В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.07.2015 Справа №607/12090/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001289 від 19 травня 2015 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, інваліда другої групи, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:
19 травня 2015 року, о 17 годині, у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочався словесний конфлікт із його зятем ОСОБА_6 , в ході якого у нього виник злочинний умисел, направлений на спричинення останньому тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 19 травня 2015 року, о 17 годині, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час конфлікту із ОСОБА_6 , маючи на меті спричинити йому тілесні ушкодження, обвинувачений ОСОБА_3 умисно наніс йому удар кухонним ножем в ділянку живота, внаслідок чого спричинив поранення передньої черевної у лівій підреберній ділянці (в 5 см. нижче проекції реберної дуги по середньо-ключичній лінії), яке проникло у черевну порожнину, з ушкодженням великого сальника, і супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею, яке належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та показав, що 19 травня 2015 року близько 16 години 30 хвилин прийшов до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши у квартиру, він направився на кухню, оскільки вказана квартира є однокімнатною, а в кімнаті знаходилась внучка, яка дивилась телевізор. Пізніше до нього підійшов його зять потерпілий ОСОБА_6 , який попросив позичити гроші. На прохання потерпілого він відмовив. На цьому ґрунті у них виник конфлікт, під час якого потерпілий почав його штовхати. Тоді він, взяв зі столу кухонний ніж, яким вдарив потерпілого один раз в область живота та вибіг на двір. Усіх подробиць даного конфлікту не пригадує, оскільки перебував в емоційному стані. Про вчинене щиро жалкує, на даний час примирився з потерпілим, усвідомлює ступінь тяжкості вчиненого ним протиправного діяння, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд не позбавляти його волі, посилаючись на незадовільний стан здоров`я, а також те, що являється інвалідом другої групи.
Крім власного визнання вини обвинуваченим у вчиненні інкримінованого йому злочину, винуватість ОСОБА_3 доводиться на підставі об`єктивно з`ясованих всіх обставин кримінального провадження, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, зокрема:
-показаннями, допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_6 , який показав, що 19 травня 2015 року, близько 17 години, в квартиру АДРЕСА_3 , прийшов ОСОБА_3 , який розпочав конфлікт, в ході якого вимагав, щоб він із сім`єю забрали свої речі і з`їхали з його квартири. Тоді він взяв його за жилетку та провів на кухню, де посадив на ліжко. В цей момент ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, наніс йому один удар в ліву сторону живота. Потім ОСОБА_3 вийшов із квартири. Одразу ж через декілька секунд в приміщення квартири забігла дружина, яка почула крик дочки і викликала швидку допомогу.
На даний час він претензій до обвинуваченого не має, з ним примирився, просить суд не позбавляти волі ОСОБА_3 . Крім цього, потерпілий ствердив, що за час спільного проживання з ОСОБА_3 у нього були хороші стосунки, які пов`язані спільним побутом та взаємними правами і обов`язками. До онуків обвинувачений добре відносився, займався їх вихованням та утриманням. Жодного разу обвинувачений не застосовував фізичної сили до членів сім`ї.
-протоколом огляду місця події від 19 травня 2015 року, у якому зафіксовано місце вчинення злочину, розташування предметів і меблів у квартирі;
-протоколом огляду предмету від 20 травня 2015 року, згідно якого детально оглянуто, кухонний ніж загальною довжиною 22,5 см., руків`я ножа, довжиною 10 см., дугоподібне, виготовлено з дерева коричневого кольору з трьома металевими закльопками з однієї сторони та з двома металевими закльопками з іншої сторони, оскільки закльопка крайня від леза відсутня. Довжина клинка становить 12,5 см., довжина леза враховуючи вигин леза становить 12 см., ширина леза біля обмежника становить 2 см. і відповідно спадає до нуля в ділянці зрізу леза. З однієї сторони ножа, де відсутня закльопка зверху над лезом виявлені сліди речовини бурого кольору у вигляді дрібних капель, протяжністю 2,3 см., а також на відстані 1,5 см. від клинка на поверхні леза протяжністю 1 см.;
-протоколом огляду речей від 21 травня 2015 року, згідно якого детально оглянуто - футболка з напівштучної червоної тканини із трикотажним типом переплетення ниток, із відкладним коміром, з короткими рукавами, серединний проріз на переді, у верхній третині на застібці з 2-х маленьких червоних пластмасових ґудзиків із накладною планкою по лівому краю, ношена. На переді у верхньолівій половині вишитий червоний напис «Levis» рукави короткі, ношена. Довжина футболки по умовній середній лінії спинки від верхнього краю горловини до нижнього краю 70 см., ширина в плечах між зовнішніми кінцями плечових швів по спинці 62 см. З передньої сторони футболки в середній ретині зліва, на 25,5 см. вище від нижнього краю, на 14,5 см. вправо від лівого бокового шва і на 12 см. вліво від умовної серединної лінії наскрізне щілиноподібне пошкодження тканини, яке розміщене на фоні округлої плями темно-коричневого кольору розмірами 6,5x4,5 см.;
