ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року липня 10 дня Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, одноособово, під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за секретаря ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровськ у залі суду в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 1 2015 04 , справу за висунутим обвинуваченням проти:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, народженого у м. Дніпропетровськ, українця за національністю, з неповною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 2008 року народження, безробітного, який фактично проживає в АДРЕСА_1 , будучи зареєстрованим в АДРЕСА_2 , раніше двічі судимого, останній раз 30.06.2010 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15-ч. 2 ст. 185, ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України сукупно у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, з яких на підставі ст. 81 КК України за ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.01.2013 звільнений умовно-достроково на один рік один місяць та три дні,

у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи не погашені і не зняті в установленому законом порядку судимості за корисливі злочини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і продовжив паразитичний спосіб життя із вчиненням повторних злочинних посягань проти власності за наступних обставин.

Так, 27.03.2015 близько 20 години 40 хвилин в м. Дніпропетровську поблизу будинку на вулиці Короленко, 73, з метою легкої наживи ОСОБА_4 з користі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на паркан вказаного домоволодіння та умисно зірвав дві камери відеоспостереження «Dahya DH-IPC HFW5200CP-L» з серійними номерами s/n TZC4FW408W00087, s/n НОМЕР_1 та дві камери відео спостереження «Dahya DH-IPC HFW2200SP» з серійними номерами s/n TZC4FV341W00738, s/n НОМЕР_2 , тим самим повторно таємно заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , загальною вартістю на суму 17 790 гривень 50 коп., яким розпорядився на власний розсуд, залишивши місце злочину.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та маючи вдалий досвід крадіжки, 29.03.2015 близько 03 години 40 хвилин в м. Дніпропетровську поблизу будинку на АДРЕСА_3 , з метою легкої наживи ОСОБА_4 з користі, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на паркан вказаного домоволодіння та умисно зірвав чотири камери відеоспостереження «Dahya DH-IPC HFW2200SP» з серійними номерами s/n TZC4FV341W00649, s/n TZC4FV341W00703, s/n НОМЕР_3 , s/n НОМЕР_4 , тим самим повторно таємно заволодів майном, що належить ОСОБА_6 , загальною вартістю на суму 8 736 гривень 00 коп., яким розпорядився на власний розсуд, залишивши місце злочину.

Підсудний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у скоєному діянні, щиросердно розкаявся та засудив вчинене і, будучи допитаним в судовому засіданні, докладно розповів про встановлені вище обставини злочину. Пояснив суду, що 27 березня 2015 року він, проходячи повз домоволодіння на розі вулиць Короленка та Української, побачив встановлені на паркані камери відеоспостереження, які вирішив викрасти, для чого, з`ясувавши, що за його діями ніхто не стежить, виліз на паркан та зірвав з металевих кріплень дві камери, які скинув додолу, після чого пройшов по паркану та зірвав таким же чином ще дві камери. Зі слів підсудного, викрадені чотири камери він збув раніше знайомому ОСОБА_7 за понад тисячу гривень, після чого 29 березня того ж року він вирішив повторити крадіжку, для чого, прибувши до того ж домоволодіння, заліз через сусідські металеві ворота на паркан з іншого боку домоволодіння, де також спочатку зірвав дві камери, скинувши їх додолу, та, пройшовши по паркану далі, зірвав ще дві камери відео спостереження. За власним зізнанням підсудного, викрадені за другим епізодом чотири камери він збув за таку ж суму тому ж знайомому ОСОБА_7 . Підсудний, не заперечуючи загальну вартість викрадених ним камер, зазначив, що отримані від продажу камер грошові кошти він витратив на власні потреби.

Окрім зізнання підсудного, його вина у вчинені злочину підтверджується сукупністю достатніх даних, здобутих за допомогою зібраних доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не заперечується, на підставі чого фактичні обставини у судовому засіданні з`ясовані згідно з істиною у встановленому порядку за частиною третьою статті 349 КПК України.

Зокрема, сторони обвинувачення і захисту не оспорюють фактичні дані заяви про вчинення злочину під протокол від 01.04.2015 (т. 1 а.с. 6), які в сукупності з відомостями видаткової накладної № РН-10/03-1 (т. 1 а.с. 7) та копій упаковок (т. 1 а.с. 54) вказують на належність ОСОБА_6 викрадених за двома епізодами камер відеоспостереження, визнаних речовими доказами (т. 1 а.с. 100-101), вартість яких підтверджена висновком експерта-товарознавця № 1862-15 від 12.05.2015 (т. 1 а.с. 27-30), доводячи предмети злочину і самі події таємного заволодіння ними. Достовірність показань ОСОБА_4 , які він давав як на досудовому, так і на судовому слідстві, про спосіб викрадення речей перевірені на місцевості в результаті проведення під протокол 08.06.2015 слідчого експерименту (т. 1 а.с. 79-85), фактичні дані якого об`єктивно узгоджуються з відомостями протоколу огляду місця події (т. 1 а.с. 8) та добутого відеозапису камер спостереження домоволодіння під АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 102), визнаного речовим доказом (т. 1 а.с. . 100-101), що переглянутий на досудовому слідстві під протокол від 12.06.2015 (т. 1 а.с. 93-95). Відомості огляду викрадених камер у присутності понятих під протокол (т. 1 а.с. 18-20), що 03.04.2015 добровільно видані ОСОБА_8 , в сукупності з показаннями підсудного про місце збуту викраденого прямо викривають ОСОБА_4 у причетності до викрадень чужого майна.

Оцінивши показання ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмети злочинних посягань і про обстановку їх виявлення, належить дійти переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних підсудним добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно з ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Суд за стійким внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному та всебічному дослідженні всіх з`ясованих обставин в їх сукупності, дійшов висновку, що вина підсудного ОСОБА_4 та обставини ним скоєного знайшли своє підтвердження в судовому засіданні дослідженими достатніми доказами, а його умисні дії, що виразилися у неоднократному протиправному таємному заволодінні чужим майном особою, яка має непогашені судимості за крадіжки, підлягають кваліфікації крадіжкою за ч. 2 ст. 185 КК України за ознакою повторності вчинення.

Призначаючи у відповідності до ст. 65 КК України вид і міру покарання, суд, керуючись правосвідомістю, враховує характер корисливого злочину, віднесеного кримінальним Законом за формальними ознаками до злочинів середньої тяжкості, які посягають на відносини приватної власності, непорушність яких гарантована державою. За повного визнання своєї вини підсудним, який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, задовільно характеризується за місцем проживання, суд до пом`якшуючої покарання обставини згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України відносить активне сприяння розкриттю вчиненого злочину та проявлене в судовому засіданні щире каяття.

Відповідно, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням характеру і ступеня тяжкості вчиненого злочину, пом`якшуючої покарання обставин, особи винного, його віку і освітньо-кваліфікаційного рівня, суд за стійким внутрішнім переконанням в силу ст. 65 КК України знаходить за необхідне для його виправлення призначити у виді покарання позбавлення волі, визначивши достатній для попередження нових злочинів строк, за якого мета покарання за ст. 50 цього Кодексу буде досягнута, а підсудного спіткає справедлива кара за скоєне за ст. 185 КК України.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину в сукупності з даними про особу винного, стан його здоров`я та сімейний стан, спираючись на встановлені обставини справи, слід прийняти до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в особистості ОСОБА_4 , що вказують на його готовність до самоконтролю і правослухняної поведінки, на підставі чого суд вважає можливим виправлення підсудного без відбування покарання із звільненням від такого згідно з ст. 75 КК України з іспитовим строком.

Виявлені і вилучені під протокол від 03.04.2015 камери відеоспостереження, що були предметом злочину, передані потерпілому під розписку (т. 1 а.с. 103), а інші збитки до відшкодування не заявлені, що визначає достатність кримінально-процесуальної реституції в питанні відшкодування шкоди.

Процесуальні витрати згідно ст. 124 КПК України належить віднести на рахунок підсудного.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні передбаченої за ч. 2 ст. 185 КК України крадіжки, призначивши у виді покарання два роки позбавлення волі, від відбування яких згідно ст. 75 КК України звільнити під умовою, що він протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину.

Покласти на ОСОБА_4 згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Речові докази:

вісім камер відеоспостереження, передані на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_6 , вважати повернутим у законне володіння за належністю;

DVD-R-диск із записами камер відео спостереження, протоколи допитів потерпілого, свідків та інші документи про зафіксовані процесуальні дії, зберігати у кримінальній справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави на розрахунковий рахунок 0004, відкритий УДКС в Бабушкінському районі м. Дніпропетровська () в ГУДКС України у Дніпропетровській області (МФО 805012), 123 гривні з призначенням платежу: «оплата витрат на залучення експерта згідно акту № 1862-15 від 12.05.2015», поклавши на підсудного процесуальні витрати.

Вирок, за виключенням підстав заперечення обставин, дослідження яких під час судового розгляду визнано недоцільним, підлягає оскарженню до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська апеляційної скарги протягом 30 днів, починаючи з наступного після його проголошення дня, із плином яких набирає законної сили. Копію вироку вручити підсудній та прокурору негайно.
Головуючий