справа № 1-116/07
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2007
року
Ратнівський районний суд
Волинської області

в складі:

головуючого
судді Лесика
В.О.

за участю секретаря Свиридюк О.О.

прокурора Панасюка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі
Ратнівського районного суду кримінальну
справу про обвинувачення :

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця та жителя смт. Ратне АДРЕСА_1, Волинської
області, освіта вища, не одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

за
ст.ст. 172 ч. 1, 366 ч. 1 КК України, -

В
С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_1,
будучи службовою особою - приватним

підприємцем, виконуючи організаційно-розпорядчі обов'язки
і здійснююючи роздрібну

торгівлю оргтехнікою, мобільними телефонами, а також
сервісне обслуговування та ремонт вказаних товарів у сервісному центрі
"Інфоманія" розміщеному в орендованому приміщені, що знаходиться в
смт. Ратне Волинської області, діючи умисно, усно домовився про
працевлаштування і допустив до роботи в очолюваному торгівельно-обслуговуючому
закладі громадян ОСОБА_2 і ОСОБА_3, мешканців вказаного вище населеного пункту.
У встановлений законом строк трудові відносини з ними належним чином не оформив
та використовував їх найману працю в період з січня по жовтень 2007 року,
виплату заробітної плати проводив в "конвертах" і обов'язкових
відрахувань із заробітної плати не здійснював, що є грубим порушенням ст.43
Конституції України, ст.ст. 21, 24, 24-1, 26 Кодексу законів про працю України,
ст.ст. 1, З, 21, 23,24,30 Закону України "Про оплату праці", ст.ст.
7, 11, 14 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ст.ст. 2, 4, 17,
19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на
випадок безробіття», ст. ст. 2,6-8, 10 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.. ст.. 6-7 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку із
тимчасовою втратою працездатності та витратами зумовленими народженими та
похованням” і яке потягнуло за собою істотне порушення
їх трудових та конституційних прав на захист і опіку зі сторони держави,
а саме, права на працю шляхом укладення трудового договору в письмовій формі, права на включення часу
роботи в трудовий стаж
працівника, права на щорічні відпустки із збереженням на їх період місця роботи і заробітної плати, право на
матеріальне забезпечення шляхом соціального страхування в старості, а також у випадку хвороби, повної
часткової працездатності, права на звернення
до суду для вирішення трудових спорів, тощо.

Крім того, підсудний ОСОБА_1 будучи службовою особою
виконуючою організаційно - розпорядчі обов'язки і суб'єктом малого
підприємництва-фізичною особою-платником єдиного
податку, який використовував, впродовж січня - жовтня 2007 року, найману працю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 і згідно ст.17 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб"
являється відповідальним за нарахування, утримання та сплату податку до
бюджету, 13.04.2007 року, 10.07.2007 року і 05.10.2007
року склав і подав до Ратнівської міжрайонної державної податкової інспекції
три звіти, форма якого передбачена
додатком .N«3 до Порядку видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку, затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України №599 від
29.10.1999 року, до якого вніс відомості, що не відповідають дійсності, зокрема
відсутність факту використання праці
вказаних найманих працівників у 1, 2, і 3 кварталах 2007 року.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у
скоєнні вказаних злочинах визнав
повністю, в скоєному щиро розкаявся,
підтвердивши той факт, що дійсно використовував найману працю ОСОБА_2 і
ОСОБА_3, без укладення з ним трудового договору, ствердивши, що
заробітну плату вони отримували в залежності від отриманих прибутків. Податків
та загальнообов'язкових платежів до державних фондів із заробітної плати їх не
утримував і не перераховував.

ОСОБА_1
підтвердив також, що дійсно в 1-3 кварталах 2007 року подавав в податкову інспекцію звіти в яких не
зазначив, що використовував найману працю ОСОБА_2 і ОСОБА_3, без
укладення трудового договору.

Крім повного
визнання своєї вини винність підсудного
у скоєні вказаних злочинів повністю доведена зібраними та дослідженими в
судовому засіданні об'єктивними доказами і зокрема :

- показаннями
потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які ствердили
в судовому засіданні, що дійсно з січня 2007 року і на даний час вони
працювали у підприємця ОСОБА_1, тобто
займалися продажем різного роду оргтехніки, приймали в ремонт обладнання.
Робочий день тривав з 9 до 19 години, з вихідним днем - суботою. Заробітну
плату отримували в залежності від прибутків та потреб. Про отримання заробітної
плати ніде не розписувались, трудові відносини належним чином не
оформлялись.

- Копією свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи - підприємця та свідоцтвом про сплату єдиного податку, які
видані на ім'я ОСОБА_1.

(а.с
26-28)

- Звітами
підсудного за 1-3 квартали 2007 року відповідно до яких наймані працівники
ОСОБА_2 і ОСОБА_3 офіційно не працевлаштовані.

(а.с. 52-54)

- Інформаціями з
державних установ, з яких слідує, що трудові договори між підприємцем ОСОБА_1
та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не зареєстровані, страхових внесків на вказаних
працівників Ваконюк не сплачував.

(а.с.
20-25,60-67)

Таким
чином, даючи аналіз зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд приходить
до висновку про доведеність факту скоєння підсудним злочинів, передбачених ст.
172 ч. 1 КК України, тобто грубе
порушення законодавства про працю та злочину передбаченого ст. 366 ч. 1 КК України, тобто внесення службовою особою
до офіційних документів відомостей, що не відповідають дійсності і видачі цих
документів.

Обираючи покарання суд враховує характер і
ступінь суспільної

небезпечності скоєних злочинів, особу підсудного та всі обставини справи.

Обтяжуючих
покарання обставин суд не знаходить.

З
врахуванням пом'якшуючих покарання обставин і зокрема:

- скоєння
злочину підсуднім вперше;

- визнання
своєї вини і щире розкаювання в
скоєному, суд приходить до висновку про можливість призначення підсудному покарання у вигляді штрафу в мінімальних розмірах, як це передбачено санкціями законів за якими він
притягується до відповідальності.

Підстав для застосування іншого виду
покарання суд не знаходить.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323,324 КПК
України,

суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочинів,
передбачених ст. ст. 172 ч. 1, 366
ч.1 КК України, обравши покарання:

- за ст. 172
ч. 1 КК України у вигляді 700 (сімсот)
грн. штрафу;

- за ст. 366 ч. 1 КК України у вигляді 510 (п'ятсот десять) грн.
штрафу.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом
часткового складання покарань за сукупністю злочинів остаточно визначити до
сплати 1000 (тисячу) грн. штрафу.

Запобіжний
захід на час вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Вирок суду
може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 15 діб з дня проголошення
через районний суд.

Головуючий Підпис Лесик В.О.

Оригіналу
відповідає.

Голова
Ратнівського

районного
суду
Лесик В.О.