Дата документу Справа № 314/660/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1205/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/660/15-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, який відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії № 101 в Запорізькій області,
встановила:
З апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції звернувся засуджений ОСОБА_7 , в якій просить скасувати ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.04.2015 року та прийняти рішення, яким звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

В обґрунтування скарги апелянт вказав на те, що вважає незаконними висновки суду про те, що він не мав права на подання повторної заяви про його умовно-дострокове звільнення, не оскарживши перше рішення, а саме ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.11.2014 року, якою йому було відмовлено в прийнятті його заяви про умовно-дострокове звільнення.

Також апелянт звертає увагу на те, що суд посилається в ухвалі на застосування щодо нього стягнення, не дивлячись на те, що вони вже погашені відповідно до вимог ст. 134 п. 14 КВК України, а з моменту накладення на нього останнього стягнення у грудні 2013 року минуло півтора роки, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Крім того, на думку засудженого, суд не взяв до уваги, що він з березня по липень 2014 року був працевлаштований на виробництві установи колонії на дільниці ТОВ «Колобок» та мав заохочення за сумлінну працю, примірну поведінку та дотримання умов утримання.

Згідно із оскаржуваною ухвалою суду, залишено без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з посиланням на те, що засуджений ОСОБА_7 вже звертався до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, по якому ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 25.11.2014 року було відмовлено у прийнятті до розгляду заяви засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання. Вказана ухвала суду засудженим в установленому законом порядку оскаржена не була.

В обґрунтування свого рішення суд зазначив, що відповідно до вимог ст. 154 КВК та КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

В ухвалі також зазначені судимості ОСОБА_7 , а також те, що він засуджений 30.10.2012 року вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі. Початок строку - 02.07.2011 року, кінець строку - 02.07.2016 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який вважає апеляційну скаргу в частині скасування ухвали суду обгрунтованною, але з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до норм, передбачених ч. 1 ст. 404 КПК України, ухвала суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, 06.02.2015 року, до суду першої інстанції з заявою про умовно-дострокове звільнення звернувся ОСОБА_7 , засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 30.10.2012 року за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3, 70 КК України остаточно до п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до норм, закріплених у ст.154 КВК України та у ч.6 ст.539 КПК України, передбачено, що у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Зміст наведених норм вказує на те, що підставою для відмови у повторному розгляді клопотання є ухвала суду, в якій клопотання розглянуте по суті і в його задоволенні відмовлено.

Відповідно до змісту ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року, на яку, як на підставу залишення без розгляду клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення послався суд, засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у прийнятті до розгляду його заяви щодо умовно-дострокового звільнення, тобто клопотання по суті вимог судом не розглядалось і остаточне рішення по ньому не приймалось.

Отже, суд першої інстанції не мав правових підстав для залишення клопотання засудженого про його умовно-дострокове звільнення без розгляду, у зв`язку з чим, апеляційна скарга в цій частині підлягає задоволенню.

Що стосується вимог про розгляд клопотання про умовно-дострокове звільнення по суті з ухваленням по ньому остаточного рішення, то ці вимоги не узгоджуються з повноваженнями суду апеляційної інстанції, який не має права вирішувати питання, які не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Виходячи з викладеного та вимог наведених норм законів, ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали провадження за клопотанням засудженого від 06.02.2015 року поверненню до суду першої інстанції для розгляду по суті з призначенням нового розгляду.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 08.04.2015 року, якою залишено без розгляду клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, скасувати та по ньому призначити новий розгляд у Вільнянському районному суді Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4