Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1314/15-к
Номер рядка звіту 18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.05.2015 м.Виноградів
Виноградівський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олешник Виноградівського району Закарпатської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
У підготовчому судовому засіданні за клопотанням прокурора до обвинувального акту було приєднано матеріали кримінального провадження.
ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він 30 березня 2015 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, з метою особистого збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, знаходячись біля магазину АВС "Нюлош", який розташований в с.Олешник, по вул. Українська, 224, таємно викрав велосипед марки "Дорожник" червоного кольору, котрий знаходився біля вказаного магазину, вартість якого згідно висновку експерта № від 15 квітня 2015 року становить 2800 гривень (дві тисячі вісімсот гривень), який належить потерпілій ОСОБА_4 , і з викраденим зник, заподіявши потерпілій матеріальні збитки у розмірі 2800 гривень.
Дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
За умовами угоди сторони уклали її на підставі ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, виклали в угоді формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 185 КК України, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, а саме: обставини, які пом"якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку, підозрюваний зобов"язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому у виді 1 року позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов"язків, передбачених ст. 76 КК України. В угоді вказано про те, що її сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений не заперечив щодо затвердження угоди про примирення, пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Укласти угоду про примирення йому казав дільничний та, крім того, він сам хотів примиритися з потерпілою, оскільки потерпіла каже, що він викрав велосипед, насильства, примусу, погроз до нього ніхто не застосовував. В ході примирення купив потерпілій інший велосипед, за який заплатив 900 грн., оскільки той велосипед, який викрадено, він у себе не знайшов. Щодо своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, вказав, що в той час, коли мали місце події, які йому інкриміновані, він перебував у стані сильного алкогольного сп"яніння, нічого не пам"ятає, зокрема, не пам"ятає того, що він викрав велосипед потерпілої, але якщо є докази того, що саме він викрав велосипед, то згідний з висунутим йому обвинуваченням.
Потерпіла при висловленні думки щодо можливості затвердження угоди судом, вказала, що таку слід затвердити, оскільки вони з обвинуваченим примирилися, обвинувачений раніше неодноразово забирав її велосипед з-під магазину, та 30.03.2015 року велосипед забрав також він. Обвинувачений не повернув їй велосипед, а купив взамін інший. Укладення угоди було добровільним, угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.
Захисник в підготовчому судовому засіданні підтримав укладену між обвинуваченим та потерпілою угоду про примирення та висловив думку про наявність підстав для її затвердження, оскільки сторони угоди дійсно примирилися, обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, купив потерпілій інший велосипед взамін викраденого, та таке відшкодування шкоди є адекватним з врахуванням зносу велосипеда.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вказав, що укладена угода про примирення складена відповідно до вимог КПК України, укладена сторонами добровільно, в ній визначено вид і міру покарання, та таке покарання може бути призначено обвинуваченому судом.
Заслухавши думку прокурора, захисника, думку сторін угоди щодо можливості її затвердження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, наявність підстав для відмови в її затвердженні, суд прийшов до таких висновків.
Згідно ч. 2 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
За правилами ч. 6 ст. 474 КПК України суд зобов"язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підставами для відмови у затвердженні угоди є згідно ч. 7 ст. 474 КПК України наступні, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У відповідності до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов"язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов"язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання, та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від покарання з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Проаналізувавши зміст угоди про примирення, укладеної між сторонами, суд встановив наступне. В угоді про примирення зазначено її сторони, формулювання підозри та правова кваліфікація, істотні для кримінального провадження обставини, в якості яких вказано обставини, які пом"якшують покарання, міститься вказівка про те, що підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов"язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, а також узгоджене покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Таким чином, на порушення вимог ст. 471 КПК України, в угоді про примирення не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, хоча згідно формулювання підозри та обвинувачення обвинувачений таємно викрав належний потерпілій велосипед, чим спричинив матеріальні збитки на суму 2800 гривень. В угоді відсутня вказівка на строк відшкодування шкоди чи перелік дій, не пов"язаних із відшкодуванням шкоди, які підозрюваний зобов"язаний вчинити на користь потерпілої, строк їх вчинення, при тому, що згідно встановлених при розгляді щодо угоди обставин обвинувачений повернув потерпілій взамін велосипеда, який в неї було викрадено, інший велосипед, який купив за його словами за 900 грн.
Угода лише тоді відповідає вимогам закону, якщо в ній чітко визначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування, чи, як альтернатива перелік дій, які підозрюваний або обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, та строк їх вчинення.
Обвинувачений при з"ясуванні того, чи він визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, не зміг вказати, чи він визнає, чи не визнає свою винуватість, пояснив, що нічого не пам"ятає про те, викрадав чи не викрадав він велосипед у потерпілої, але якщо потерпіла каже, що це він і є докази камери відеоспостереження, то погоджується з висунутим йому обвинуваченням. Також обвинувачений повідомив, що укладати угоду про примирення йому казав дільничний і він сам хотів з потерпілою примиритися.
Згідно укладеної між сторонами угоди її укладено у приміщенні кабінету № 16 СВ Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області. Однією з умов укладеної між сторонами угоди про примирення є зобов"язання обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Проте, така умова відповідно до ст. 472 КПК України є умовою угоди про визнання винуватості, яка укладається між іншими сторонами, аніж угода про примирення, та на інших умовах. При укладенні угоди про примирення особа має право визнавати або частково визнавати свою винуватість.
Виходячи з наведеного вище, враховуючи пояснення обвинуваченого в частині визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, в сукупності з тим, що угоду про примирення було укладено в приміщенні службового кабінету Виноградівського РВ, а також наявність в угоді про примирення умови беззастережно визнати обвинувачення в якості зобов"язання на користь потерпілої, суд приходить до висновку, що укладена угода суперечить інтересам обвинуваченого та меті укладення угоди.
Відтак, на думку суду, умови угоди не відповідають вимогам КПК України, порушують інтереси обвинуваченого, існують підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
З огляду на встановлені при розгляді щодо угоди обставини, суд прийшов до висновку, що в її затвердженні слід відмовити.
У зв"язку з тим, що угоду про примирення було укладено між потерпілою та обвинуваченим під час досудового розслідування кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 314, 471, 474 КПК України,
Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Головуючий ОСОБА_7 Бак