Справа № 1-96/2008 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2008
року Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого
судді - Устіченко К.І.,

при секретарі
-Корсаковій І.С.,

з участю
прокурора -Дяченко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Новий
Геташен Мартунінського району Республіки Вірменія, вірменина, громадянина
Вірменії, освіта середня, перебуває у
цивільному шлюбі, має на утриманні двоє малолітніх дітей: 2006, 2007 років
народження, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше судимого,
мешканця АДРЕСА_1,

за ст. 122 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2008 року біля 01-30 год. в приміщенні бару «Наш», який
розташований: по вул.. Гагаріна, 101 в м. Снігурівка Миколаївської області, між
підсудним ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла
бійка під час якої підсудний умисно наніс два удари рукою в обличчя потерпілого
і заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої щелепи
з права і закритого перелому нижньої щелепи зліва, які згідно заключення
експертизи №117/100 від 23 квітня 2008 року, за критерієм тривалості розладу
здоров'я відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості.

Підсудний винним себе визнав повністю, суду пояснив, що в ніч на 02 квітня 2008 року в приміщенні
бару «Наш» між ним та потерпілим на ґрунті неприязних стосунків виникла бійка,
в ході якої він двічі рукою наніс удари ОСОБА_2 в область обличчя і заподіяв
йому тілесні ушкодження. У вчиненому розкаюється, просив суд слухати справу без
дослідження доказів.

На підставі ч.3 ст. 299 КПК України та згодою учасників процесу суд
вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи
оскільки вони ніким не оспорюються, а винність підсудного у вчиненні злочину
підтверджена, окрім його особистих зізнань, доказами, вказаними в
обвинувальному висновку.

Суд кваліфікує дії підсудного за ст. 122 ч. 1 КК України , як умисне
середньої тяжкості тілесне ушкодження , яке не є небезпечним для життя і не
потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке , що
спричинило тривалий розлад здоров'я .

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність
злочину , вчинено злочин середньої тяжкості , особу винного , який за місцем
проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, його першу судимість , визнання вини і розкаяння.

Обставин, що обтяжують відповідальність суд не вбачає.

Суд вважає, що виправлення підсудного можливе і без ізоляції його від
суспільства, а тому застосовує до нього
ст.ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324, КПК України
суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та
призначити покарання у вигляді 2 (двох)
років обмеження волі.

Застосувати ст. 75 КК України і від відбування покарання звільнити з
випробуванням з іспитовим терміном на один рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого наступні обов'язки:

1. Повідомляти
органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи;

2. Періодично з'являтися для
реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу, до вступу вироку в законну силу, залишити попередню - підписка про невиїзд з
постійного місця проживання.

На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду
через районний суд протягом 15 днів.

СУДДЯ: