Справа № 11-460/ 2007 року Головуючий в 1-й інстанції Бондар О.О.
Категорія спи. 121 ч,1 КК України Доповідач Лінник П.О.
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

18 липня 2007 року колегія
суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного

суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді Шершуна В .В., суддів Лінника П.О., Бойко Л.В., з участю прокурора Бардецького О.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за

апеляцією засудженого
ОСОБА_1., прокурора Волочиського району
на вирок

Волочиського районного суду від 17
травня 2007 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, 8 ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, уродженця та жителя с Бронівка Волочиського району, Хмельницької області,
українця, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, працюючого кочегаром Бронівської ЗОШ 1 ступеня, розлученого, раніше не судимого, -

засуджено за ст.121 ч.1 КК України на 6 років 9
місяців позбавлення волі.

За ст. 129 ч.1 КК України виправдано.

Він утримується під вартою.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 17 травня 2007 року, в
цей строк зараховано час його перебування під вартою з
4 січня 2007 року по 16 травня 2007 року.

Долю речових доказів вирішено згідно ст. 81 КПК України.

За вироком суду ОСОБА_1засуджено за те, що він 4 січня 2007 року біля 13 години в с Бронівка Волочиського району
Хмельницької області, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, на ґрунті неприязних відносин кухонним ножем наніс
сім колото-різаних ран своїй дружині ОСОБА_2.,
заподіявши при цьому останній тяжкі тілесні ушкодження,
небезпечні для життя в момент заподіяння.

В апеляціях засуджений просить вирок суду змінити через невідповідність призначеного покарання його особі та тяжкості злочину.
При цьому наголошує, що даний вирок постановлений на неповно з'ясованих
обставинах та без врахування всіх обставин, які мають значення для правильного
вирішення справи. Стверджує, що суд не врахував його визнання вини, щире
каяття, він має постійне місце проживання і роботи, на його утриманні троє неповнолітніх дітей, окрім цього, вважає, що у
вироку безпідставно зазначено, що злочин скоєний у стані алкогольного сп'яніння.

В апеляційному поданні прокурор просить вирок суду скасувати, в зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню
тяжкості злочину і особі засудженого внаслідок м'якості та
невірної кваліфікації його дій, постановити новий вирок,

2

призначивши
ОСОБА_1. за ст.. 129 КК України - 2 роки обмеження
волі, за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України 8 років позбавлення волі, на
підставі ст.. 70 КК України - остаточно призначити
8 років позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримку своєї апеляції та
в заперечення апеляції засудженого, пояснення
засудженого на підтримку своєї апеляції, пояснення
потерпілої про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи апеляції, судова палата -

знаходить

що апеляція
прокурора та засудженого задоволенню не підлягає.

Суд обгрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у скоєні ним злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України при викладених у вироку суду
обставинах та виправдав його за ст.. 129 ч.1 КК України.

Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та перевіреним у
судовому засіданні доказам.

Так, потерпіла ОСОБА_2. пояснила, що ОСОБА_1. з яким вона співмешкала, в останні роки спільного життя систематично став зловживати
спиртними напоями, а будучи в стані алкогольного сп'яніння вчиняв
сварки та бійки, що і стало причиною розпаду сім'ї, поскільки ніякі міри
реагування на ОСОБА_1уже не впливали, добровільно лікуватись від алкоголізму він не хотів. Така поведінка ОСОБА_1змусила
її піти до своєї матері і проживати там.
30.12.2006 року туди-ж у стані алкогольного сп'яніння прийшов ОСОБА_1і вчинив чергову сварку, вимагаючи повернутись до нього. Саме тоді
вона і побачила у руці ОСОБА_1кухонного ножа, а сам він в цей час обзивав їх
брутальними славами. За допомогою сусіда ОСОБА_3їм вдалось випровадити ОСОБА_1з подвір'я, який при
цьому висловлювався, що щось їй зробить, але на такі слова
вона не реагувала, поскільки він завжди так говорив. 4.01.2007 року біля 12-ї години до неї на роботу прийшов ОСОБА_1, який був
у стані алкогольного сп'яніння і став
вимагати від неї, щоб вона повернулась до нього для спільного проживання. Йдучи по вулиці у магазин разом з ОСОБА_1,
останній вийняв з кишені ніж яким став наносити їй удари в живіт.
Коли-ж вона стала кликати на допомогу своїх колег, які йшли неподалік, ОСОБА_1перестав наносити їй удари ножем, якого сховав та
пішов в інший бік.

