УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

7 серпня 2008
року м.
Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - Гошовського Г.М.,

суддів - Вотьканича Ф.А. і Дідика В.М.,

з участю прокурора Кураха Ю.М., потерпілої ОСОБА_1 її представника
ОСОБА_2., засудженого ОСОБА_3. і перекладача угорської мови ОСОБА_4

розглянув у
відкритому засіданні кримінальну справу за апеляцією потерпілої ОСОБА_1 на
вирок Берегівського районного суду від 13 травня 2008 року, яким

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець і
мешканецьАДРЕСА_1 громадянин України, не судимий, -

засуджений
за ч.1 ст.122 КК України на 12 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3
звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням
іспитового строку 12 місяців.

На підставі п.4 ст.76 КК України на
ОСОБА_3покладено обов'язок періодично з'являтись в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний
захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу постановлено залишити попередній
- підписку про невиїзд.

Як визнав
доведеним суд першої інстанції, ОСОБА_3 16 березня 2008 року близько 10 год.,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на АДРЕСА_2 умисно, на грунті
особистих неприязних відносин з ОСОБА_1 під час сварки наніс останній декілька
ударів руками та ногами в різні частини тіла, спричинивши їй тілесні ушкодження
середньої тяжкості.

В апеляції
потерпіла ОСОБА_1 порушує питання про скасування вироку і направлення справи на
новий судовий розгляд, через невідповідність призначеного ОСОБА_3 покарання
тяжкості вчиненого ним злочину.

В обґрунтування
апеляції потерпіла вказує на те, що її син постійно пиячить і на цьому грунті
знущається з неї, ізбиває її, вимагає гроші й відбирає продукти. Тому на її
думку, визначаючи міру покарання, суд не в достатній мірі врахував дані про
особу засудженого, його негативну характеристику та антигромадську поведінку й
призначив занадто м'яке покарання.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_1 і її
представника ОСОБА_2., які підтримали апеляцію і просять скасувати вирок суду,
а справу направити на новий судовий розгляд, думку засудженого про
обґрунтованість вироку і залишення його без зміни, міркування прокурора про
необхідність скасування судового рішення щодо ОСОБА_3 із-за істотних порушень
вимог кримінально-процесуального закону і м'якості призначеного покарання,
дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, апеляційний суд
приходить до переконання, що апеляція потерпілої є обгрунтованою і підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню через істотні
порушення вимог кримінально-процесуального закону, зокрема ст.299 КПК України,
якою регламентовано визначення обсягу доказів, що
підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Згідно вимог цієї статті - «Суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники
судового розгляду, визнати недоцільним дослідження доказів стосовно тих
фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не
оспорюються. При цьому суд з'ясовує, чи правильно розуміють підсудний та інші
учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснює їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та
розмір цивільного позову у апеляційному порядку».

Судом першої інстанції ці вимоги закону не дотримано.

Так, зі змісту показань засудженого ОСОБА_3 даних ним у судовому засіданні,
вбачається, що йому неналежним чином роз'яснено зміст фактичних обставин
справи, які стосуються причин виникнення конфлікту та мотивів його дій під час
заподіяння ним тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_1.

Зокрема, як пояснив ОСОБА_3 у судовому засіданні, конфлікт між ним та
матір'ю виник через перебування потерпілої ОСОБА_1 у стані алкогольного
сп'яніння. При цьому ОСОБА_3 ствердив, що не пам'ятає, як він заподіяв
потерпілій тілесні ушкодження, допустивши, що переломи ребер ОСОБА_1 могла
отримати при падінні.

Ці показання засудженого ОСОБА_3 протирічать його твердженню про визнання
ним у повному обсязі вини в умисному заподіянні потерпілій ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень середньої тяжкості.

З показань потерпілої ОСОБА_1 вбачається, що причиною постійних конфліктів
є поведінка сина ОСОБА_3, який на грунті пияцтва постійно вимагає від неї
гроші. У день, коли їй були заподіяні тілесні ушкодженння середньої тяжкості,
причиною її побиття явилась відмова дати гроші сину ОСОБА_3. У цей день вона
алкогольні напитки не вживала і була тверезою.

В обгрунтування своїх показань потерпіла ОСОБА_1 посилається на висновок
судово-медичної експертизи, згідно якого у медичній документації відсутні дані,
які б свідчили про її перебування в стані алкогольного сп'яніння.

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції
необгрунтовано обмежився допитом засудженого ОСОБА_3 й не дослідив зібрані у
справі докази.

Таким чином, при розгляді даної справи судом першої
інстанції допущені такі істотні порушення кримінально-процесуального закону,
які виключали можливість постановлення вироку, а тому справа підлягає
поверненню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.

Окрім того, призначаючи ОСОБА_3 покарання із
застосуванням ст.75 КК України, суд першої інстанції не врахував те, що він
перебуває на обліку у зв'зку із зловживанням алкоголем з шкідливими наслідками,
наявність обставин що обтяжуюють покарання і призначив йому занадто м'яке
покарання, яке не відповідає ступені тяжкості вчиненого злочину та даним про
його особу.

При новому розгляді справи суду слід у повному обсязі
дослідити наявні у справі докази, на які органи досудового слідства
посилаються, як на доказ вини ОСОБА_3 і в залежності від встановленого,
вирішити питання про доведеність чи недоведеність його вини за обвинуваченням в
умисному заподіянні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілій ОСОБА_1.

У разі, якщо ОСОБА_3буде визнано винними у вчиненні зазначених злочинних
дій, покарання йому має бути призначено у відповідності зі ст.65 КК України,
оскільки призначене йому покарання за цим вироком є м'яким.

Керуючись
ст.ст.365, 366, 374 Кримінально-процесуального
кодексу України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляцію потерпілої ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Берегівського районного суду від 13 травня 2008 року стосовно ОСОБА_3
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд в іншому
складі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити підписку про невиїзд.

Головуючий

судді