печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.06.2015 року

Печерський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження №0001248 від 25.10.2014 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, що має вищу освіту, офіційно не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 02 червня 2014 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 358 КК України до сплати штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_4 у листопаді 2013 року, в денний період часу, зареєстрував за грошову винагороду, без мети ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Алютар» () за наступних обставин:

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, в листопаді 2013 року, на пропозицію невстановленої слідством особи, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел стосовно перереєстрації на своє ім`я суб`єкта підприємницької діяльності юридичної особи, а саме: ТОВ «Алютар» (), в органах державної влади за грошову винагороду, в розмірі 1200 грн., без наміру здійснювати господарську діяльність, передбачену статутом вказаного товариства.

Того ж дня, у невстановлений слідством час, для досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_4 передав невстановленій слідством особі копію свого паспорту громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, необхідні для складання статутних та реєстраційних документів підприємства, при цьому достовірно знаючи, що фактично частку статутного фонду не вносив, до статутного фонду його не передавав та не від кого не приймав як засновник, і не збирався, як вказано в цих документах, займатись підприємницькою діяльністю, а також усвідомлюючи, що в подальшому, статутні документи ТОВ «Алютар» (), які надають право на перереєстрацію підприємства, проведення підприємницької діяльності та отримання від неї прибутку, будуть використані іншими особами шляхом подання у відповідні державні органи.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в денний час доби, 14 листопада 2013 року, знаходячись в офісному приміщенні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, не маючи наміру придбавати та приймати статутний капітал ТОВ «Алютар», переслідуючи корисливу мету, засвідчив своїм підписом документ, який видається та посвідчується засновником ТОВ «Алютар» (код ЄРДПОУ 38765418) та приватним нотаріусом, який посвідчує факти , що мають юридичне значення та надають певні права, тобто зареєстрував на своє ім`я підприємство з метою прикриття незаконної діяльності, а саме з метою сприянням суб`єктам господарювання реального сектору економіки в мінімізації податкових зобов`язань, шляхом формування незаконного податкового кредиту.

Статут ТОВ «Алютар» підписаний ОСОБА_4 , як нібито засновником зазначеного підприємства і переданий ним з метою використання іншим особам, був наданий невстановленою досудовим розслідуванням особою 25.11.2013 до відділу Державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Оболонського району реєстраційної служби ГУ юстиції у м. Києві, на підставі якого проведено державну перереєстрацію ТОВ «Алютар».

Після перереєстрації ТОВ «Алютар» на своє ім`я, ОСОБА_4 самостійно підприємницьку діяльність не здійснювалв, угод фінансового характеру не укладав, печаткою підприємства не користувався, не призначав та не звільняв з посад працівників.

Дії ОСОБА_4 , який перереєстрував ТОВ «Алютар» здійснювалися в порушення законодавчих актів України, що регулюють діяльність суб`єктів підприємництва, а саме: статті 1 Закону України Про підприємництво № 698-ХІІ від 02.07.1991 року, із змінами та доповненнями; статті 14 Закону України Про підприємництво № 698-ХІІ від 02.07.1991 року, із змінами та доповненнями, пункту 3 статті 8 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІV від 16.07.1999 р., згідно якого власник, або уповноважена ним службова особа підприємства повинні організувати бухгалтерський облік на підприємстві та забезпечити фіксування здійснення всіх господарських операцій у первинних документах;пункту 1 статті 9 Закону України Про систему оподаткування №1251-ХІІ від 25.06.1991 р., із змінами та доповненнями, статті 81 Цивільного Кодексу України, статті 87 Цивільного кодексу України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.205 К України, як створення суб`єкта підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.

23 березня 2015 року між між прокурором прокуратури Печерського району м.Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.205 КК України, обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинений злочин, а саме у виді штрафу 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 гривень.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, та обставини, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч.1 ст.205 КК України, згідно із ст.12 КК Україниє злочином невеликої тяжкості, від якого в даному випадку потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визання винуватості між прокурором та ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Речові докази, судові витрати та цивільний позов у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 23 березня 2015 року між прокурором прокуратури Печерського району м.Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 8500 гривень.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошенн, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Печерський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів.

Суддя ОСОБА_1