Справа № 1-26/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2011 року Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :

головуючого - судді Березовського О.Д.,

за участі секретаря - Швачко О.В.,

з участю прокурора - Червонюка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого проживаючим за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_4, фактично проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_5,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, розлученого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживаючого за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_7,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В ніч з 29 на 30 жовтня 2010 року, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, шляхом вільного доступу, таємно, викрали не працюючий водонагрівач марки 02 ост 34-35, вартістю 500 грн., який знаходився біля приміщення котельної, розташованої за адресою : м. Городня, вул. Артема, буд. 89а, чим заподіяли Городнянській міській раді Чернігівської області матеріальний збиток на вказану вище суму.

В ніч з 01 на 02 листопада 2010 року, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, повторно, шляхом вільного доступу, таємно, викрали не працюючий водонагрівач марки 02 ост 34-35, вартістю 500 грн., який знаходився біля приміщення котельної, розташованої за адресою : м. Городня, вул. Артема, буд. 89а, чим заподіяли Городнянській міській раді Чернігівської області матеріальний збиток на вказану вище суму.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у предявленому йому обвинуваченні по ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю. У скоєному щиро кається. Показав, що протягом 2010 року він неодноразово разом з ОСОБА_2 заїжджав до гаражів на естакаду, що в районі військового містечка, і там біля котельної вони бачили не працюючі водонагрівачі, які являли собою предмети циліндричної форми у вигляді труб і в середині знаходились мідні трубки, що кріпились до кришок з обох сторін. Кришки були прикріплені до корпусу за допомогою болтів. 29 жовтня 2010 року він з ОСОБА_2 знову заїхав на естакаду і вони знову побачили водонагрівачі та виявили, що тепер на одному з них не було кришки, а мідні трубки були ледь витягнуті. Вдвох з ОСОБА_2 вони оглянули цей водонагрівач і виявили, що трубки витягуються в іншу сторону. Вони домовились з ОСОБА_2 приїхати вночі і викрасти ці трубки. Викрадені мідні трубки він мав намір в послідуючому використовувати в господарстві. Близько 23 години 30 хвилин, він автомобілем марки «ВАЗ-2101»з причепом, яким користується згідно доручення, заїхав додому до ОСОБА_2 і вони вдвох поїхали в напрямку котельної біля якої лежали водонагрівачі. Автомобіль вони залишили біля магазину «Воєнторг», а далі пішли пішки. Вдвох вони витягли з одного водонагрівача блок мідних трубок, а потім він підігнав автомобіль і цей блок вони завантажили на причеп. Потім вони поїхали до нього додому на вул. Радянська, 22а, де вивантажили викрадений блок. Вранці вдвох з ОСОБА_2 болгаркою вони порізали ці мідні трубки на 3 частини. Оглянувши мідні трубки, вони виявили, що в середині трубок мається накип. Вони хотіли почистити ці трубки, але в них нічого не вийшло, а оскільки такі мідні трубки не придатні до використання в господарстві, то вони вирішили їх здати в металобрухт і отримати за це гроші. Цього ж дня вдвох з ОСОБА_2 вони вирішили ще раз зїздити до котельні і викрасти другий блок мідних трубок, щоб потім і їх здати в металобрухт. У ніч з 1 на 2 листопада 2010 року, близько 23 години, він разом з ОСОБА_2 повторно поїхали до котельної, розташованої по вул. Артема, щоб викрасти другий блок, який там ще залишився. Цього разу вони також поїхали його автомобілем «ВАЗ-2101». Автомобіль вони залишили на дорозі, неподалік від магазину і далі пішли пішки. Для того щоб витягти блок мідних трубок вони змазали болти розчином «ВД»і потім викрутили їх. Далі вони витягли блок трубок, пронесли його між гаражами та завантажили на причеп автомобіля. Блок вони знову ж відвезли до нього додому на вул. Радянська, буд. 22а, а вранці трубки порізали болгаркою і на автомобілі ОСОБА_2 відвезли їх в м. Чернігів, де продали незнайомому чоловіку і отримали за це 2000 грн.. Гроші вони розділили між собою порівну. Свою вину в крадіжці двох водонагрівачів він повністю визнає і щиро кається.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у предявленому йому обвинуваченні по ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю. У скоєному щиро кається. Показав, що протягом 2010 року він неодноразово разом з ОСОБА_1 заїжджав до гаражів на естакаду, що в районі військового містечка, і там біля котельної вони бачили не працюючі водонагрівачі, які являли собою предмети циліндричної форми у вигляді труб і в середині знаходились мідні трубки, що кріпились до кришок з обох сторін. Кришки були прикріплені до корпусу за допомогою болтів. 29 жовтня 2010 року він з ОСОБА_1 знову заїхав на естакаду і вони знову побачили водонагрівачі та виявили, що тепер на одному з них не було кришки, а мідні трубки були ледь витягнуті. Вдвох з ОСОБА_1 вони оглянули цей водонагрівач і виявили, що трубки витягуються в іншу сторону. Вони домовились з ОСОБА_1 приїхати вночі і викрасти ці трубки. Викрадені мідні трубки він мав намір в послідуючому використовувати в господарстві. Близько 23 години 30 хвилин, до нього додому на автомобілі «ВАЗ-2101»з причепом приїхав ОСОБА_1 і вони вдвох поїхали в напрямку котельної біля якої лежали водонагрівачі. Автомобіль вони залишили біля магазину «Воєнторг», а далі пішли пішки. Вдвох вони витягли з одного водонагрівача блок мідних трубок, а потім ОСОБА_1 підігнав автомобіль і цей блок вони завантажили на причеп. Потім вони поїхали до ОСОБА_1 додому на вул. Радянська, 22а, де вивантажили викрадений блок. Вранці вдвох з ОСОБА_1 болгаркою вони порізали ці мідні трубки на 3 частини. Оглянувши мідні трубки, вони виявили, що в середині трубок мається накип. Вони хотіли почистити ці трубки, але в них нічого не вийшло, а оскільки такі мідні трубки не придатні до використання в господарстві, то вони вирішили їх здати в металобрухт і отримати за це гроші. Цього ж дня вдвох з ОСОБА_1 вони вирішили ще раз зїздити до котельні і викрасти другий блок мідних трубок, щоб потім їх здати в металобрухт. У ніч з 1 на 2 листопада 2010 року, близько 23 години, вони разом з ОСОБА_1 повторно поїхали до котельної, розташованої по вул. Артема, щоб викрасти другий блок, який там ще залишився. Цього разу вони також поїхали автомобілем «ВАЗ-2101», яким користується ОСОБА_1. Автомобіль вони залишили на дорозі, неподалік від магазину, і далі пішли пішки. Для того щоб витягти блок мідних трубок вони змазали болти розчином «ВД»і потім викрутили їх. Далі вони витягли блок трубок, пронесли його між гаражами та завантажили на причеп автомобіля. Блок вони знову ж відвезли до ОСОБА_1 додому на вул. Радянська, буд. 22а, а вранці трубки порізали болгаркою і на його автомобілі відвезли їх в м. Чернігів, де продали незнайомому чоловіку і отримали за це 2000 грн.. Гроші вони розділили між собою порівну. Свою вину в крадіжці двох водонагрівачів він повністю визнає і щиро кається.

Зясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що підсудними не оспорюється доведеність їх вини та кваліфікація їх дій, зясувавши правильне розуміння підсудними змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, предявлене ОСОБА_1 та ОСОБА_2, знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а їх правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, спосіб викрадення, кількість та вартість викраденого, наслідки, що настали від злочину, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до підсудного, особу винного - його вік, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, освіту, стан здоровя, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність даних щодо притягнення підсудного до адміністративної відповідальності, а також те, що підсудний раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудному ОСОБА_1, суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_1, судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів та враховуючи особу винного, обставини вчиненого злочину, спосіб викрадення майна, наслідки, що настали від злочину, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до підсудного, а також наявність обставини, що помякшує покарання ( щире каяття ), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У звязку зі звільненням підсудного від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, спосіб викрадення, кількість та вартість викраденого, наслідки, що настали від злочину, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до підсудного, особу винного - його вік, сімейний стан, освіту, стан здоровя, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність даних щодо притягнення підсудного до адміністративної відповідальності, а також те, що, підсудний раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Обставиною, яка помякшує покарання підсудному ОСОБА_2, суд вважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2, судом не виявлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті, якою передбачена відповідальність за вчинений підсудним злочин, що є необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових злочинів та враховуючи особу винного, обставини вчиненого злочину, спосіб викрадення майна, наслідки, що настали від злочину, відсутність цивільного позову та претензій матеріального і морального характеру до підсудного, а також наявність обставини, що помякшує покарання ( щире каяття ), та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. У звязку зі звільненням підсудного від відбування покарання з випробуванням покласти на нього обовязки, передбачені ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі, а саме чотири металеві диска, вилучені 12.11.2010 року при огляді господарства ОСОБА_1 за адресою : м. Городня, вул. Радянська, буд. 22а, передати Городняській міській раді Чернігівської області ( а.с. 40-41 ).

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін підписку про невиїзд.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін підписку про невиїзд.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки :

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у два роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обовязки :

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання;

- періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_1, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін підписку про невиїзд.

Міру запобіжного заходу підсудному ОСОБА_2, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін підписку про невиїзд.

Речові докази по справі, а саме чотири металеві диска, вилучені 12.11.2010 року при огляді господарства ОСОБА_1 за адресою : м. Городня, вул. Радянська, буд. 22а, передати Городняській міській раді Чернігівської області ( а.с. 40-41 ).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його проголошення

Суддя О.Д.Березовський