Справа № 346/3493/15-к
Провадження № 1-в/346/198/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю:секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ВК 41- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

засудженого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , гр. України, з середньо спеціальною освітою, раніше судимого 18.11.2003 року Івано-Франківським міським судом за ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України до 12 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, засудженого 29.04.2005р. Апеляційним судом Івано-Франківської області за ст. 115 ч.1, 71 ч.1 КК України до 12 років позбавлення волі, початок строку відбування покарання - 09.02.2005 року, кінець строку відбування покарання - 09.02.2017р.,-

ВСТАНОВИВ:

Захисник засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_5 звернувся в Коломийський міськрайонний суд з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання, мотивуючи тим , що вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 квітня 2005 року ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України і йому призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуте покарання призначене за вироком Івано-Франківського міського суду від 18 листопада 2003 року і остаточно йому призначено покарання за сукупністю вироків 12 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахується з 09 лютого 2005 року. Вину свою в інкримінованому злочині ОСОБА_6 визнав частково.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, за який ОСОБА_6 засуджений 11 років позбавлення волі, відповідно до ч.5 ст. 12 КК України, кваліфікується як особливо тяжкий злочин.

Право на умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, у засудженого ОСОБА_7 виникло після відбуття ним трьох чвертей строку призначеного судом покарання, тобто з 09 лютого 2014 року.

Згідно протоколу №13 від 12 лютого 2014 року засідання адміністративної комісії з розгляду питань умовно-дострокового звільнення та заміни невідбутої частини покарання більш м`яким та переводу до дільниці соціальної реабілітації Коломийської виправної колонії засудженому ОСОБА_7 відмовлено в застосуванні пільги, передбаченої ст. 81 КК України з підстави недоведення засудженим свого виправлення.

Однак, засудженому ОСОБА_7 не було роз`яснено право на звернення його особисто чи його захисника до суду з клопотанням про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, як це передбачено ч. 1 ст. 539 КПК України.

В зв`язку з цим, рішення адміністративної комісії від 12 лютого 2014 року засудженим ОСОБА_7 оскаржене не було.

За таких обставин, захист вважає що має місце порушення права засудженого, передбаченого ч.3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України.

З часу відмови адміністративною комісією Коломийської виправної колонії, згідно протоколу від 12 лютого 2014 року, засудженому ОСОБА_7 в застосуванні пільги, передбаченої ст. 81 КК України минув понад один рік.

Згідно довідки, засуджений ОСОБА_6 в Коломийську виправну колонію №41 прибув 15.06.2005 року із СІЗО м. Івано-Франківська. В даний час строк відбутого засудженим ОСОБА_7 покарання становить 10,5 років, тобто більше як три чверті строку.

Захист вважає, що засуджений ОСОБА_7 відбувши три чверті строку покарання, має право на пільгу, а тому не має потреби в повному відбутті призначеного покарання і є підстави для умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_7 , повністю розкаявся у вчиненому злочині, виконавчі листи на нього не надходили, що засвідчує про відшкодування шкоди завданої злочином і вказує на його виправлення., приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі та громадському житті відділення, за що йому оголошено шість заохочень, в тому числі і в квітні 2015 року. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. За час відбуття покарання реалізував програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія» та «Освіта» за якими здобув в Коломийському навчальному центрі спеціальність «Верстатник деревообробних верстатів» та в Товмачицькій загальноосвітній вечірній (змінній) школі здобув повну середню освіту.

Вищевказане вказує, що засуджений за час відбуття покарання виправився і твердо стоїть на шляху виправлення, а тому є всі підстави для застосування судом щодо нього пільги про умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст.. 81 КК України . Крім того, засуджений має тяжкі хронічні захворювання псоріаз, персистуючий гепатит «С» та інші, що підтверджуються випискою з його медичної карти та довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої, ОСОБА_7 в 2000 році призивною комісією «визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час по ст. 67 б графи 1 Наказу МО України від 1999 року». Захист вважає, що рішення адміністративної комісії Коломийської виправної колонії від 12 лютого 2014 року про відмову засудженому ОСОБА_6 в застосуванні щодо нього пільги про умовно-дострокове звільнення, передбаченої ст. 81 КК України, є суб`єктивним, необґрунтованим і незаконним, оскільки прийняте з порушенням приписів ч. 3 ст. 154 КВК України. Захист просить врахувати, що засуджений ОСОБА_6 має постійне місце проживання в м. Івано-Франківську, родину, що підтверджується довідкою про склад сім`ї.

В зазначеній квартирі проживають його батьки пенсіонери ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інвалід 3-ї групи, та мати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На утриманні засудженого перебувають дружина ОСОБА_10 , малолітні діти син ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочка ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвами про народження дітей. На підставі вищевикладеного захист просить задоволити клопотання захисту про умовно-дострокове звільнення засудженого та звільнити ОСОБА_6 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців 10 днів.

Суд, заслухавши пояснення представника Коломийської ВК № 41, прокурора, які просять у клопотанні відмовити, захисника та засудженого, які просять клопотання задоволити, дослідивши матеріали справи, зокрема матеріали особової справи та характеристики засудженого, вважає, що клопотання безпідставне і в його задоволенні слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно вимог п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» при вирішенні даних питань судам слід брати до уваги поведінку засудженого протягом всього періоду відбування засудженим покарання.

У відповідності до п. 17 цієї Постанови оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

В судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_6 з 15.06.2005 року відбуває покарання в Коломийській виправній колонії №41.

Згідно характеристик за період відбування покарання, характеризується наступним чином: допускає порушення установленого порядку відбування покарання, за що було накладено двадцять дисциплінарних стягнень, два з яких на даний час не погашені і не зняті в установленому порядку (останнє 10.07.2015р. сувора догана за нетактовну поведінку накладено начальником установи). З 08.08.2014 року перебуває на профілактичному обліку, як злісний порушник установленого порядку відбування покарання. Не виявляє бажання, щодо працевлаштування на виробництві колонії. Вину у вчиненому злочині визнає частково, у відношенні до інших засуджених не завжди стриманий, підтримує стосунки із засудженими негативної спрямованості.

Доводи захисника та засудженого про те, що останній не працював через хворобу суд вважає надуманими, оскільки наявними медичними документами, зокрема випискою з медичної карти не підтверджено протипоказання засудженого щодо працевлаштування на протязі всього строку відбування покарання. Здатність засудженого до працевлаштування підтверджується медичними довідками, які є в матеріалах особової справи. На таку здатність вказує, зокрема, оголошення заохочень за активну участь у проведенні ремонтних робіт, активну участь у роботах по благоустрою, а також здобуття засудженим спеціальності «Верстатник деревообробних верстатів».

Таким чином, на переконання суду, з врахуванням згаданих вище обставин справи та вцілому негативної характеристики на протязі всього строку відбування покарання, незважаючи на відбуття 3/4 частин покарання, участь засудженого в громадському житті колонії, виконання програм з самообслуговування, реалізація програм диференційованого впливу, охайність та здобуття освіти, в даному випадку не може бути достатньою підставою для застосування ст. 81 КК України, та свідчити, що засуджений довів своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

За таких обставин суд вважає, що в поданні слід відмовити.

На підставі наведеного та ст. 81 КК України, керуючись ст. 336, 537,539 КПК України,--

У Х В А Л И В:

В клопотанні про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1