-висновком судово-медичної експертизи №897 від 13 липня 2015 року, згідно якої у ОСОБА_6 при госпіталізації 19.05.2015 у Тернопільську міську комунальну лікарню № 2, клінічному обстеженні і проведеному невідкладному оперативному втручанні - середньо-серединній лапаротомії (розкриття черевної порожнини), було виявлено поранення передньої черевної у лівій підреберній ділянці (в 5 см нижче проекції реберної дуги по середньо-ключичній лінії), яке проникало у черевну порожнину, з ушкодженням великого сальника, і супроводжувалось внутрішньочеревною кровотечею. Поранення живота у ОСОБА_6 виникло від колючо-ріжучої дії гострого предмета, що підтверджується його проникаючим характером та описаними у медичній карті властивостями рани черевної стінки (з рівними краями, різана, 1,5x1 см). Виникло дане ушкодження незадовго до госпіталізації, про що свідчить відсутність ознак його загоєння. Утворення вказаного вище поранення від удару ножем, на що у своїх показаннях посилаються потерпілий ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 , не виключається. Виявлене у ОСОБА_6 поранення живота, яке проникало у черевну порожнину з ушкодженням великого сальника і внутрішньочеревною кровотечею, відповідно до п. п. 2.1.2. і 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ, 1995), належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя;
-висновком судово-медичної експертизи № 51 від 13 липня 2015 року, згідно якого на переді фуфайки в середній третині (ліва частина) виявлено 1 наскрізне пошкодження, яке по локалізації збігається з відповідним тілесним ушкодженням у потерпілого (проникаюче поранення передньої черевної стінки у лівій підреберній ділянці з ушкодженням великого сальника), яке виникло від одноразової колючо-ріжучої дії гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа. Клинок ножа діяв крізь текстильну тканину при оберненому вліво лезі. Утворення вищевказаного пошкодження на фуфайці та відповідне тілесне ушкодження у потерпілого клинком наданого на експертизу ножа не виключається;
-висновком судово-психіатричної експертизи №320 від 11 червня 2015 року, відповідно до якого в період, який відноситься до інкримінованого злочину, ОСОБА_3 психічними хворобами чи тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, тому міг давати звіт своїм діям та керувати ними. За теперішнього часу ОСОБА_3 психічними хворобами не страждає, тому може давати звіт своїм діям та керувати ними. ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Таким чином, оцінивши всі докази в кримінальному провадженні, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст.121 КК України. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, конкретні обставини справи, особу винного, його вік, стан здоров`я і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд, враховує як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , те, що обвинувачений у вчиненому щиросердечно розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та останнім місцем праці, є інвалідом другої групи загального захворювання, примирився з потерпілим, який претензій до нього не має та просить не позбавляти волі обвинуваченого.
Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.
Аналізуючи вищенаведене, суд, прийшов до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливі без його ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.
Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст.75 КК України, суд, взяв до уваги те, що обвинувачений у вчиненому щиросердечно розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання та останнім місцем праці, є інвалідом другої групи загального захворювання, примирився з потерпілим, який претензій до нього не має та просить не позбавляти волі обвинуваченого.
Вказані обставини дають підстави суду вважати, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без відбування ним покарання, з встановленням йому іспитового строку.
Водночас, суд, вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовжений судом до 10 вересня 2015 року змінити на особисте зобов`язання до набрання вироку законної сили, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 3 (три) роки іспитового строку.
Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , відповідно до ст.76 КК України, в період дії іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , продовжений судом до 10 вересня 2015 року змінити на особисте зобов`язання до набрання вироку законної сили, у зв`язку з чим зобов`язати ОСОБА_3 прибувати до суду за першою вимогою та не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_2 ) без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання, у зв`язку з чим звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_7