Справа №531/830/15-к
Провадження №1-кп/531/105/15
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2015 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Карлівка клопотання прокурора прокуратури Карлівського району Полтавської області про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта вища, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню №0000335, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 червня 2007 року, близько 20 години, ОСОБА_4 , керуючи на підставі довіреності автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO Т 13110 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №2848 від 02 листопада 2007 року, рухався по автошляху «Полтава-Красноград» зі сторони м. Карлівка Полтавської області в напрямку м. Красноград Харківської області, в порушення вимог п. 12.6 (г) Правил дорожнього руху зі швидкістю близько 100 км/г, що перевищує максимально дозволену на даному відрізку автошляху швидкість. В салоні автомобіля знаходився один. В цей час по вказаному автошляху в зустрічному напрямку зі сторони м. Красноград Харківської області в напрямку м. Карлівка Полтавської області рухався автомобіль марки «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ТОВ «ЄВРО ЛІЗИНГ», під керуванням на підставі довіреності водія ОСОБА_7 , зі швидкістю близько 90 км/г, що перевищує максимально дозволену на даному відрізку автошляху швидкість. В салоні автомобіля знаходився пасажир ОСОБА_5 дружина водія.

Рухаючись на 43 км вказаного автошляху, водій автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO Т 13110 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався у безпечності виконання маневру, та що маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу та, в порушення вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху, рухаючись по зустрічній смузі, створив небезпеку для руху водію автомобіля «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», державний номерний знак

НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , що рухався назустріч по своїй правій смузі руху, вимусивши останнього маневрувати для уникнення зіткнення, та, продовжуючи рух, при повертанні на смугу свого руху, допустив зіткнення з даним автомобілем «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», державний номерний знак НОМЕР_2 .

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2854 від 10 грудня 2007 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: перелому першого пальця правої кисті, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, обширних гематом тулубу, кінцівок, синця лівої нижньої кінцівки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Сам водій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №2848 від 02 листопада 2007 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому ребра зліва, ран м`яких тканин нижніх кінцівок, саден шкіри нижніх кінцівок, голови, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наступних наслідків, згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №6706/9109 від 28 жовтня 2010 року, стали порушення п. 10.1 та п. 11.2 Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т 13110 СПГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , згідно яких: - п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; - п. 11.2 нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

Своїми діям, що виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування, від ОСОБА_4 надійшла заява про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі чого прокурором подано до суду дане клопотання.

ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підтримавши клопотання прокурора, при цьому пояснив, що йому зрозуміло, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою обставиною.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

На даний час по справі з моменту вчинення вище вказаного кримінального правопорушення, навіть за виключенням строків, на які зупинялось досудове слідство, сплинув термін понад 3 роки.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, зокрема, три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочину невеликої тяжкості.

Сам ОСОБА_4 звертався з заявою, в якій висловлював бажання щодо закриття кримінального провадження в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно клопотання, прокурор просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання не підтримала та просила відмовити в його задоволенні, а також задовольнити її цивільний позов по кримінальному провадженню.

В той же час, кримінальне провадження не підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строків давності лише за підстави, коли підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття вказаного кримінального провадження.

Крім того, згідно ст. 129 КПК України, суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні лише в разі ухвалення вироку або постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, тому в даному випадку цивільний позов потерпілої необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши при цьому право подання позову в порядку цивільного судочинства.

Однак, на аркуші справи №19 тому №2 кримінального провадження №0000335 міститься постанова про оголошення розшуку обвинуваченого ОСОБА_4 та зупинення досудового слідства від 28 квітня 2010 року. Згідно довідки №50-11072011/53204, що міститься на аркуші справи №66 тому №2 вказаного кримінального провадження, розшукова справа була заведена 30 квітня 2010 року за №5-2972010 та припинена 23 червня 2010 року в зв`язку з затриманням ОСОБА_4 , а відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. На даний час загальний строк з моменту вчинення злочину становить понад 7 років, що не відповідає вимогам ч. 2 ст. 49 КК України.

На підставі викладеного, суд вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 284, 286, 288, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора прокуратури Карлівського району Полтавської області про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по кримінальному провадженню №0000335, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 березня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності - відмовити.

Повернути клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 залишити без розгляду, роз`яснивши при цьому право подання позову в порядку цивільного судочинства.

Ухвала, на підставі ст. 392 КПК України, є остаточної і оскарженню не підлягає.

Суддя