Справа № 761/1463/15-к
Провадження №1-кп/761/321/2015
В И Р О К

іменем України

03 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 120 141 001 0000 3569 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боярка Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, який не одружений, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимий: 27 вересня 2007 року Печерським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік; 12 січня 2009 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки; 19 січня 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 13 квітня 2014 року приблизно о 05 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_3 помітив, що металеві двері до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не зачинені. В цей момент ОСОБА_5 вирішив, що в приміщенні можуть знаходитися цінні речі і у нього виник злочинний умисел направлений на їх викрадення.

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_5 зайшов до підсобного приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » де побачив на картонних ящиках чорну жіночу сумочку з заклепками. ОСОБА_5 маючи злочинний умисел на таємне викрадення жіночої сумочки, вважав, що всередині неї можуть знаходитись гроші або цінні речі. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає взяв правою рукою дану жіночу сумочку та пішов на вихід, таким чином, викрав приватне майно ОСОБА_6 , а саме: сумочку жіночу чорного кольору вартістю 289 гривень; гаманець вартістю 150 гривень; гроші в сумі 189 гривень; навушники вартістю 125 гривень, жіночі парфуми вартістю 75 гривень, ключі від квартири, які матеріальної цінності не становлять, записну книжку, яка матеріальної цінності не представляє, розчіску чорного кольору, яка матеріальної цінності не представляє, туш для вій, яка матеріальної цінності не представляє, медичну книжку на ім`я ОСОБА_6 , яка матеріальної цінності не представляє.

А всього ОСОБА_5 таємно викрав майно ОСОБА_6 загальною вартістю 828 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним за власним розсудом.

Таким чином, ОСОБА_5 таємно викрав чуже майно (крадіжка), вчинене повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, суду надав показання, що дійсно викрав жіночу сумочку в підсобному приміщенні кафе «Шоколадниця», оскільки у нього був важкий матеріальний стан.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотивацію злочину, дані про його особу та обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Зокрема, судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем попереднього відбування покарання характеризується негативно, суспільно-корисною працею не займається.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає необхідним і достатнім покаранням для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів, покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією закону, за яким визнав його винним.

Крім цього, оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин до постановлення вироку Голосіївським районним судом м. Києва від 19 січня 2015 року, суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 лютого 2015 року, зарахувавши покарання, відбуте повністю за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року.

Речові докази: записну книжку, розчіску чорного кольору, навушники до мобільного телефону, туш для вій, медичну книжку на ім`я ОСОБА_6 , зв`язку ключей, жіночу сумку чорного кольору, які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_6 - повернути ОСОБА_6 .
Речовий доказ диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: