Апеляційний суд Кіровоградської області
Справа № 11 а-1121 /2010 року Головуючий у суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Категорія-ст.186 ч.2 КК України Доповідач у суді ІІ-Ї інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2010 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді Осетрова В.І.,

суддів: Кадегроб А.І., Борща В.С,

з участю прокурора1 ОСОБА_3,

. захисника-адвоката - ОСОБА_4,

засудженого - ОСОБА_5, потерпілого - ОСОБА_6,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_5 на вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2010 року, яким

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, цигана, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, судимого:

- 29.10.2009 року Новоукраїнським районним судом

Кіровоградської області за ст.190 ч.І КК України на 2 років

обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено за ст.186 ч.2 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано частково не відбуте покарання за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 29.10.2009 року та призначено остаточно покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.

Вироком вирішено питання щодо речових доказів по справі.

Суд визнав винним та засудив ОСОБА_5 за те, що він 25.05.2010 року близько 11.00 години, перебуваючи на вул. Червоноармійській в м. Новоукраїнка, умисно, із корисливих спонукань, відкрито забрав з кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 700 гривень, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції засуджений ОСОБА_5 просить вирок змінити та призначити більш м'яке покарання, оскільки судом не враховано визнання вини, щире каяття, відшкодування збитків та наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, жінки та матері.

Заслухавши доповідача, у дебатах засудженого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах останнього, які підтримали апеляцію засудженого, потерпілого ОСОБА_6 та прокурора, які висловились про законність вироку та залишення його без зміни, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає,

що апеляцію необхідно залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни, виходячи з таких підстав.

Так, засуджений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю та пояснив, що вчинив злочин, але зазначив, що він забрав гроші у потерпілого таємно, що потерпілий не помітив як він це зробив. Потерпілий ОСОБА_6 підтвердив суду першої інстанції, що злочин засуджений відкрито викрав у нього гроші і став тікати, він йому кричав, а потім написав заяву у міліцію. Крім часткового визнання вини засудженим, його вину в повному обсязі доведено письмовими матеріалами справі, які судом першої інстанції досліджено в ході судового слідства.

Колегія суддів вважає, що дослідивши у сукупності зібрані по справі докази, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що вину засудженого ОСОБА_5 доведено повністю та правильно кваліфікував його дії за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи покарання суд першої інстанції, відповідно ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу засудженого, який характеризується посередньо, злочин вчинив в період іспитового строку, обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття, відшкодування збитків, обставини, що обтяжують покарання - відсутні, а тому обґрунтовано дійшов висновку, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання за сукупністю вироків.

Доводи апеляції про неврахування судом при призначенні покарання повного визнання вини, щирого каяття, відшкодування збитків та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, жінки і матері спростовуються матеріалами справи, які містять вирок суду, де прямо вказано на викладені обставини, а що стосується наявності на утриманні неповнолітніх дітей та жінки і матері, то. вказані обставини підтверджено лише частково матеріалами справи та в цій частині враховано судом.

Таким чином, доводи апеляції не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, будь-яких не перевірених судом першої інстанції обставин в апеляції не наведено, а тому колегія вважає необхідним апеляцію залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2010 року щодо останнього - без зміни.

Судді