АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №621/3281/14-к Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/656/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2015р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5
За участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2014р.,-

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 05 грудня 2014р.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець станиці Запоріжської Темрюківського району Краснодарського краю Російської Федерації, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживаючий АДРЕСА_1 , судимий:

1. 14.03.1997р. Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.140 ч.2, ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі;

2. 19.12.2003р. Зміївським районним судом Харківської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

3. 06.09.2004р. Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, ч.3, 304 КК України із застосуванням ст.ст.70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі;

5. 08.05.2009р. Комінтернівським районним судом м. Харкова за ст.ст.358 ч.1, ч.3 КК України із застосуванням ст.ст.70, 70 КК України до 5 місяців арешту;

6. 11.01.2011р. Зміївським районним судом Харківської області за ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;

7. 06.04.2012р. Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, ч.3 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі.

- звільнений 16.08.2014р. по відбуттю строку покарання;

8. 11.11.2014р. Зміївським районним судом Харківської області за ст.ст.185 ч.2, ч.3 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі,-

засуджений за ст.185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за цим вироком, більш суровим, що призначено за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 11.11.2014р., остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.72 ч.5 КК України, зараховано в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення з 14.10.2014р. по 05.12.2014р.

Початок строку відбуття покарання встановлено рахувати з 14.10.2014р.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів вирішено.

За вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнаний винним у скоєні злочину за таких обставин.

03 жовтня 2014р., близько 17-00 год., ОСОБА_8 , біля домоволодіння АДРЕСА_2 , скориставвався тим, що його дії ніким помічені не будуть, таємно, шляхом вільного доступу із території вказаного домоволодіння викрав велосипед торгової марки «Україна», що належить ОСОБА_9 , тим самим спричинив потерпілій шкоду на суму 320грн. Викраденим ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду першої інстанції змінити, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості скоєного правопорушення та особі обвинуваченого, призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_8 зазначив, що судове слідство проводилося односторонньо, а саме в ході судового слідства не було допитано жодного свідка а також потерпіла. Також вказав, що призначене покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі є занадто суворим та явно не відповідає його особі.
Заслухавши доповідь судді; пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого; думку прокурора який просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів, відповідно до ст.404 ч.1 КПК України, переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

В апеляційний скарзі ОСОБА_8 зазначив, що судове слідство проводилося односторонньо, так як, в ході судового слідства не було допитано жодного свідка а також потерпіла.
Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції, з`ясувавши думку учасників судового провадження, а також самого ОСОБА_8 обмежився допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, без дослідження інших письмових доказів, відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів,щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно матеріалам справи та аудіозапису судового процесу ОСОБА_8 належним чином був повідомлений про положення ст.349 КПК України.

Тому доводи ОСОБА_8 щодо односторонності судового слідства колегія суддів знаходить невмотивованими та такими, що не знаходять свого підтвердження.

Далі, в ході досудового та судового слідства ОСОБА_8 підтвердив факт скоєння зазначеного злочину за обставин наведених у судовому рішенні. Винуватість у скоєнні цього злочину ОСОБА_8 визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся. Зазначеним обставинам суд дав належну оцінку, дії обвинуваченого за ст.185 ч.2 КК України кваліфікував вірно.

Так обвинувачений вказав, що призначене покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі є занадто суворим та явно не відповідає його особі.
Разом з тим, суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, дотримався вимог ст.ст.65, 66, 67 КК України, з урахуванням ступені тяжкості скоєного злочину, конкретних обставин справи, а також даних про особу обвинуваченого, який 16 серпня 2014р. звільнився з місць позбавлення волі, за місцем проживання характеризується посередньо, ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків. Обставинами, що пом`якшують покарання, судом правильно визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставиною, що обтяжує покарання судом вірно визнано рецидив злочинів.

Призначене ОСОБА_8 покарання за вироком районного суду у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, знаходиться у межах, установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого, про занадто суворе покарання колегія суддів вважає недоцільними. Вважати покарання, призначене судом першої інстанції обвинуваченому, несправедливим, внаслідок суворості підстав не має.

З урахуванням викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що жодних порушень вимог кримінального та кримінального процесуального закону, які б тягли за собою зміну або скасування постановленого вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.349, 404, 405, 407, 418 ч.2, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити - без задоволення.

Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 05.12.2014р. за обвинуваченням ОСОБА_8 1968 року народження у скоєні злочину передбаченого ст.185 ч.2 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена сторонами кримінального провадження в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_8 у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: