У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Вус С.М. і
Кліменко М.Р.

за участю прокурора

Дрогобицької О.Я.

та захисника

ОСОБА_2

і засудженого

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні 22 квітня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи апеляційним
судом, і касаційними скаргами захисника ОСОБА_2 та потерпілої ОСОБА_3. на
вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 січня 2008 року, яким вирок Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2007 року в частині
призначення ОСОБА_1. покарання скасовано і

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, такого, що не судився,

засуджено
за ч. 2 ст. 121 КК України із застосуванням ст. 69 цього ж Кодексу на три роки
позбавлення волі.

ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за
заподіяння ОСОБА_4 умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть
потерпілого, яке він, як установив суд першої інстанції, вчинив за наступних
обставин.

14 травня 2007 року приблизно о 1-й годині ОСОБА_1.,
проходячи поблизу будинку № 21, що на проспекті Петровського в м.
Дніпропетровську, побачив біля сміттєвих баків раніше йому незнайомого
ОСОБА_4.Перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, ОСОБА_1. підійшов до нього
і, діючи з прямим умислом на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті
раптово виниклих неприязних відносин, спочатку наніс йому кулаком удар в
обличчя, після цього вдарив ногою в тулуб,
від чого потерпілий упав на спину. Продовжуючи побиття ОСОБА_4, ОСОБА_1. наніс
йому ще не менш п'ятьох ударів ногами в голову, тулуб і обличчя, заподіявши у
такий спосіб закриту черепно-мозкову травму з крововиливами під оболонки
головного мозку, яка ускладнилася його набряком, від чого настала смерть
потерпілого.

На вирок подане касаційне подання з
доповненнями та касаційні скарги, в яких:

-
прокурор у поданні та доповненні до нього просить вирок суду апеляційної
інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Своє прохання
вмотивовує тим, що при призначенні ОСОБА_1 покарання суд не врахував у повній
мірі ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, а хворобу засудженого і його
позитивні характеристики безпідставно визнав такими, що істотно його знижують,
унаслідок чого призначив покарання, яке є м'яким. У доповненні до касаційного
подання його автор стверджує, що суд без достатніх на те підстав провів
скорочене судове слідство;

-
захисник ОСОБА_2 просить вирок змінити і, застосувавши до ОСОБА_1 ст. 75 КК
України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням. Посилається
на те, що її підзахисний вперше притягнутий до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується, визнав вину у вчиненні злочину і щиро в ньому
розкаявся, страждає на хронічну хворобу, тощо. Зазначені обставини, за
ствердженням захисника, дають підстави вважати, що виправлення засудженого
можливе без відбування покарання, але з випробування протягом певного
іспитового строку;

-
потерпіла ОСОБА_3 також просить вирок змінити, застосувати ст. 75 КК України і
звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням. На обґрунтування
свого прохання посилається на те, що виправлення засудженого можливе без
ізоляції від суспільства, оскільки у вчиненому він розкаявся, а тому, на її
думку, призначене йому покарання є суворим.

Заслухавши суддю-доповідача, думку
прокурора, який вважав за необхідне подання задовольнити, вирок суду
апеляційної інстанції скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, а
також пояснення засудженого та його захисника на підтримання касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання і скарг,
підстав для їх задоволення колегія суддів не знайшла.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у
злочині, за який його засуджено, і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК
України касаторами не оспорюються.

Що ж стосується доводів касаційного
подання прокурора про м'якість призначеного ОСОБА_1 покарання, а також доводів
касаційних скарг захисника і потерпілої про суворість призначеного засудженому покарання,
то вони, на думку колегії суддів, є непереконливими, а тому задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, конфлікт
між ОСОБА_1. і ОСОБА_4 виник через
віктимну поведінку останнього, який на цілком правомірне зауваження засудженого
припинити підпал сміття, прореагував на його адресу нецензурною лайкою.

Дані про особу засудженого свідчать, що
він уперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання
і навчання характеризується позитивно, страждає хронічною хворобою органів
горла.

У судовому засіданні ОСОБА_1. повністю
визнав вину і щиро розкаявся у вчиненому, що зумовило проведення скороченого
судового слідства в порядку, передбаченому ст. 299 КПК України. Зазначені
обставини не узгоджуються з наведеними в доповненні до касаційного подання
доводами про те, що засуджений не визнав вини і намагався в своїх показаннях
уникнути відповідальності (а.с. 168-169).

Потерпіла ОСОБА_3 матеріальних
претензій до ОСОБА_1 не заявляла і просила суд його суворо не карати (а.с.
167).

Визнавши зазначені вище обставини
такими, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину, суд урахувавши дані про особу винного та належно умотивувавши своє
рішення, обґрунтовано застосував ст. 69 КК України і призначив ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 121 КК України
покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції цього закону.

Призначене судом апеляційної інстанції
ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. Підстав для визнання
його несправедливим як внаслідок суворості, так і м'якості, колегія суддів не
вбачає, а тому вважає за необхідне в задоволенні як касаційного подання
прокурора, так і касаційних скарг захисника і потерпілої відмовити за
безпідставністю доводів.

Разом з тим, зазначаючи у вироках про
наявність у діях засудженого такої кваліфікуючої ознаки передбаченого ст. 121
КК України злочину як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження,
небезпечного для життя потерпілого в момент заподіяння, суди першої та
апеляційної інстанцій припустилися помилки, оскільки за наявності такої
кваліфікуючої ознаки, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що
спричинило смерть потерпілого, кваліфікація дій ще й за зазначеною вище
кваліфікуючою ознакою є зайвою.

Припустився помилки суд апеляційної
інстанції, зазначаючи у вироку, що ОСОБА_1. вчинив злочин, який відноситься до
категорії особливо тяжких, оскільки відповідно до ст. 12 КК України злочин,
передбачений ст. 121 ч. 2 КК
України, є тяжким.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне в порядку ст. 395 КПК України виключити із вироків
місцевого і апеляційного суддів як зайву таку кваліфікуючу ознаку,
передбаченого ст. 121 КК України злочину, як заподіяння ОСОБА_1. потерпілому ОСОБА_4
умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент
заподіяння, а також із вироку апеляційного суду посилання на вчинення ОСОБА_1.
злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, як таке, що не
ґрунтується на законі.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, касаційні скарги
захисника ОСОБА_2 і потерпілої ОСОБА_3. залишити без задоволення, але вирок Ленінського
районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2007 року та вирок колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 15 січня 2008 року щодо ОСОБА_1 в порядку ст. 395 КПК України змінити:

- виключити із цих судових рішень як
зайву кваліфікацію дій
ОСОБА_1 за такою кваліфікуючою ознакою, як заподіяння ОСОБА_4. умисного тяжкого тілесного
ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння;

- виключити із вироку суду апеляційної
інстанції посилання на вчинення ОСОБА_1 злочину, який відноситься до категорії
особливо тяжких.

У решті вирок колегії суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від
15 січня 2008 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Судді:

Ю.М. Кармазін С.М.
Вус М.Р. Кліменко