У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіОСОБА_14,
суддів ОСОБА_15, ОСОБА_16,
при секретарі за участю прокурора засудженого та захисника ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 3 лютого 2015 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 3 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2014 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Запоріжжя, проживаючого в АДРЕСА_2, громадянина України, раніше не судимого, -

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2014 року вирок щодо ОСОБА_6 змінено, абзац четвертий резолютивної частини вироку викладено в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов'язані із залученням експертів у розмірі 2202 грн. 48 коп.» В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 15 травня 2013 року, приблизно 23 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та знаходячись за місцем свого проживання АДРЕСА_2, під час сварки з ОСОБА_8, маючи умисел, спрямований на позбавлення його життя, він умисно наніс потерпілому один удар сокирою в область кута нижньої щелепи зліва, в результаті чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, рубаної рани м'яких тканин верхньої частини шиї з переходом на потиличну область голови зліва, крововиливу в м'які тканини шиї і голови, вогнищево-дифузного крововиливу під м'які мозкові оболонки (субарахноїдальні) в нижньо-бічній поверхні лівої частки мозочка, ділянки ушкодження - розтрощення речовини мозку лівої частки мозочка, осколкового наскрізного перелому потиличної лузки ліворуч, поверхневої насічки зовнішньої кісткової пластинки в області вершини соскоподібного відростка зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Після цього потерпілий ОСОБА_8 пройшов на подвір'я будинку АДРЕСА_1, де одразу від отриманих тілесних ушкоджень помер.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6, за її змістом, просить судові рішення змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України, посилаючись на те, що умислу на вбивство ОСОБА_8 у нього не було, а тілесні ушкодження сокирою потерпілий отримав під час сварки, коли він намагався відібрати у нього сокиру і вони удвох впали на підлогу. Також засуджений вказує на порушення його права на захист під час досудового розслідування.

На касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 прокурор, який брав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, подав заперечення, в яких він просить скаргу залишити без задоволення, а постановлені щодо засудженого судові рішення - без зміни.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та захисника, які просили задовольнити касаційну скаргу, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає з таких підстав.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_8 за викладених у вироку обставин обґрунтовані показаннями потерпілої ОСОБА_9, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, судово-медичного експерта ОСОБА_13, даними протоколів огляду місця події та фото-таблицями до нього, актами судово-медичних досліджень № 279 від 21.05.2013 року, № 469/75 від 21.05.2013 року, № 109 від 16.05.2013 року, № 356 від 21.06.2013 року, висновком судово-медичної експертизи про тяжкість та характер тілесних ушкоджень, висновком комплексної амбулаторної психолого-психіатричної експертизи про те, що під час вчинення злочину ОСОБА_6 був осудним. Цим доказам у їх сукупності суд дав належну оцінку у вироку, визнавши при цьому безпідставними твердження ОСОБА_6 про відсутність у нього наміру вбивати потерпілого та необережний характер заподіяння йому смерті.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, який постановив вирок. Перевіркою матеріалів справи касаційним судом встановлено, що судом першої інстанції вимоги зазначеного закону повністю дотримані. Апеляційним судом також ретельно перевірені доводи засудженого ОСОБА_6 щодо обставин вчиненого правопорушення і на їх спростування в ухвалі наведені докладні мотиви та висновки, які грунтуються на матеріалах провадження. При цьому, доводи засудженого про необережне нанесення потерпілому удару сокирою та заподіяння йому внаслідок цього смертельних тілесних ушкоджень спростовується як локалізацією, характером і їх тяжкістю, так і показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_13 у судовому засіданні про те, що за повідомлених обвинуваченим обставин потерпілий отримати їх не міг.

З урахуванням зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_8 та правильно кваліфікували його злочинні дії за ч. 1 ст. 115 КК України, тобто правильно застосували кримінальний закон. Тому законних підстав для перекваліфікації злочинних дій ОСОБА_6 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 119 КК України за доводами касаційної скарги у колегії суддів немає.

Касаційним судом також встановлено, що істотних порушень кримінального процесуального закону при дослідженні та оцінці наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів законність та обгрунтованість висновків суду щодо винності ОСОБА_6 і правильності кваліфікації його злочинних дій, судами першої та апеляційної інстанції не допущено. Не допущено також і порушення права ОСОБА_6 на свій захист під час досудового розслідування, оскільки з моменту затримання, а саме з 16.05.2013 року йому були роз'яснені його процесуальні права та забезпечено захисником, який належно здійснював його захист під час досудового розслідування та розгляду справи судами першої, апеляційної і касаційної інстанції.

Покарання засудженому ОСОБА_6 судом призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, його особи та обставин, що пом'якшують і обтяжують покарання.

Оскільки кримінальний закон судом першої інстанції застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування, судами першої та апеляційної інстанції у провадженні не допущено, тому підстав для зміни або скасування судових рішень за доводами касаційної скарги засудженого у колегії суддів немає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 3 грудня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16