Номер провадження 1-кп/201/201/374/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, із середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
15 червня 2015 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ продукти 35», розташованому за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 34, пересуваючись по торгівельному залу даного магазину, побачив пляшку коньяку об`ємом 0,5 літрів, марки «Таврія» та одну пляшку віскі об`ємом 0,5 літрів, марки «White Horse 40%», яке належить ТОВ «АТБ маркет», після чого в нього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна і він визначив дані пляшки, як об`єкт свого злочинного посягання.
Після чого, ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні ТОВ «АТБ продукти 35» реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, взяв одну пляшку коньяку найменування «Таврія» ємкістю 0,5 літрів, загальною вартістю 131 гривня 42 копійки та пляшку віскі «White Horse 40% ємкістю 0,5 літрів» загальною вартістю 161 гривня 29 копійок, які знаходились на полиці лікеро-горілчаних виробів, після чого поклав за ремінь штанів у які був вдягнений і прикрив поверх футболкою.
Далі, з метою доведення кримінального правопорушення до кінця ОСОБА_4 з викраденим майном намагався покинути місце скоєння злочину, направившись у бік виходу з магазину, але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, так як був затриманий на виході з приміщення охоронцем супермаркету «АТБ продукти 35».
Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, показав, що 15 червня 2015 року, приблизно о 12 годині, прийшов до магазину «АТБ-продукти 35», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, Бульвар Слави, 34 за покупками. Перебуваючи в приміщенні магазину побачив алкогольні вироби та вирішив вкрасти, з цією метою взяв пляшку коньяку та пляшку віскі, поклав дане майно за ремінь, одягнених на нього штанів, прикривши футболкою. Після чого, приховавши вкрадене майно під своїм одягом, намагався покинути приміщення супермаркету, не оплативши товар, перетнув каси, але на виході з супермаркету його зупинив охоронець та попросив показати, що у нього під футболкою. Він погодився та дістав з під футболки вкрадені дві пляшки із алкогольними напоями. Після чого були викликані працівники міліції. При цьому не оспорював ні обставини скоєння ним правопорушення, що інкримінується, ні вартість вкраденого майна, ні вину. В скоєному щиро розкаявся.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_4 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і ОСОБА_4 винний у його вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, тому він підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідивши дані про особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченого, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останнім кримінального правопорушення, його особи та обставини, що пом`якшують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 61 (шістдесят одної) гривні 50 (п`ятдесят) копійок, що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- одну пляшку коньяку марки «Таврія» ємкістю 0,5 літрів та одну пляшку віскі марки «White Horse» 40% ємкістю 0,5 літрів, які передані 16 червня 2015 року під розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 для зберігання залишити останньому, як законному володільцю.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у розмірі 61 (шістдесят одної) гривні 50 (п`ятдесят) копійок на користь держави.
Речові докази:
- одну пляшку коньяку марки «Таврія» ємкістю 0,5 літрів та одну пляшку віскі марки «White Horse» 40% ємкістю 0,5 літрів, які передані 16 червня 2015 року під розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 для зберігання залишити останньому, як законному володільцю.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1