У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Пивовара В.Ф., Гошовської Т.В.

за участю прокурора

Вергізової Л.А.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві
5 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника
прокурора Кіровоградської області на постанову Голованівського районного суду Кіровоградської області від 14
квітня 2006 року.

Цією постановою до

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

немаючого
судимості,

застосовані примусові
заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з
суворим наглядом за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1
ст. 115 КК України.

В апеляційному порядку зазначена
постанова не переглядалася.

Як визнав встановленим
суд, 8 січня 2006 року близько 18-ї години 30 хвилин ОСОБА_1, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, у будинку АДРЕСА_1 під час сварки, яка переросла
у бійку наніс ОСОБА_2 декілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла,
крім цього, використовуючи підручні засоби, заподіяв потерпілому тяжкі тілесні
ушкодження, від яких він помер.

У касаційному поданні
заступник прокурора Кіровоградської області зазначає, що судом не в повній мірі
з'ясовано наявність у ОСОБА_1 психічного стану, який позбавляв його можливості
усвідомлювати свої дії та керувати ними та при встановленні у ОСОБА_1 стану
неосудності, суд керувався лише висновком амбулаторної судово-психіатричної
експертизи. Просить постанову скасувати, а кримінальну справу направити на
новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, міркування прокурора, яка підтримала касаційне
подання, обговоривши його доводи та перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не підлягає.

На підставі зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні у
встановленому кримінально-процесуальним законом порядку доказів, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_1 суспільно
небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у стані неосудності.

Доводи у касаційному
поданні про те, що судом не з достатньою повнотою з'ясовано наявність у ОСОБА_1
психічного стану, який позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та
керувати ними позбавлені підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_1 з дитинства відставав в розумовому розвитку, знаходився під
наглядом психіатрів за місцем проживання, є інвалідом дитинства 2 групи
безстроково з приводу олігофренії в ступені глибокої дебільності.

Згідно висновку
амбулаторної судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_1 в момент вчинення
суспільно небезпечного діяння страждав хронічним психічним захворюванням в
формі помірної розумової відсталості з значними порушеннями поведінки. Емоційна
неадекватність, зниження інтелекту і відсутність критики до свого стану
позбавило його можливості розуміти значення своїх дій і розумно керувати ними,
неосудний, підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України.

Такі дані, на думку колегії
суддів, давали суду підстави дійти висновку про те, що ОСОБА_1 під час вчинення
суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України перебував
у стані неосудності.

З врахуванням характеру та
тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, а також з урахуванням ступеня
небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд обґрунтовано
застосував до ОСОБА_1 примусовий захід медичного характеру у виді
госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

відмовити
у задоволенні касаційного подання заступника прокурора Кіровоградської області.

С у д д і:

Коновалов В.М. Пивовар
В.Ф.
Гошовська Т.В.