпричинно наніс ОСОБА_3 удар по голові
металевим воротком, який заздалегідь приготував для нанесення тілесних
ушкоджень і своїми діями спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров'я у вигляді забійної рани правої лобно-тім'яної
ділянки та струсу головного мозку.

В
апеляції ставиться питання про зміну вироку, перекваліфікацію дій засудженого
на ч. 2 ст. 125 КК України, призначення йому більш м'якого покарання і
звільнення від його відбування на підставі амністії.

Також
висловлюється прохання про зменшення суми відшкодування моральної шкоди.

Апелянти
вважають, що металевий вороток ОСОБА_1 захопив з собою випадково і переслідував
мету допомогти своїм родичам.

Вислухавши
доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, засудженого ОСОБА_1 та
його законного представника ОСОБА_2, які підтримали апеляцію, потерпілого
ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4 та прокурора Гарбуза В.В., які заперечували
проти апеляції, вважаючи вирок законним і обгрунтованим, перевіривши доводи
апеляції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення
апеляції без задоволення і оскарженого вироку - без зміни.

Доводи
апеляції щодо відсутності в ОСОБА_1 умислу на спричинення тілесних ушкоджень
потерпілому та щодо випадковості взяття ним металевого воротка (труби), що цей
предмет ним не був заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, -
спростовуються наведеними у вироку доказами і відповідними висновками.
Спростовуються також і доводи про відсутність в ОСОБА_1 умислу на скоєння
хуліганства.

Показаннями
свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується, що потерпілий ОСОБА_3 ніякої
загрози для них не створював, проходив повз них і намагався втекти коли ОСОБА_4
рукою схопив потерпілого за одяг. Ніякої бійки не було. Підійшов ОСОБА_1 і
відразу вдарив ОСОБА_3 по голові. Після цього потерпілий втікав, декілька разів
падаючи, а ОСОБА_4та ОСОБА_1 намагалися його наздогнати.

Про такі саме
обставини розповідав і потерпілий.

Отже,
суд правильно дійшов висновку про безпричинність приставання до потерпілого та
про нанесення йому удару металевим воротком по голові саме з хуліганських
спонукань.

Дослідженими
у судовому засіданні показаннями ОСОБА_1, які він давав під час досудового
слідства (а.с. 108) підтверджується те, що ОСОБА_1 металевий вороток взяв з
собою з приміщення шиномонтажу
не випадково, а для використання в злочинній події, що сталася.

Потерпілий,
названі свідки та засуджений підтвердили, що місце події , знаходилося на
протилежному боці дороги, від приміщення, де ОСОБА_1 взяв вороток.

З
протоколу огляду цього воротка (а.с. 26-27) вбачається, що він є металевою трубою
довжиною 25 см., діаметром
27 мм.

Отже,
суд правильно дійшов висновку, що ОСОБА_1 скоїв хуліганство із застосуванням
заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень предмета.

Сам по
собі той факт, що удар металевим предметом був нанесений в ділянку голови
свідчить про умисел ОСОБА_1 спричинити тілесні ушкодження потерпілому, а
безпричинність таких дій - про хуліганський мотив.

Виходячи
з цього колегія суддів вважає, що неправомірні умисні дії ОСОБА_1 місцевим
судом правильно кваліфіковані як злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України і
законних підстав для перекваліфікації його дій на ч. 2 ст. 125 КК України
немає.

Спростувавши
доводи апеляції щодо винуватості ОСОБА_1 у тому злочині, який апелянт вважає за
необхідне застосувати замість того, у якому його визнано винуватим і з
врахуванням того, що сума відшкодування на користь потерпілого моральної шкоди
не виходить за межі розумності і справедливості відповідно до тих дій, які
вчинені щодо нього, і відповідно до перенесених у зв'язку з ними цим потерпілим
не очікуваних ним страждань, - колегія суддів вважає подану на вирок місцевого
суду апеляцію безпідставною і такою, що до задоволення не підлягає.

У
зв'язку з тим, що дії ОСОБА_1 не підлягають перекваліфікації, щодо нього
неможливо застосувати Закон «Про амністію», як про це йдеться в апеляції.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду від 1 червня
2007 року щодо ОСОБА_1 без зміни.