Ухвала

іменем україни

11 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_10,
суддів: ОСОБА_11, ОСОБА_12,
при секретарі ОСОБА_13,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184, за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Вінницької області від 27 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, уродженки с. Демидівка Вінницької обл., проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю

прокурора ОСОБА_14,

в с т а н о в и л а:

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов'язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ПАТ «СК «Перша» на користь ОСОБА_6 4413 грн. та на користь ОСОБА_7 14616 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; на користь потерпілої ОСОБА_6 14 616 грн. та на користь потерпілого ОСОБА_7 99 490 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 510 грн. та на користь потерпілого ОСОБА_7 510 грн. на відшкодування матеріальної шкоди; на користь потерпілого ОСОБА_7 - 2000 грн. витрат на правову допомогу; . на користь потерпілої ОСОБА_6 1000 грн. та на користь потерпілого ОСОБА_7 10 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вироком Апеляційного суду Вінницької області від 27 лютого 2015 року частково задоволено апеляційні скарги потерпілих ОСОБА_6, ОСОБА_7 та повністю задоволено апеляційну скаргу представника ПАТ «СК «Перша», скасовано вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання.

Засуджено ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_6 70 000 грн. та на користь потерпілого ОСОБА_7 20 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ПАТ «СК «Перша» на користь потерпілого ОСОБА_7 522 грн. 75 коп. на відшкодування моральної шкоди.

У решті вирок залишено без змін.

У касаційній скарзі захисник просить змінити вирок апеляційного суду та звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Вважає, що судом апеляційної інстанції, при скасуванні вироку районного суду в частині застосування ст. 75 КК України, не було враховано, що засуджена вину визнала, розкаялась у вчиненому, раніше не вчиняла злочинів, працює, частково відшкодувала завдану шкоду, на її утриманні знаходиться матір похилого віку.

У запереченнях на касаційну скаргу захисника в інтересах засудженої потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просять вирок суду апеляційної інстанції залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_8 засуджено за те, що вона 21 липня 2014 року, приблизно о 17 год. 40 хв., керуючи автомобілем «Заз» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Київській у м. Вінниці, порушуючи вимоги п.п. 12.3, 13.1, 13.3 ПДР України, здійснила зіткнення з велосипедистами ОСОБА_7 та ОСОБА_9, які рухались у попутному напрямку.

Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_9 помер на місці, а велосипедист ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину та кваліфікація дій у касаційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідне й достатнє для виправлення винної особи та попередження нових злочинів.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, судом апеляційної інстанції, при скасуванні вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання, було враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого засудженою злочину, який законом віднесено до категорії тяжких, наслідки його вчинення, аналіз показань засудженої, який ставить під сумнів щирість її каяття.

Крім того, при призначенні покарання було враховано часткове відшкодування завданої засудженою шкоди, наявність на утриманні малолітньої дитини, інші дані про особу ОСОБА_5, на які є посилання у касаційній скарзі.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що призначене засудженій покарання, без застосування ст. 75 КК України, є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження нових злочинів, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 442 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Апеляційного суду Вінницької області від 27 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_10 ОСОБА_12 ОСОБА_11