Справа № 209/5368/14-к
Провадження № 1-кп/209/42/15
В И Р О К
Іменем України
19 лютого 2015 року м. Дніпродзержинськ

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, непрацюючого, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 30 червня 2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 08 листопада 2012 року за постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні,

за ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 11 вересня 2014 року приблизно о 14 годині 40 хвилин, знаходячись на перехресті вул. Кармелюка - вул. Семашко в м. Дніпродзержинську побачив раніше незнайому ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 , маючи намір на відкрите заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, підійшов ззаду до ОСОБА_5 та, реалізуючи свої злочинні наміри, шляхом ривку зірвав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 10 гр, вартістю 4000 грн., і почав тікати, в той час як ОСОБА_5 висловлювала вимогу зупинитися та повернути їй її майно. ОСОБА_4 , не реагуючи на зазначені вимоги і утримуючи викрадене майно, з місця скоєння злочину втік, чим спричинив потерпілій майнову шкоду на суму 4000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав свою вину та пояснив, що 11 вересня 2014 року приблизно о 14.00 годині в районі вул. Семашко в м. Дніпродзержинську він підійшов до потерпілої, зірвав з неї золотий ланцюжок та втік. Потім його наздогнали працівники міліції та затримали. У скоєному розкаявся.

Окрім визнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується наступними зібраними у справі доказами:

- Свідченнями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 11 вересня 2014 року приблизно о 14.00 годині, коли вона йшла додому з роботи, до неї ззаду підбіг незнайомий хлопець та зірвав з її шиї ланцюжок, кулон впав і він його не помітив. Вона обернулася та побачила обвинуваченого, який тримав у руках її ланцюжок, він нічого не казав, а вона почала кричати, щоб він повернув їй ланцюжок. Він почав тікати, а вона побігла за ним. Вона побачила, що за ним також побігли двоє хлопців. Пізніше їй стало відомо, що один з них є дільничним інспектором і їм вдалося наздогнати обвинуваченого. Ланцюжок їй було повернуто працівниками міліції. Просить суворо не карати обвинуваченого;

- Проколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 11 вересня 2014 року, який підтверджує факти та обставини скоєння кримінального правопорушення, згідно обставин, встановлених судом;

- Протоколом огляду місця події від 11 вересня 2014 року, який підтверджує факти та обставини скоєння кримінального правопорушення, згідно обставин, встановлених судом;

- Протоколом огляду предметів та речей від 11 вересня 2014 року, який підтверджує факти та обставини скоєння кримінального правопорушення, згідно обставин, встановлених судом;

- речовим доказом по справі ланцюжок.

Аналізуючи зібрані у справі докази суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлена і доведена, а його умисні дії органами досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого, суд вважає щиросерде каяття і повне визнання підсудним своєї вини.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання, суд, враховуючи характер вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого раніше судимого за аналогічний злочин, який був звільнений з місць позбавлення волі 08 листопада 2012 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 4 дні, що свідчить про його стійку протиправну поведінку, який позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , є піклувальником над бабусею ОСОБА_7 , 1937 року народження, який вину визнав, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, з урахування принципу індивідуалізації покарання, вважає, що подальше виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливо без ізоляції його від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371 КПК України, суд
з а с у д и :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і, призначити йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 строк знаходження його під вартою з 08 серпня 2014 року по 19 лютого 2015 року.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком чинності залишити без змін.

Речовий доказ по справі - золотий ланцюжок 585 проби, вагою 10 гр, який знаходиться у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у останньої.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його оголошення. Засудженим, який знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1