Справа № 1328/8371/12 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/26/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5

адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2013 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком: ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коханівка Яворівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 149 КК України на п`ять років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.

ОСОБА_7 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 209 КК України виправдано за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

Стягнуто судові витрати. Вирішено питання відносно речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, на території Львівської області України, з використанням уразливого стану потерпілих та їх матеріальної залежності від себе, здійснював вербування жінок, їх переміщення, та інші незаконні угоди, об`єктом яких була людина, з метою сексуальної експлуатації на території Республіки Чехія.

ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, створили на території Республіки Чехії в м. Хомутов будинок розпусти, завуалювавши його під кафе-бар ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєструвавши його на законних підставах за адресою АДРЕСА_2 , який з цією метою був переобладнаний під кімнати, де будуть проживати та надавати оплатні сексуальні послуги жінки, а також визначили плату у розмірі 80 євро за годину розваг, з яких 40 євро отримувала особа жіночої статі, яка надавала сексуальні послуги, а отримані прибутки ділили між собою.

З метою вербування жінок ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, з метою втягнення жінок у боргову кабалу, сприяв їм у виготовленні документів для виїзду за кордон за власні кошти. Підписував трудові договори із завербованими жінками, створюючи уявлення про законність їх переміщення через державний кордон України.

Так, в кінці серпня 2011 року, ОСОБА_7 в м. Львові, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, з метою отримання доходів від незаконної угоди, об`єктом якої є людина, використовуючи складне матеріальне становище та уразливий стан потерпілої ОСОБА_8 запропонував їй роботу за кодоном, на що остання погодилась. Користуючись важким матеріальним станом потерпілої, ОСОБА_7 за власні кошти виготовив їй проїзні документа та польську візу для виїзду за кордон, чим втягнув в матеріальну залежність від себе. В подальшому 20.10.2011 року через пункт пропуску Краківець Львівської митниці перемістив її через державний кордон України і доставив до Республіки Чехія, де передав потерпілу іншій особі, яка доставила її в кафе-бар Карібік у м. Хомутов Республіки Чехія, в якому з жовтня 2011 року по червень 2012 року ОСОБА_8 надавала оплатні сексуальні послуги чоловікам за визначену учасниками злочину плату у розмірі 80 євро за годину розваг, з яких 40 євро отримувала собі.

На початку березня 2012 року ОСОБА_7 в м. Львові, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, з метою отримання доходів від незаконної угоди, об`єктом якої є людина, використовуючи складне матеріальне становище та уразливий стан, запропонував потерпілій ОСОБА_9 надавати оплатні сексуальні послуги в Республіці Чехія, на що остання погодилась. Користуючись важким матеріальним станом потерпілої, ОСОБА_7 за власні кошти виготовив їй проїзні документи та польську візу для виїзду за кордон, чим втягнув у матеріальну залежність від себе. В подальшому, 28.03.2012 року через пункт пропуску Краківець Львівської митниці перемістив її через державний кордон України і доставив в м. Прага Республіки Чехія, де передав іншій особі, яка доставила потерпілу в кафе-бар Карібік у м. Хомутов Республіки Чехія, в якому з березня по червень 2012 року ОСОБА_9 надавала оплатні сексуальні послуги чоловікам за визначену учасниками злочину плату в розмірі 80 євро за годину розваг, з яких 40 євро отримувала собі.

В середині березня 2012 року у м. Львові ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим слідством особами, з метою отримання доходів від незаконних угод, об`єктом яких є людина, використовуючи складне матеріальне становище та уразливий стан, запропонував потерпілим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 надавати оплатні сексуальні послуги в Республіці Чехія, на що вони погодились. Користуючись важким матеріальним станом потерпілих, ОСОБА_7 за власні кошти виготовив їм проїзні документи та польську візу для виїзду за кордон, чим втягнув у матеріальну залежність від себе. Для прикриття своєї злочинної діяльності, з метою створення уяви про законність переміщення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 через державний кордон, ОСОБА_7 підготував та підписав з ними трудові угоди, вказавши в них, що не несе відповідальності за працевлаштування потерпілих за кордоном. Маючи на руках проїзні документи із польськими візами на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 він на власному автомобілі доставив їх в пункт пропуску Краківець Львівської митниці з метою переміщення через державний кордон України у Республіку Польща, а звідти в Республіку Чехія, для надання ними оплатних сексуальних послуг. 04 квітня 2012 року при перетині державного кордону України, під час проходження паспортного контролю в пункті пропуску Краківець Львівської митниці, вказані особи були затримані працівниками правоохоронних органів, а злочинна діяльність ОСОБА_7 припинена.

По обвинуваченню ОСОБА_7 у легалізації (відмиванні) доходів, одержаних злочинним шляхом (ч. 1 ст. 209 КК України), суд прийшов до висновку, що його вина у вчиненні даного злочину будь-якими об`єктивними доказами у справі не доведена. Фактичними обставинами та дослідженими доказами по справі не встановлено отримання ним коштів, здобутих злочинним шляхом, їх кількість, вартість чи сума, а також у який саме спосіб та коли ці кошти були ним легалізовані, і виправдав його за недоведеністю його участі у вчиненні злочину.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 , покликаючись на незаконність вироку та невідповідність наведених у ньому висновків фактичним обставинам справи, просить апеляційний суд вирок суду першої інстанції в частині засудження ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 149 КК України скасувати і постановити свій вирок, яким кримінальну справу закрити через відсутність у його діях складу злочину.

