Справа № 11- 6012007 р. Головуючий у 1 інстанції - Соловей В.В.
ст.286 ч.2 КК України Доповідач - Сердюк О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2007
року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

головуючого
судді - Кузюри М.М.

суддів - Сердюка О.Г., Зенченко
Т.С.

з участю
прокурора - Євхименка В.В.

підсудного - ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
старшого помічника прокурора Козелецького району Великохатньої С.М. на
постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 11 червня 2007
року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою
кримінальна справа по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця м. Івано-Франківськ,
розлученого, із вищою освітою, регіонального менеджера представництва „Eгic
Нюрт" м. Києва, жителя АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- у
скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, повернута прокурору
Чернігівського району для проведення додаткового розслідування.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він 02 січня 2006 року,
керуючи автомобілем марки „Renault
Clio Symbol", д.н.з.НОМЕР_1,
рухався по автодорозі Київ-Чернігів-Нові Яриловичи в напрямку м. Чернігів.
Рухаючись по вказаному напрямку, приблизно о 21 год. 20 хв. на 112 км
+ 800 м зазначеної дороги у с

Красилівка
Козелецького району Чернігівської області, ОСОБА_1 проявив неуважність,
неправильно оцінив дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху,
своєчасно не вжив безпечних заходів для зменшення швидкості автомобіля до
такої, яка б не перевищувала безпечної за умови фактичної видимості дороги в
результаті чого скоїв наїзд на гужовий віз під керуванням ОСОБА_2, який
переїжджав вказану дорогу зліва направо, відносно водія автомобіля марки "Rеnаult Clio
Symbol", д.н.з.НОМЕР_1. У результаті дорожньо-транспортної пригоди
ОСОБА_2 були заподіяні середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, а
неповнолітній пасажирці гужового возу ОСОБА_3 - тяжкі тілесні ушкодження.

У даній
дорожній обстановці водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.3 (учасники дорожнього
руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути
взаємно ввічливими), 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та
інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати
життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків), 12.2 (у темну
пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою,
щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги), 12.3
(у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно
спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості
аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху
об'їзду перешкоди), 12.4 (у населених пунктах рух транспортних засобів
дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год) Правил дорожнього руху України.

Порушення
вимог п.п. 12.2, 12.3 і 12.4 Правил дорожнього руху України стало причиною та
умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться
у прямому причинному зв'язку із наслідками, які наступили у результаті
дорожньо-транспортної пригоди.

Направляючи
справу на додаткове розслідування, суд зазначив, що під час досудового
розслідування була допущена суттєва неповнота, яку не можливо усунути в
судовому засіданні. На думку суду вона полягає в не проведенні транспортно -
трасологічних експертних досліджень для визначення взаємного розташування автомобіля
і гужового возу під час зіткнення, а також визначення місця їх зіткнення, щоб
усунути протиріччя у показаннях підсудного ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2, і
необхідності допиту свідка ОСОБА_4., яка була очевидцем дорожньо-транспортної
пригоди. Крім цього, суд зазначив, що в порушення вимог ст.98 ч.2 КПК України
кримінальна справа відносно особи, яка притягується до кримінальної
відповідальності, кримінальна справа взагалі не порушувалась.

В
апеляції прокурор, який приймав участь в суді першої інстанції, просить
постанову суду скасувати, а справу направити на новий судовий

розгляд в той же
суд в іншому складі суддів. Свої вимоги аргументує тим, що вищенаведені
висновки суду є передчасними, без повного та всебічного з'ясування всіх
зібраних по справі доказів, а наявні по справі недоліки вважає можливим усунути
шляхом більш ретельного допиту підсудного, потерпілого, свідка та проведення
відповідної експертизи без повернення справи на додаткове розслідування.

Заслухавши
доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення підсудного ОСОБА_1,
який заперечував проти апеляції прокурора, дослідивши матеріали справи в
повному обсязі та доводи поданої апеляції, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляція не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 281 КПК України, можливе направлення кримінальної справи на
додаткове розслідування, з мотивів неповноти чи неправильності досудового
слідства, коли ця неповнота чи неправильність не може бути усунута в судовому
засіданні.

Колегія
суддів вважає, що органи досудового слідства не в повному обсязі виконали
вимоги ст. 22 КПК України, щодо обов'язку вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи,
виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують
обвинуваченого.

Так, суд
першої інстанцій обґрунтовано дійшов до висновку про те, що в показах
підсудного ОСОБА_1 і потерпілого ОСОБА_2 має місце протиріччя стосовно
розташування автомобіля і гужової возу під час їх зіткнення, а також визначення
місця їх зіткнення.

Виходячи
з цього, необхідно зробити висновок, що органами досудового слідства покладені
в основу обвинувального висновку докази, які по собі є суперечливі і
спростовують одне одно. Щодо перевірки здобутих доказів їх обґрунтованості та
достовірності, органи досудового слідства необхідних дій не проводили.

Крім
цього, як слідує з висновку автотехнічної експертизи № 558-А від 18.12.2006
року, в умовах пригоди, тобто у темну пору доби при недостатній видимості, водій
гужового возу ОСОБА_2 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.7.7 „б",
10.1 ПДР України, а водій автомобіля ОСОБА_1 - відповідно до вимог
п.п.12.2,12.3, 12.4 ПДР України, і що рухаючись зі швидкістю 79.8 -98.9 км/год
водій ОСОБА_1 не мав технічної можливості уникнути зіткнення з гужовим возом.

Даному
висновку автотехнічної експертизи, органом досудового слідства не дана належна юридична оцінка, не було
перевірено, чи не

допустив порушень вимог п.16.11 ПДР України, при виїзді на
нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг, водій гужового возу.

Органом
досудового слідства належним чином не було вирішено питання, чи не знаходяться
дії водія гужового возу, який порушив вимоги декількох пунктів Правил
дорожнього руху, в прямому причинному зв'язку із дорожньо-транспортною
пригодою.

Встановлені
по справі недоліки не можуть бути усунуті в ході судового слідства по причині
необхідності проведення значної кількості слідчих дій, які полягають в
необхідності допиту свідка ОСОБА_4., яка знаходилася під час дорожньої пригоди
у автомобілі підсудного ОСОБА_1, про відомі їй обставини та в проведенні
транспортно -трасолопчних експертних досліджень для усунення протиріч в показах
підсудного та потерпілого, з врахуванням всіх доказів по справі вирішити
питання про порушення справи відносно конкретної особи та про пред'явлення
конкретного обвинувачення особі, дії якої безпосередньо знаходяться в прямому
причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Враховуючи
однобічність та неповноту досудового слідства, колегія суддів вважає за
необхідне залишити рішення суду першої інстанції в силі.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України,

колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
старшого помічника прокурора Козелецького району Великохатньої C.M. залишити без
задоволення, а постанову Козелецького районного суду від 11 червня 2007 року
про повернення на додаткове розслідування кримінальної справи відносно ОСОБА_1
- без змін.