Справа № 357/2648/15-к
1-кп/357/252/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000038 від 10 листопада 2014 року з угодою про визнання винуватості від 17 березня 2015 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, призваного за мобілізацією 25.03.2014 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді техніка 1 зенітної ракетної батареї 1 зенітного ракетного дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), солдата, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
23 жовтня 2014 року близько 07 години 00 хвилин ОСОБА_4 самовільно залишив місце служби територію розташування військової частини НОМЕР_2 (польова пошта НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_2 та був відсутній на службі по 15 грудня 2014 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в самовільному залишенні військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем строкової служби тривалістю понад один місяць, вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні учасниками кримінального провадження суду надано угоду про визнання винуватості від 17 березня 2015 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні - з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 - з іншого боку.

На підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України, пояснивши причини скоєння правопорушень та визнавши вину згідно викладеного обвинувачення.

Крім того, суд переконався у судовому засіданні, що сторони погодилися на призначення ОСОБА_4 покарання: за ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.2,3 ст. 76 КК України.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме: обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчинення якого він обвинувачується, допиту свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, а також роз`яснено наслідки невиконання угоди.

У судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_4 розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуте в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, просив затвердити угоду.

Суд переконався, що ОСОБА_4 винуватість визнав добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретну міру покарання, передбачену ст. 407 ч. 3 КК України, погоджену сторонами - покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.2,3 ст. 76 КК України.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 407 КК України кваліфіковані вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, ОСОБА_4 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнім наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Угоду про визнання винуватості від 17 березня 2015 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000038 від 10 листопада 2014 року - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 3 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 1 рік та покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, періодично з`являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на відділ виконання покарань ВВС за місцем його проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1