Аналогічні за змістом покази дали і потерпілі ОСОБА_4. та ОСОБА_5., що є для
потерпілої ОСОБА_2. матір'ю та сестрою.

Свідок ОСОБА_6. підтвердила, що 4 січня 2007 року в обідню пору йшла разом
із своєю матір'ю зі школи у магазин. Разом із ними
йшов і ОСОБА_1, який вимагав від матері повернутись до
нього. Неподалік від школи він став наносити матері удари ножем в живіт та по
рукам.

Саме цю обставину підтвердили кожен зокрема і свідки ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9. які були очевидцями того, як ОСОБА_1. кухонним
ножем спричинив тілесні ушкодження потерпілій
ОСОБА_2, що мало місце 4.01.2007 року в обідню пору на вулиці села
Бронівка Волочиського р-ну.

Об'єктивно винність ОСОБА_1. підтверджується і письмовими доказами, що зібрані
по справі та дослідженні судом.

Відповідно до висновку експертизи за № 22 від 22.02..2007 року на одязі
потерпілої ОСОБА_2. в якому вона була одягнена 4.01.2007 року було виявлено
9-ть наскрізних, колото-різаних пошкоджень шкіри
верха та підкладки плаща і одного різаного пошкодження шкіри верха плаща, 6-ть наскрізних колото-різаних пошкоджень гольфа, які
могли утворитись від багаторазового (не менше 10)
колюче-ріжучого пошкоджуючого впливу

3

твердим плоским предметом із колюче-ріжучими травмуючими властивостями, по типу клинка ножа
(л.с. 80-98).

З протоколу огляду місця події від 4.01.2007 року вбачається, що місцем
вчинення злочину є ділянка дороги в с Бронівка Волочиського району (л.с. 7-9).

З протоколу медичного освідування від 4.01.2007 року вбачається, що на
момент освідування він перебував у стані алкогольного сп'яніння
(л.с. 10).

Згідно висновку судово-медичного експерта за №19 від 19.01.2007 року
вбачається, що потерпілій ОСОБА_2. були
спричиненні тілесні ушкодження колото-ріжучим предметом (не виключено
лезом кухонного ножа) л.с. 74.

Сам засуджений ОСОБА_1. свою вину в умисному спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_2. визнав частково та
підтвердив, що саме він у вказаний у вироку
день, час та на вказаному місці яким була сільська вулиця, під час сварки з потерпілою, наніс їй декілька ударів господарським ножем
в різні частини тіла, однак послідовність таких та кількість - не пам'ятає.

Всім цим доказам в їх сукупності суд дав належну оцінку і прийшов до
обґрунтованого висновку про повне доведення вини
ОСОБА_1. в умисному спричиненні потерпілій тяжкого тілесного ушкодження, вірно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст. 121
КК України та виправдавши його за ст.. 129 ч.1 КК України за недоведеністю
його вини у скоєнні цього злочину.

З цих підстав доводи, що викладені в апеляціях прокурора та засудженого є безпідставними.

Підстав для зміни чи скасування вироку щодо ОСОБА_1. колегія суддів не знаходить, як і не знаходить підстав для пом'якшення йому
покарання із застосуванням ст.. 69 КК України, поскільки таке
покарання ОСОБА_1. призначено у відповідності до вимог ст.. 65 КК України з врахуванням ступені тяжкості вчиненого
злочину, особи винного та обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання, в тому числі і тих, на які є посилання в скарзі.

На підставі
викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів -

Ухвалила:

Вирок Волочиського районного суду від 17 травня 2007 року щодо ОСОБА_1
залишити без зміни, а апеляції засудженого та прокурора - без задоволення..