11-кп/775/137/2015(м)

Категорія: ч. 1 ст. 263 КК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах Апеляційного суду Донецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004101 від 18.10.2014 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.01.2015 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Волноваха Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 , 08.10.2014р., знаходячись в Приморському районі м.Маріуполя, маючи умисел на незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав (взяв на зберігання) у знайомого на ім`я ОСОБА_9 , точні анкетні данні під час досудового розслідування якого не встановлені, автоматичну, нарізну вогнепальну зброю - автомат конструкції Калашникова «АКС-74» калібру 5,45 мм, промислового виробництва, який придатний для стрільби.

18.10.2014р., ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, носив при собі зазначену зброю по території Приморського та Жовтневого районів м.Маріуполя та на громадському транспорті перевіз до орендованого гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Автолюбитель» по вул. Річній, 6 в Жовтневому районі м.Маріуполя, де з вказаного часу став її незаконно зберігати, де у той же день, в період з 13.30год. до 14.00год. працівниками міліції, в ході огляду вказаного гаражу, в підвалі, в полімерному мішку білого кольору виявлено та вилучено зазначений автомат, який ОСОБА_8 незаконно придбав, носив і зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Не погодившись з судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеності провини обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та кваліфікацію його дій, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст.263 КК України з застосуванням вимог ч.1 ст.66, ч.1 ст.69, ч.3 ст.75 КК України у виді трьох років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки.

Апелянт вказує, що при постановлені вироку суд не врахував наступні обставини: ОСОБА_8 при проведені обшуку працівниками міліції в орендованому ним гаражі добровільно вказав місце знаходження зброї; співпрацював з органами досудового слідства; у скоєному щиро розкаявся; раніше не судимий, має постійне місце проживання та позитивно за ним характеризується; хворіє на геморагічний васкуліт та знаходиться на обліку у лікаря-окуліста, у зв`язку з чим йому потрібні особливі умови.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційні вимоги та просив змінити вирок суду, прокурора, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, доведеність його вини та кваліфікація злочинних дій, учасниками судового розгляду не оскаржується, у зв`язку із чим відповідно до вимог ст.404 КПК України вирок в цій частині в апеляційному порядку не перевіряється.

Що стосується призначеного кримінального покарання, колегія суддів дійшла такого висновку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді трьох років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі закритого типу, суд мотивував це тим, що обвинувачений визнаний винним у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії середньої тяжкості, раніше не судимий, не працює, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо.

При цьому, судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття, але не встановлено обставин, які обтяжували б покарання.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, вирішуючи питання про вид та розмір покарання щодо особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, суди зобов`язані дотримуватися загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймати до уваги ступінь тяжкості вчиненого винною особою злочину, дані про особу винного та обставини справи, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з вищезазначених норм кримінального закону та роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України, які не врахував суд першої інстанції, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисту про суворість призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання.

Так, судом не взяті до уваги в достатній мірі конкретні обставини справи та поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, який активно сприяв розкриттю злочину, в ході досудового слідства надавав правдиві показання, данні про стан його здоров`я, за якими ОСОБА_8 знаходиться на обліку у лікаря-окуліста, перебуває на «Д» обліку з діагнозом геморагічний васкуліт, в 2014 році лікувався у хірурга з приводу електротравми в побуті з пошкодженням 2-3 пальців лівої кісті 2 ступеню, що потягло протипоказання для підняття важкого, навантаження, пов`язані з вібрацією, рухаючими механізмами, наклони, знаходження в умовах переохолодження.

Ці обставини, відповідно до положень ст. 66 КК України також є пом`якшуючими покарання, які суд першої інстанції не врахував і у вироку не зазначив.

Крім того, за даними про особу обвинуваченого він позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не засуджувався.

Вказані обставини, а також сумлінна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_8 в ході досудового розслідування, відсутність намагань уникнути кримінальної відповідальності та покарання достатньо та переконливо свідчать, що він не є особою, яка надає підвищену небезпеку для суспільства.

Сукупність наведених вище обставин, а також те, що зброя перебувала на зберіганні, яке тривало короткий час, при відсутності даних про її застосування, приводить колегію суддів до переконання, що наявні достатні підстави вважати призначену міру кримінального покарання суворою і не спів розмірною, а виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без відбування покарання у виді позбавлення волі, з застосуванням вимог ст. 75, 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 376 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 26.01.2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

До покарання призначеного ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі застосувати вимоги ст. 75, 76 КК України, звільнивши його від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Засудженого ОСОБА_8 , який утримується під вартою в СІ № 7 м. Маріуполя звільнити з під варти негайно.

В решті частини вирок суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: