АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №
10- 43/2007р. Головуючий
121 ч.2 КК Мунько Б.П.
під варту Доповідач
в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10
квітня 2007 р. колегія суддів судової палати в кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого Демиденка А.І.

суддів Охріменко І.К.,
Неділька М.І.

за участю
прокурора Сиволапа А.С.

захисника ОСОБА_3.

обвинуваченого ОСОБА_1.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальну справу за апеляцією
захисника ОСОБА_3. в інтересах обвинуваченого ОСОБА_1. на постанову Черкаського
районного суду Черкаської області від 29.03.2007 року, якою стосовно

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, українця, громадянина України, не одру­женого, проживаючого в АДРЕСА_1, не судимого
обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту ,-

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового слідства ОСОБА_1обвинувачуегься в
тому, що він 20.01.2007 року близько 0 год.
15 хвилин, знаходячись в с
Леськи Черкаського району біля бару «Калина» по вул.Жовтневій, 1,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_4. на
грунті особистих неприязне них стосунків умисно нанесли удари кулаками та
ногами в область голови та тулуба ОСОБА_2., спричинивши йому тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді: крововиливу під м'які мозкові оболонки, в м'які покрови
черепа, синців, саден та ран на голові, перелому 4-х ребер, крововиливу в
жирову клітковину обох нирок та інших тілесних ушкоджень, від яких настала
смерть потерпілого.

За даним фактом 21.01.2007 року органом досудового слідства порушена
кримінальна

справа, а 22.02.2007 року порушена кримінальна справа стосовно ОСОБА_4. та

ОСОБА_1. за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України по факту

спричинення ними ОСОБА_2. тяжких
тілесних ушкоджень, від яких настала смерть

останнього.

20.03.2007 року винесено постанову про притягнення
ОСОБА_1. в якості обвинуваченого, а 22.03.2007 року він об'явлений в розшук.

26.03.2007 року ОСОБА_1. пред'явлено обвинувачення у вчиненні ним злочину,
передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

27.03.2007 року старший слідчий СУ УМВС України в
Черкаській області Сергієць О.В. за погодженням з прокурором Черкаської області
звернулася в суд з поданням про застосування стосовно ОСОБА_1. запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту.

Задовольняючи вказане подання слідчого, суд першої інстанції посилається на
те, що ОСОБА_1обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, а також, що матеріали
справи свідчать про те, що обвинувачений намагається уникнути від слідства та
суду шляхом симуляції захворювань, про що свідчать довідки медичних установ, а
також перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу як самого
обвинуваченого , так і його родичів на свідків та іншого обвинуваченого по
даній справі.

В своїй апеляції захисник ОСОБА_3., не погоджуючись з постановою суду,
просить її скасувати та обрати ОСОБА_1. міру запобіжного заходу, не пов'язану з
триманням його під вартою, посилаючись на те, що, на його думку, в матеріалах
справи відсутні дані того, що обвинувачений намагається уникнути слідства та
суду, перешкоджає встановленню істини по справі та про можливість продовження
ним злочинної діяльності. Апелянт також посилається на те, що суд при винесенні
зазначеної вище постанови недостатньо врахував такі обставини, як неповнолітній
вік обвинуваченого та незадовільний стан його здоров'я.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого
ОСОБА_1. та захисника ОСОБА_3., підтримавших апеляцію, пояснення слідчого
Сергієць О.В., міркування прокурора щодо залишення постанови суду без змін,
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що підстав для її задоволення не має.

Висновок суду про необхідність обрання обвинуваченому
ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді взяття під варту є законним та
обґрунтованим.

Так із матеріалів справи вбачається про те, що ОСОБА_1обвинувачується у
вчиненні умисного тяжкого злочину, що потяг за собою смерть людини, за який
передбачено покарання у вигляді позбавлення волі понад три роки.

Дані матеріалів справи, зокрема обставини вчинення вказаного вище злочину
та наступивші від цього наслідки свідчать про велику суспільну небезпечність як
цих діянь, так і самої особи обвинуваченого ОСОБА_1, а тому перебування його
під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень по справі,
а також запобіганню спробам уникнути його від слідства та суду та перешкодити
встановленню істини по справі.

Такий висновок суду першої інстанції ґрунтується і на
даних матеріалів справи, які засвідчують про намагання родичів обвинуваченого
ОСОБА_1. вплинути на хід досудового слідства, зокрема на іншого обвинуваченого
ОСОБА_4. та на
родичів останнього з метою дачі ним показань, які не відповідають фактичним
обставинам справи. Крім того, матеріали справи дають підстави вважати, що
ОСОБА_1, незважаючи на те, що він перебував на лікуванні в різних медичних
установах, уникає від явки в слідчі органи для дачі відповідних показань.

Вказані обставини, як вірно зазначив суд першої інстанції, є беззаперечною
підставою для задоволення подання слідчого про обрання ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту, а тому доводи захисника, викладені ним в
своїй апеляції є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що суд при постановлені вказаного судового рішення
дотримався вимог ст..ст.148,150,155 та 434 КПК України.

На підставі
наведеного та керуючись ст..ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію захисника ОСОБА_3. в інтересах обвинуваченого
ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Черкаського
районного суду Черкаської
області від 29 березня 2007 року про обрання обвинуваченому ОСОБА_1.
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту залишити без змін.