Справа № 357/2926/15-к
1-кп/357/274/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.03.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Біла Церква обвинувальний акт та угоду про примирення від 26 лютого 2015 р. у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000623 від 16 лютого 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Біла Церква Київської області, українки, громадянки України, незаміжній, з повною загальною середньою освітою, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,-

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта обвинувачується в тому, що 16 лютого 2015 р. близько 01 год. 30 хв., перебуваючи в приміщенні жіночої вбиральні нічного клубу «Шоколад», який розташований на четвертому поверсі ТРЦ «Вега» по вул. Гординського, 2а в м. Біла Церква, помітивши на одному із умивальників мобільний телефон марки «Lenovo s850» синього кольору, вартість якого - 3970 грн. з сім-картками операторів мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 грн. та «Київстар» - 15 грн., належних ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу вчинила його крадіжку.

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення втекла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 4000 грн.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У підготовчому судовому засіданні учасниками кримінального провадження №0000623 від 16 лютого 2015 року заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення, укладеної 26 лютого 2015 р. між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди потерпіла та обвинувачена за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст.468,469,471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюються, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність цивільного позову, а також узгодили покарання обвинуваченій ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Також у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілій та обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України, зокрема найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 цього Кодексу, наслідки невиконання дата її укладення та підписи сторін.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, заслухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченою угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченої ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, сторони примирилися добровільно, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.65 КК України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Речові докази та процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Угоду про примирення від 26 лютого 2015 року, укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000623 від 16 лютого 2015 року між потерпілою ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_8 - затвердити.

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1