П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.07.2012 Справа №1915/9121/2012

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі :

Головуючого Берегуляка Ф.Г.

за участю секретаря Малко Н.В.

та прокурора Гавіловського Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залу суду в м. Тернополі заяву ОСОБА_1 про скасування арешту, накладеного на майно,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про зняття арешту з належної йому 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, та з квартири АДРЕСА_2, який був накладений в ході розслідування кримінальної справи №1177881 постановою слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області Вівчара Б.В. від 25.12.2000 року, посилаючись на те, що вирок суду відносно нього вступив у законну силу, присуджені до виплати матеріальні збитки повністю відшкодовано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 уточнив свою заяву та просить скасувати арешт на належне йому вищевказане майно, накладений постановою слідчого прокуратури м. Тернополя ОСОБА_2 від 29.12.2000 року.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що заяву слід задоволити, скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_1 постановою слідчого прокуратури м. Тернополя ОСОБА_2 від 29.12.2000 року.

Вироком Тернопільського міського суду від 10.07.2001 року ОСОБА_1 засуджений за ч.1 ст.215, ч.2 ст.141, ч.3 ст.198-2 КК України ( в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всього особистого його майна з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки з відбуттям покарання у виправно- трудовій колонії посиленого режиму. Із засудженого ОСОБА_1 стягнуто солідарно в користь ОСОБА_3 2 тисячі гривень, в користь ОСОБА_4-2 тисячі гривень моральної шкоди та 123 гривні 93 копійки судових витрат.

Ухвалою судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 29.10.2001 року вирок Тернопільського міського суду від 10.07.2001 року щодо ОСОБА_1 залишено без змін. Звільнено ОСОБА_1 від основного і додаткового покарання призначеного судом за ч.1 ст.215 КК України(в редакції1960 р.), а справу в цій частині провадженням закрито. ОСОБА_1 вважати засудженим за ч.3 ст.198-2, ч.2 ст.141 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Указом Президента України від 05.09.2003 року про помилування ОСОБА_1 скорочено основну міру покарання до 4-х років позбавлення волі.

29.12.2000 року постановою слідчого прокурати м. Тернополя ОСОБА_2 з метою вжиття заходів забезпечення цивільного позову у кримінальній справі № 1177881 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.215, ч.3 ст.144 К України накладено арешт на майно ОСОБА_1- квартири № 27 та № 36 по вул. Білецька,16 у м. Тернополі(т.2 а.с.147).

Згідно повідомлення міського бюро технічної інвентаризації № 1661/07-2 від 08.11.2000 року(т.2 а.с.144) ОСОБА_1 належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.10.1996 року, згідно розпорядження органу приватизації № 17926, від 05.10.1996 року та квартира АДРЕСА_2 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом м. Тернополя 07.09.1996 року за реєстром № 5966.

На даний час всі грошові зобовязання, покладені на ОСОБА_1 вироком Тернопільського міського суду від 10.07.2001 року ним повністю виконані, про що свідчить постанова державного виконавця Харкавої Л.О. про закінчення виконавчого провадження від 24.03.2004 року.

В матеріалах кримінальної справи № 1-171/2001 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.215, ч.2 ст.141, ч.3 ст.198-2 КК України постанова слідчого СВ ТМВ УМВСУ в Тернопільській області Вівчара Б.В. від 25.12.2000 року про накладення арешту на майно відсутня, а тому суд вважає її нелегітимною.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що на даний час вирок Тернопільського міського суду від 10.07.2001 року набрав законної сили, конфіскація майна до засудженого ОСОБА_1 не застосовувалась, присуджені до виплати кошти повністю сплачено, та відпала необхідність у вжитих заходах забезпечення цивільного позову, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, вважає, що слід скасувати арешт накладений постановою слідчого прокуратури м. Тернополя ОСОБА_2 від 29.12.2000 року на майно ОСОБА_1-1/3 частину квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1996 року та квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом м. Тернополя 07.09.1996 року за реєстром № 5966.

Керуючись ст.ст. 409, 411 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування арешту накладеного на майно постановою слідчого прокуратури м. Тернополя ОСОБА_2 від 29.12.2000 року-задовольнити.

Скасувати арешт, накладений постановою слідчого прокуратури м. Тернополя ОСОБА_2 від 29.12.2000 року на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 05.10.1996 року, згідно розпорядження органу приватизації № 17926 від 05.10.1996 року та квартиру АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом м. Тернополя 07.09.1996 року за реєстром № 5966.

Копію постанови направити в ТзОВ Тернопільське МБТІдля виконання.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ф.Г. Берегуляк