В підтвердження своїх вимог вказує, що висновки суду про участь ОСОБА_7 у створенні будинку розпусти на території Республіки Чехія та отримання ним разом з іншими особами прибутку від надання жінками сексуальних послуг, вербування жінок для надання сексуальних послуг, втягнення їх у боргову кабалу з використанням уразливого стану потерпілих та матеріальної залежності від себе, є припущенням, оскільки не підтверджено жодним доказом у справі. Зазначає, що в матеріалах справи немає жодного доказу на підтвердження факту експлуатації потерпілих, адже всі вони в суді заявили, що мова йшла про виконання ними певної роботи надання сексуальних послуг, яка у Чехії не відрізняється від будь-якої іншої роботи і законом не заборонена. Не знайшло свого підтвердження в суді й те, що ОСОБА_7 обманював чи шантажував потерпілих, так як всі вони в суді стверджували, що він розповідав їм правду про умови роботи, а потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили, що його слова відповідали дійсності. Вважає надуманим висновок суду про наявність в діях ОСОБА_7 кваліфікуючої ознаки інша незаконна угода, об`єктом якої є людина, оскільки доказів про те, що він з кимось із потерпілих укладав угоду в матеріалах справи не існує. Стверджує, що суд невірно кваліфікував дії його підзахисного за ч. 2 ст. 149 КК України, адже якби він запропонував потерпілим піти в завуальований будинок розпусти в м. Львові, щоб надавати там сексуальні послуги, то його дії підлягали б кваліфікації за ст. 302 КК України, як звідництво, а коли він запропонував зробити те саме тільки у Чехії, то його дії суд кваліфікував по ст. 142 КК України, як торгівля людьми. При обранні ОСОБА_7 покарання суд у вироку не зазначив, чому за наведених обставин він є особою, яку слід ізолювати від суспільства. Суд навів у вироку ряд пом`якшуючих вину обставин та вказав про відсутність обтяжуючих обставин, однак фактично не врахував ні однієї пом`якшуючої вини обставини. Крім того, суд помилково вказав у вироку, що ОСОБА_7 ніде не працює, хоча в матеріалах справи є наявні документи про те, що він є приватним підприємцем і має власну фірму у Республіці Чехія.

З врахуванням цих обставин та даних про особу засудженого вважає, що у суду були всі підстави прийти до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання і звільнення його від такого з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Вирок в частині виправдання ОСОБА_7 не оскаржено.
Заслухавши доповідача, захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляцію, міркування прокурора про законність і обгрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція захисника засудженого підлягає до часткового задоволення.

Колегія суддів вважає, що вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст. 149 КК України слід скасувати, а справу скерувати на новий судовий розгляд в суд першої інстанції в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок. Вирок у всякому разі належить скасувати, якщо у справі відсутній протокол судового засідання.

З матеріалів справи та протоколу судового засідання від 17.01.2013р. вбачається, що визначаючи порядок дослідження доказів у справі, суд прийняв рішення про здійснення допиту підсудного ОСОБА_7 після допиту потерпілих /т.4 а.с. 242/.

Проте наявні у справі протоколи судових засідань не містять відомостей про допит підсудного ОСОБА_7 в порядку ст. 300 КПК України 1960 року, його показання у справі /т.4 а.с. 229-231, 242-244, т. 5 а.с. 13-15, 31, 41, 65, 70-72, 115-124, 149-151/.

У зв`язку з цим адвокатом ОСОБА_6 були подані зауваження на протокол судового засідання.

3 грудня 2014 року суд першої інстанції, відхиливши зауваження захисника, що стосувались показань підсудного, прийняв рішення про доповнення матеріалів кримінальної справи протоколом судового засідання від 16.04.2013р., у якому наводяться дані про допит підсудного ОСОБА_7 /т.5 а.с. 313-317/.

Колегія суддів вважає, що протокол судового засідання від 16.04.2013р. не може бути врахований апеляційним судом, як такий, що відображає показання підсудного ОСОБА_7 в засіданні суду першої інстанції, оскільки зазначений протокол не був виготовлений в порядку, визначеному ст. 87-1 КПК України 1960р., і був відсутній у матеріалах кримінальної справи як на час постановлення вироку судом першої інстанції 22.05.2013р., так і на час його перегляду апеляційним та касаційним судами, що відповідно до п.10 ч.2 ст. 370 КПК України є безумовною підставою до скасування вироку суду.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вирок суду в частині виправдання ОСОБА_7 ніким не оскаржувався, апеляційний суд вважає, що у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, вирок суду в частині засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст. 149 КК України підлягає скасуванню із скеруванням справи у цій частині на новий судовий розгляд.

Приймаючи до уваги, що матеріали кримінальної справи не містять даних щодо показань підсудного ОСОБА_7 в засіданні суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи апеляції щодо заперечення стороною захисту фактичних обставин злочину, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

А тому, при новому розгляді справи суду необхідно з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону всебічно, повно та об`єктивно дослідити докази у справі, дати їм належну юридичну оцінку та постановити законний і обґрунтований вирок.

Керуючись ст. ст. 379, 365, 366, 367 КПК України 1960 року, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 22 травня 2013 року в частині засудження ОСОБА_7 за ч.2 ст. 149 КК України скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд в іншому складі суду, частково задовольнивши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 .

Головуючий:

Судді: