УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року квітня 24
дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого: ЯщенкаВ.А.

Суддів: Сінашенка
В.Г., Рунова В.Ю.

З участю
прокурора: Шульги Л.О.

Засудженого: ОСОБА_1.

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Суми кримінальну справу за апеляціями
прокурора Заяц Є.А. і
засудженого ОСОБА_1. на вирок Лебединського районного суду Сумської області від
19 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, судимий

1) 21.03.1997 р. за ст. 140 ч.3, 81 ч.2 КК України
до 3 років
позбавлення волі,

2) 26.07.1999 р. за ст. 140 ч.ч.2,3 КК
України до 3 років 3 місяців
позбавлення волі, звільнений 26.07.2002
р. по відбуттю покарання,

засуджений за
ст. 185 ч.3 КК
України до 3 років
позбавлення волі.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
судимий

1) 30.05.1995 р. за ст.141 ч.2
КК України до 2 років
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік,

2) 16.05.1996 р. за ст. 81 ч.3 КК України
до 3 років 2 місяців
позбавлення волі

3) 27.07.1999 р. за ст.140
ч.ч.2,3,145 ч.1,215-3 ч.2 КК України до 5
років з конфіскацією майна, звільнений 3.09.2003 р. по відбуттю покарання,

засуджений за
ст. 185 ч.3 КК
України з застосуванням ст.69
КК України до 2 років
позбавлення волі.

Стягнуто з
ОСОБА_2. і ОСОБА_1. в солідарному порядку на користь ОСОБА_3. 3000 грн.
матеріальної і 1000 грн.
моральної шкоди, на користь ОСОБА_4. 2800
грн. матеріальної і 5000
грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_5. 4080 грн. матеріальної і 2000
грн. моральної шкоди.

Стягнуто з
ОСОБА_2. та ОСОБА_1. судові витрати по 171
грн. 61 коп. з
кожного.

Долю речових
доказів вирішено відповідно до вимог ст.81 КПК України.

За вироком суду
ОСОБА_2. і ОСОБА_1. визнані винними і засуджені за те, що 1 листопада 2006 року за
попередньою змовою, з використанням автомобіля ГАЗ-33076 д.н.НОМЕР_1,
яким керував за дорученням ОСОБА_1., з дачного кооперативу

Справа №11-313/2007 р. Головуючий у
першій інстанції - Бакланов Р.В..

Категорія ст. 185 ч.3 КК України Доповідач - Сташенко В.Г.

2

біля с.Валки Лебединського
району з господарства ОСОБА_5. викрали майно вартістю 1638 грн. і з
господарства ОСОБА_4. викрали майно вартістю 1250 грн., а 9
листопада 2006 року
вони таким же чином з того ж дачного кооперативу з господарства ОСОБА_6.
викрали майно вартістю 1708
грн.70 коп. і з господарства ОСОБА_3. викрали майно вартістю 1246 грн.50 коп. В
поданих апеляціях:

· прокурор,
який затвердив обвинувальний висновок, не оспорюючи доведеності вини засуджених
та правильності призначеного покарання, посилається на те, що суд при вирішенні
цивільних позовів вийшов за межі обвинувачення, стягнувши на користь ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. і ОСОБА_5. матеріальну шкоду відповідно в сумі 3000 грн., 2800 грн. і 2000 грн., в той час
як така була їм заподіяна відповідно в сумі 1246 грн.50 коп., 1250
грн. і 1638грн., а тому просить вироку суду в частині вирішення цивільних
позовів скасувати і справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в
порядку цивільного судочинства;

· засуджений
ОСОБА_1., погоджуючись з вироком суду, просить врахувати, що він має
матір-пенсіонерку, яка потребує його догляду і матеріальної підтримки, та з
метою відшкодування збитків потерпілим просить пом'якшити призначене йому
покарання, визначивши таке у вигляді обмеження волі.

Заслухавши
доповідача про обставини справи та доводи поданих апеляцій, пояснення
засудженого ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію та погодився з апеляцією
прокурора, думку прокурора Шульги Л.О., підтримавшого апеляцію прокурора та
вважавшого, що апеляція засудженого ОСОБА_1. задоволенню не підлягає,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи поданих апеляцій, колегія
суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а
апеляція засудженого ОСОБА_1. задоволенню не підлягає з таких підстав.

В поданих
апеляціях висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1. у вчиненні
злочинів за обставин, зазначених у вироку, та правильність юридичної
кваліфікації його дій за ст. 185
ч.3 КК України під сумнів не ставляться.

При призначенні
покарання засудженому ОСОБА_1. суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, обставини
справи, що обтяжують і пом'якшують покарання, в тому числі і ті, на які
посилається засуджений в апеляції, та за наявності ряду пом'якшуючих обставин,
суд призначив йому покарання з застосування ст.69 КК України нижче від нижчої
межі, встановленої в санкції закону, яким передбачена відповідальність за
вчинений злочин.

За таких
обставин колегія суддів не вбачає законних підстав для подальшого пом'якшення
призначеного засудженому ОСОБА_1. покарання.

В той же час при
вирішенні цивільних позовів потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_5. та ОСОБА_4. про
стягнення з засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2. в солідарному порядку матеріальної
шкоди суд першої інстанції вийшов за межі встановленого органами досудового
слідства і судом розміру фактично заподіяної потерпілим матеріальної шкоди,
стягнувши таку з засуджених в значно більших розмірах, що суперечить загальним
принципам відшкодування матеріальної шкоди в розмірі фактично заподіяної шкоди.

Так, за вироком
суду ОСОБА_3., ОСОБА_5. та ОСОБА_4. була заподіяна матеріальна шкода відповідно
в розмірах 1246 грн.50
коп., 1638 грн. і 1250 грн., а

3

суд безпідставно
стягнув на їх користь на відшкодування матеріальної шкоди відповідно 3000 грн., 2000 грн. і 2800 грн., що
перевищує заподіяну їм засудженими матеріальну шкоду. За таких обставин колегія
суддів вважає необхідним вирок суду в частині вирішення цивільних позовів
вказаних потерпілих про стягнення з засуджених ОСОБА_1. і ОСОБА_2. в
солідарному порядку матеріальної шкоди змінити, зменшивши розмір стягнення на
відшкодування матеріальної шкоди ОСОБА_3. до 1246 грн.50 коп., ОСОБА_5. до 1638
грн. та ОСОБА_4. до 1250 грн., тобто до фактичних розмірів матеріальної шкоди,
встановленої вироком суду, частково задовольнивши апеляцію прокурора.

Колегія суддів
вважає необхідним також запропонувати суду першої інстанції в порядку ст.409
КПК України вирішити питання про початок строку відбуття покарання засудженими
ОСОБА_1. і ОСОБА_2.

На підставі
викладеного керуючись ст.ст.362,365,366,377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора задовольнити частково.

Вирок
Лебединського районного суду Сумської області від 19 лютого 2007 року відносно
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову про стягнення
матеріальної шкоди змінити і стягнути з ОСОБА_1. і ОСОБА_2. в солідарному
порядку на користь ОСОБА_3 1246
грн. 50 коп.,
ОСОБА_5 1638 грн. та ОСОБА_4 1250 грн. на
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

В іншій частині
вирок суду залишити без зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1.- без
задоволення.

Запропонувати
суду першої інстанції в порядку ст.409 КПК України вирішити питання про початок
строку відбуття покарання засудженими ОСОБА_1. і ОСОБА_2..