справа № 208/9943/14-к
№ провадження 1-кп/208/129/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 січня 2015 року м. Дніпродзержинськ
Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:
Головуючого, судді ОСОБА_1 ,
При секретарі ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
Обвинуваченого ОСОБА_4 ,
встановив:
В провадження Заводського районного суду м. Дніпродзержинська надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Прокурор вважав можливим призначити судовий розгляд за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, висловив свою позицію щодо одноособового розгляду справи судом, та відсутності осіб, яких би сторона обвинувачення заявляла в якості свідків.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення судового розгляду за його обвинуваченням, заявив що свій захист буде здійснювати самостійно.
Так, в ході підготовчого судового засідання, судом на виконання вимог ст.314, 315 КПК України, встановлюється наявність або відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Так, згідно до вимог пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України, передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Вивчив матеріали обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та реєстр матеріалів досудового розслідування, виявлено невідповідність обвинувального акту та реєстру матеріалів до нього, вимогам ст.. 291 КПК України, а саме:
в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України:
- при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленими, та формулюванні обвинувачення, не викладено об`єктивну та суб`єктивну сторону вини ОСОБА_4 , а саме:
обвинувачуючи ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України тобто в незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу, без мети збуту, прокурором в обвинувальному акті не зазначено:
обсяг наркотичного засобу який придбав ОСОБА_4 ;
обсяг наркотичного засобу який зберігався ОСОБА_4 ;
обсяг наркотичного засобу який був виявлений за місцем мешкання ОСОБА_4 ;
що є обов`язковою складовою кримінального правопорушення та кваліфікуючою ознакою та необхідно для встановлення в діях ОСОБА_4 наявності або відсутності складу кримінального правопорушення.
Крім того, як вбачається зі змісту обвинувального акту обсяг обвинуваченням пред`явленого ОСОБА_4 не відповідає кваліфікації його дій.
Також, згідно до вимог ч. 2 ст.. 109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:
1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Але, як встановлено, в реєстрі матеріалів досудового розслідування, долученого до обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.. 109 КПК України, не зазначено місце зберігання речових доказів, які згідно до обвинувального акту вилучені були у обвинуваченого в ході досудового розслідування.
Таким чином, з врахуванням встановлених фактичних даних, суд приходить до висновку щодо невідповідності обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вимогам чинного законодавства, що є підставою для застосування вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.
На підставі вище зазначеного та керуючись вимогами ч. 2 ст. 109, п. 5 ч. 2 ст. 291, п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд
ухвалив:
Встановити строк для усунення виявлених недоліків терміном - один місяць.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через суд першої інстанції, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Ухвалу вручити негайно прокурору та обвинуваченому

Суддя ОСОБА_1 .