АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11кп/774/107/14 Головуючий у 1інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 186 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2014 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження №0004400 за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та самого засудженого ОСОБА_8 на вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Мінджаєве Зангеланського району республіки Азербайджана, азербайджанця, громадянина Азербайжджану, освіта вища, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз - 21.10.2010 Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнення: 10.08.2013 за відбуттям строку покарання,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у вигляді п`ять років шести місяців позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що будучи раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

Приблизно о 14:00 годині 26.08.2013 ОСОБА_9 , знаходячись біля банкомату «Райффайзен Банк Аваль», розташованого в районі будинку № 53 по вул. Калиновій в місті Дніпропетровську, побачив раніше незнайомого йому громадянина ОСОБА_10 , який знімав пенсію з вищевказаного банкомату. Побачивши у того в руках грошові кошти, діючи відкрито, він підбіг до ОСОБА_10 ззаду та, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, схопив його руками за ліву руку та шляхом викручування руки почав виривати з неї грошові кошти. Одолівши опір потерпілого та скориставшись тим, що той від поштовху впав зі сходин на землю, ОСОБА_9 вихопив у нього з лівої руки належні потерпілому 370 гривень і втік з місця вчинення злочину, спричинивши тому матеріальну шкоду на суму 370 гривень, а також заподіяв тілесні ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки. у вигляді: саден передпліччя, ліктьового суглобу. Через деякий час ОСОБА_9 був затриманий, а викрадені вказані кошти у нього були вилучені.

В апеляціях:

- Адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 вважає, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам справи, вину обвинуваченого у скоєному не доведено, суд неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність. На його думку, покази потерпілого не відповідають матеріалам справи та є суперечливими, а покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які затримали ОСОБА_9 , взагалі повинні були визнані недопустимими, бо зібрані, як він вважає, у незаконний спосіб. Також вважає, що вирок суду не відповідає вимогам Закону, є неналежно вмотивованим. Просить вирок скасувати, а кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_9 закрити.

- Засуджений ОСОБА_9 в апеляції та доповненнях до неї вважає, що вирок суду є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а матеріали кримінального провадження сфальсифіковані слідчим, допущені порушення вимог КПК України при проведені кримінального провадження. Вказує на те, що свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 незаконно його затримали та доставили до місця скоєння кримінального правопорушення, якого він не скоював, а потерпілий його не опізнав. В суді першої інстанції він неодноразово заявляв клопотання про зустріч з консулом Азербайджана, але дане клопотання було відхилено без наявних на це причин. Вважає, що суд та органи досудового розслідування зробили свої поспішні висновки, лише завдяки тому, що він неодноразово судимий, негативно характеризується та те, що має іншу національність. Просить вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає що апеляції адвоката та засудженого задоволенню не підлягають, а вирок є законним та обґрунтованим; засудженого ОСОБА_8 та його адвоката ОСОБА_7 , які кожен окремо підтримали свої апеляції та просили вирок суду скасувати, а матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд, проаналізувавши доводи, викладені в апеляціях та в судовому засіданні, співставивши їх з наявними в справі матеріалами, дослідивши окремі документи, колегія суддів вважає, що даний вирок суду є законним, обґрунтованим, а апеляції адвоката, засудженого задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду щодо винності ОСОБА_8 у скоєнні грабежу, обґрунтовані сукупністю належно одержаних по справі і ретельно досліджених судом доказів, та є правильними. Судом вірно встановлені фактичні обставини скоєного засудженим злочину.

Доводи адвоката, обвинуваченого про недоведеність вини останнього у скоєному спростовуються послідовними показами потерпілого ОСОБА_10 , про те, що біля 14:00 годин 26.08.2013 коли він знімав з банкомату належну йому пенсію, то на нього раптово напав раніше незнайомий йому ОСОБА_8 , який почав викручувати йому ліву руку, застосував насильство, і коли він впав зі сходин банкомату, то ОСОБА_9 вихватив з його лівої руки гроші у розмірі 370 гривень і скрився. Після нападу він підняв з землі купюру номіналом 10 гривень, яка була до цього в купі з вказаною сумою та окуляри, які випали у нападника. Через деякий час до нього підійшли двоє громадян, які затримали нападника, яким виявився ОСОБА_8 та якого він упізнав. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , кожен окремо поясняли, що вдень 26.08.2013 вони знаходились на вулиці біля приміщення ветеринарної клініки, де працюють, де побачили, що біля банкомату «Райффайзен Банк Аваль» незнайомий чоловік похилого віку чинить опір нападнику та просить про допомогу. Далі вони побачили, як нападник почав тікати з місця події, тоді вони наздогнали його приблизно за 100-150 метрів від місця події. Затриманим виявився ОСОБА_8 , якого вони підвели до потерпілого, яким виявився ОСОБА_10 , який одразу впізнав ОСОБА_9 . Через деякий час прибули працівники міліції, яким вони і передали затриманого.

Також вина ОСОБА_9 встановлена іншими доказами по справі: протоколом огляду місця події від 26.08.2013 з фото-таблицею до нього (Т.2 а.с. 6-8, 9); протоколом огляду від 26.08.2013 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуті окуляри, визнані речовим доказом, добровільно надані потерпілим ОСОБА_10 , які слідчим повернуті ОСОБА_8 за належністю і той визнав їх за належністю (Т.2 а.с. 32, 33, 102). Також обвинуваченим під час огляду місця події, було видано співробітникам міліції 371 гривню 61 копійку, які належали потерпілому, а 10 гривень, що також належали потерпілому, ОСОБА_9 втратив на ступенях біля банкомату і вказану купюру потерпілий також надав працівникам міліції.

Висновком експерта встановлено, що у потерпілого ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: саден по задній поверхні правого передпліччя у середній та верхній третині, по задній поверхні правого ліктьового суглобу, по внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, синця в області лівого ліктьового суглобу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Остільки дані документи повністю узгоджуються з послідовними показами потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , то колегія суддів приходить до висновку, що доводи захисту, обвинуваченого про непричетність останнього до скоєного, є безпідставними та неправдивими. При цьому є невірними і доводи захисту, обвинуваченого з приводу того, що ніби-то свідками безпідставно було затримано обвинуваченого, і що покази вказаних свідків є недопустимими, але колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, приходить до висновку, що дії ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , були правомірними, співрозмірними, направленими на затримання підозрюваного, дії якого вочевидь носили насильницький, активний характер, були спрямовані на відкрите заволодіння чужим майном.

Перевіркою матеріалів справи колегія суддів не виявила даних, які б свідчили про обмову зі сторони потерпілого і свідків, та не вбачається будь-яких даних про те, що потерпілий зі свідками спільно з працівниками міліції сфабрикували справу. Потерпілий ОСОБА_10 , не має жодного відношення до правоохоронних органів, оскільки працює двірником у КЖЕПі, а вказані свідки є лікарями - ветеринарами, і раніше ніхто з них ОСОБА_9 не знав.

Як вбачається з протоколу судового засідання, в ході судового слідства були всебічно, повно досліджені всі обставини справи, досліджені необхідні документи, вирішені заявлені клопотання, в тому числі і наведені в їх апеляціях. Також перевіркою матеріалів справи встановлено, що кримінальне провадження по справі проведено з дотриманням вимог КПК України, з забезпеченням процесуальних прав Ягубова, в тому числі і правом на захист, остільки йому своєчасно було надано професійного адвоката. Також колегія суддів вважає вірним рішення суду 1 інстанції, який обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання ОСОБА_9 про зустріч з консулом Азербайджана, і рішення суду з цього приводу належно вмотивоване, і будь-яких підстав вважати порушеними його процесуальні права не вбачається.

Досліджені судом докази, які покладені в основу вироку є допустимими, достовірними і достатніми, а скоєне ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як грабіж, остільки він відкрито заволодів чужим майном потерпілого і його дії були поєднані із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, та вчинене повторно.

Колегією суддів перевірена і обґрунтованість призначення покарання засудженому.

У відповідності з вимогами ст.65 КК України, при призначенні засудженому міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. Особі, що вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання суд правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим умисного злочину, який відноситься до категорії тяжких та вчинений з корисливих мотивів, та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який 8 разів був засуджений, в тому числі за вчинення тяжких злочинів, офіційно суспільно-корисною працею не займається, характеризується негативно. Обставин, що пом`якшують покарання встановлено не було. Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , суд правильно визнав: рецидив злочинів, та вчинив злочин щодо особи похилого віку, оскільки потерпілому ОСОБА_10 на час вчинення злочину виповнилося більше 60 років, а обвинувачений перед ним навіть не вибачився. З заяви потерпілого також вбачається, що він прохав залишити вирок без змін. з матеріалів справи також видно, що вказаний злочин ОСОБА_9 скоїв вже через 2 тижні, коли в останній раз після відбуття покарання знаходився на волі. що свідчить про його підвищену небезпечність для суспільства та стійкість до скоєння злочинів.

Враховуючи вищевикладене, характер, обставини, наслідки скоєного ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд вірно призначив йому покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, яке повністю відповідає вимогам ст.65 КК України, та за своїм видом, розміром є необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів, і відсутні будь-які підстави для призначення йому більш м`якого покарання.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону при проведенні кримінального провадження та під час розгляду в суді, які були б підставою для скасування чи зміни постановленого щодо засудженого вироку, - колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення вказаних апеляцій не має, а вирок суду є законним та обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 408 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляції адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 та самого засудженого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Амур - Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 13 листопада 2013 року, відносно ОСОБА_8 ,- залишити без змін.

Судді: