АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження № 1-кп/628/17/15 Головуючий 1 інстанції:
Провадження № 11-кп/790/404/13 ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 121 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

· головуючого ОСОБА_2 ,

· суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

· при секретарі ОСОБА_5 ,

· за участю прокурора ОСОБА_6 ,

· обвинуваченого ОСОБА_7 ,

· захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 1-кп/628/17/15 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Куп`янського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ілінці Чорнобильського Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, інваліда 1 групи по зору, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31.01.1997 року Макарівським районним судом Київської області за ст. 94 КК України 1960 року на 9 років позбавлення волі; звільнився 20.09.2005 року,-

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
Як встановив суд, 17 червня 2013 року близько 17 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння в кімнаті №25 комунальної установи «Вовчанський спеціальний будинок інтернат», розташований по вул. Постишева, 19 у м. Вовчанську Харківської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених відносин, в ході сварки з ОСОБА_9 впали на ліжко. Знаходячись зверху на ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою спричинення тяжких тілесних ушкоджень, ножем, який тримав у руці, провів одним рухом по шиї ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому різану рану на лівій боковій поверхні шиї на гранці середньої та нижньої третини з ушкодженням грудинно-ключично-сосцевидного м`яза, підшкірних яремних вен та різану рану на лівій задньо-боковій поверхні шиї на границі середньої та нижньої третини, які супроводжувались геморрагічним шоком третього ступеню та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Відмовляючи в застосуванні до Шпаренка Закону України «Про амністію у 2014 році», суд у вироку послався на те, що обвинувачений вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить застосувати до нього акт амністії, посилаючись на неправильне застосування судом кримінального закону. Указав, що при ухваленні вироку суд залишив поза увагою, що він є інвалідом першої групи по зору, а тому безпідставно не застосував до нього положення Закону України «Про амністію у 2014 році».
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прокурора про відсутність підстав для застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2014 році», перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Із матеріалів кримінального провадження слідує, що вироком Макарівського районного суду Київської області від 31.01.1997 року ОСОБА_10 було засуджено за злочин, передбачений ст.94 КК України 1960 року, який згідно ст.7-1 КК України 1960 року відноситься до категорії тяжких і судимість за цей злочин не погашена.

Вироком Куп`янського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2015 року ОСОБА_10 засуджено за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України також відноситься до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до приписів ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Згідно ч.2 ст.532 КПК України у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 обґрунтованість свого засудження та правильність кваліфікації його дій не оспорює.

Як слідує із матеріалів провадження, передбачені статтею 409 КПК України підстави для скасування вироку відсутні.

За таких обставин, згідно вимог ч.2 ст.532 КПК України, вирок суду першої інстанції набирає законної сили разом з ухвалою суду апеляційної інстанції, а ОСОБА_10 відповідно до ч.1 ст.88 КК України визнається особою, що має дві судимості за вчинення умисних тяжких злочинів.

Тому згідно вимог, передбачених п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», ОСОБА_10 не є суб`єктом Закону України «Про амністію у 2014 році».

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Вирок Куп`янського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: