Справа № 464/9484/14-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/674/14 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2014 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снятин Івано-Франківської обл.,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 вересня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2007 року ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 185, ч.5 ст. 185, ч.1 ст. 187, ст. 348, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України на 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Початок строку відбуття ОСОБА_6 покарання 24 листопада 2006 року; кінець строку відбуття покарання 24 листопада 2016 року.

Адміністрація Львівської виправної колонії №48 управління ДПтС України у Львівській області та спостережна комісія при Сихівській районній адміністрації Львівської міської ради звернулися до Сихівського районного суду м. Львова з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , покликаючись на те, що засуджений відбув 3/4 строку покарання, режим утримання більшу частину відбування покарання не порушував, до праці ставиться сумлінно, довів своє виправлення.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 30 вересня 2014 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 .

На ухвалу суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та застосувати щодо нього ст. 81 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що судом не було враховано наступне:

- в зв`язку із скороченням обсягів виробництва він не був офіційно працевлаштований, але приймав активну участь у роботах по благоустрою території відділення та установи, виконує ремонтні роботи, за що п`ять разів був заохочений правами начальника установи;

- за час відбування покарання здобув п`ять робітничих професій, навчається в Львівському навчальному центрі при установі;

- під час відбування покарання одружився та створив сім`ю, дружина на даний час вагітна;

- після звільнення з місць позбавлення волі має намір працевлаштуватися на підприємстві «Життя без бар`єрів», про що є дані в особовій справі;

- адміністрація ЛВК №48 подала клопотання про його звільнення на підставі ст. 81 КК України та повністю підтримала в ході судового розгляду;

- повністю переусвідомив минулу хибну поведінку та його погляди на життя носять виключно суспільно-корисний характер.

Крім цього зазначає, що судове засідання відбувалося в режимі відеоконференції, з технічних причин зв`язок був неякісним і він не міг в повній мірі розуміти хід судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом першої інстанції допущені істотні порушення кримінального процесуального закону, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 409, ч.1 ст. 412 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ч.1 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Між тим в ухвалі суду від 30 вересня 2014 року, якою закінчено розгляд справи, вказівка на ухвалення судового рішення іменем України відсутня.

Відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитись складанням і оголошенням його резолютивної частини, які підписують усі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини і оголошений учасникам судового провадження. Про час оголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

Згідно з технічним записом судового засідання від 30 вересня 2014 року судом першої інстанції з покликанням на ч.2 ст. 376 КПК України було оголошено резолютивну частину ухвали (без зазначення часу оголошення повного тексту ухвали).

Однак в матеріалах провадження резолютивна частина ухвали відсутня, а в журналі судового засідання зазначено про оголошення ухвали через дві хвилини після видалення суду до нарадчої кімнати, що ставить під сумнів законність судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 108 КПК України під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються, зокрема, час, номер та найменування процесуальної дії, що проводиться під час судового засідання.

Між тим в журналі судового засідання не знайшли свого відображення усі процесуальні дії, які проводились у судовому засіданні, натомість зазначені дії, які не були проведені. Так, після виступу прокурора про непідтримання ним подання (о 11:50:11 год.) дослідження доказів не проводилось; була оголошена резолютивна частина ухвали, а не повний текст судового рішення.

Вказані порушення кримінального процесуального закону є істотними й тягнуть за собою скасування судового рішення з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім цього ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

В суді першої інстанції засуджений, підтримуючи подання про умовно-дострокове звільнення, дав пояснення щодо свого сімейного стану, здобуття ним професій, працевлаштування після звільнення з місць позбавлення волі.

Однак наведені засудженим доводи не знайшли свого відображення в судовому рішенні, й суд не дав їм оцінки. Матеріали особової справи засудженого судом першої інстанції досліджені не були.

З технічного запису судового засідання від 30 вересня 2014 року вбачається, що всупереч вимогам ч.3 ст. 336 КПК України під час здійснення судового провадження в режимі відеоконференції не було забезпечено належної якості звуку, а відповідно і реалізації учасниками провадження своїх процесуальних прав.

З огляду на викладене судове рішення підлягає скасуванню, а в суді першої інстанції слід призначити новий розгляд подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 .

Доводи засудженого про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення його від відбування покарання повинні бути предметом перевірки при розгляді подання в суді першої інстанції.

У разі здійснення судового провадження в режимі відеоконференції слід дотримати вимоги ч.3 ст. 336 КПК України щодо забезпечення належної якості зображення та звуку, а також забезпечення учасникам провадження можливості чути та бачити хід судового провадження, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задоволити частково.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 30 вересня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 скасувати.

Призначити у Сихівському районному суді м. Львова новий розгляд подання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_6 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_4