Справа № 1-45/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2007 року Оболонський
районний суд м.Києва

в складі: головугочого-судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Загородній М.В.

за участю прокурора - Буднік О.М.

за участю
потерпілої - ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.І КК України,

ВСТАНОВИВ;

20 червня 2006 року близько 22 год. 15 хв. ОСОБА_2,
керуючи технічно справним автомобілем „Мазда-323" д.н.з. НОМЕР_1,
рухаючись по Московському мосту зі сторони пр-ту Ватутіна в напрямку пр-ту
Г.Сталінграда в м. Києві, грубо порушив п. 12.2 правил дорожнього руху України,
не обравши в темний час доби безпечної швидкості, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем „ВАЗ-2101"
д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, пасажир якого, ОСОБА_1,
отримала тілесні ушкодження.

ОСОБА_2 порушив наступний пункт Правил дорожнього руху
України:

·п.12.2. У темну
пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою,
щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги;

·а саме,
не обрав в темний час доби безпечної швидкості.

Згідно висновку
судово-медичної експертизи №1325/3
від 29.08.2006 року при
дослідженні медичної документації на гр-ку
ОСОБА_1, виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий краєвий перелом
основи дистальної (нігтьової) фаланги І пальця лівої стопи зі зміщенням
уламків.

Вказане
ушкодження спричинено тупим предметом, могло виникнути при автомобільній
травмі, при ударах об частини та деталі салону автомобіля, у строк та при
обставинах, вказаних у постанові, відноситься до тілесних ушкоджень середньої
тяжкості, що не є небезпечним для життя, але таке, що призвело до тривалого
розладу здоров'я, оскільки для зрощення перелому необхідний строк більше 21 дня.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину,
передбаченого ст. 286 ч.І КК
України визнав повністю, щиро розкаявся, та повністю підтвердив обставини
вчиненого ним злочину. Запевняє суд про недопущення подібного, просить
призначити покарання, не пов»язане з позбавленням волі.

Потерпіла
ОСОБА_1 повністю підтвердила обставини вчиненого підсудним злочину. Вказує на те, що підсудний не відшкодовував шкоду
завдану злочином, але цивільний позов заявляти не буде.

Враховуючи те,
що підсудний та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і
судом встановлено, що вони правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників
процесу, та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи,
які ніким не оспорюються.

Таким чином,
оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного
ОСОБА_2 у судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_2
повинні бути кваліфіковані за ст.286 ч.І КК України тому що він вчинив дії, що
виразились в порушенні правші безпеки дорожнього руху особою, яка керує
транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні
ушкодження.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_2,
у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною
обставиною, згідно ст.66 КК України, суд визнає те, що підсудний щиро
розкаявся.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не
встановлено.

Крім того, при
обранні підсудному міри покарання судом враховується його відношення до
вчиненого, а також те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення злочину невеликої тяжкості.

На підставі викладеного, суд вважає
за необхідне обрати ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч.І ст.286 КК України, а
саме у виді обмеження волі, але вважає, що його виправлення та перевиховання
можливо без ізоляції від суспільства, вважає можливим призначити покарання з
застосуванням ст.. 75 КК
України, та вважає можливим не призначити пісудному покарання у виді
позбавлення спеціального права керування транспортними засобами. Керуючись
ст.ст. 323,324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ;

ОСОБА_2 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.І КК України і призначити
йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі без позбавлення права
керувати транспортними засобами.

На підставі ст.
75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов'язавши його повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, а також
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання
до набуття вироком чинності -
залишити без змін.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: Камбулов
Д.Г.