г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/494/14-к
Номер провадження 1-кп/213/2/15
У Х В А Л А
Іменем України

30 січня 2015 року Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської

області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

- з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ;

- з боку захисту - захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 07.01.2014 року, у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, розлученого, працює на тимчасових роботах, раніше судимого:

- 20.10.2009 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ст.164 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі з застосуванням ст.75 КК України іспитовим строком - 1 рік 6 місяців;

- 23.02.2010 року Інгулецьким районним судом м.Кривого Рогу за ст.122ч.1, 71 КК України до 2-х років обмеження волі, звільненого 21.10.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 24 дні;

за ст.ст. 125ч.2, 122ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 січня 2014 близько 07.00 год. ОСОБА_6 знаходився біля під`їзду №1 будинку №45 по вул. Аврори в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, де спілкувався з раніше знайомою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час бесіди з ОСОБА_4 на підставі тривалих неприязних стосунків у ОСОБА_6 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, знаходячись на вказаному вище місці, вдарив рукою в обличчя ОСОБА_4 , від чого остання впала на землю. Після чого ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії наніс ОСОБА_8 ще один удар ногою в обличчя, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді двох синців обличчя, забійної рани нижнього повіка правого ока, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №112 від 16.01.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.125 ч.2 КК України, а саме заподіяв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, в цей же час до ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підійшов їх знайомий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який намагався заспокоїти ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязнених стосунків, реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , забіг до приміщення своєї квартири АДРЕСА_3 , де взяв дерев`яну палицю, після чого знову вибіг на вулицю з метою завдати тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Так, ОСОБА_6 , 07.01.2014 року близько 8.00 годин, знаходячись біля будинку №45 по вул. Аврори в м.Кривому Розі, з мотивів раптово виниклих неприязнених стосунків, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , наніс п`ять ударів рукою у голову, чотири удари палицею у голову, один удар ногою в ліву руку ОСОБА_9 , чим завдав останньому фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді синців лівого ока, правої половини грудної клітини та лівої верхньої кінцівки; саден обличчя, шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 59 від 13.01.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів; а також тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому нижньої третини лівої променевої та шилоподібного виростку ліктьової кістки лівого передпліччя, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 59 від 13.01.2014 відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби.

Своїми протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст.122ч.1 КК України, а саме - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 себе винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.125ч.2, 122ч.1 КК України визнав повністю, та суду пояснив, що все відбувалося саме так, як зазначено у обвинувальному акті.

06.01.2014 року він зі своєю співмешканкою ОСОБА_4 розпивали спиртне, потім він заснув, а коли прокинувся, то ОСОБА_4 в квартирі не було, а у нього пропали гроші. Він зателефонував ОСОБА_4 , коли вона повернулася, то став з`ясовувати, де гроші. На що вона стала відмовлятися, вийшла на вулицю. Він розлютився, вийшов за ОСОБА_4 , та вдарив її рукою в обличчя, а коли вона нахилилася, вдарив ногою в голову. Потім підійшов ОСОБА_9 , та став захищати ОСОБА_4 , та вони почали битися. Потім він побіг до своєї квартири, де взяв палицю, та повернувшись наніс ОСОБА_10 приблизно 5 ударів рукою в обличчя, 4 удари палицею в область голови, та ногою в ліву руку. В нього відібрали палицю, та він втік. У скоєному щиросердечно розкаюється, все вийшло так, оскільки він розсердився на ОСОБА_11 , яка спочатку жила з ним, а потім пішла до іншого чоловіка.

Відповідно до ст.349 ч.3 КПК України, за клопотанням сторін обвинувачення та захисту, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ст.125ч.2 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; та ст.122ч.1 КК України, за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, доведена в судовому засіданні повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ст.ст.125ч.2, та 122ч.1 КК України.

В ході судового розгляду в режимі відеоконференцзв`язку потерпіла ОСОБА_4 заявила клопотання, та просить закрити кримінальне провадження у відношенні свого колишнього співмешканця ОСОБА_6 за ст.125ч.2 КК України, оскільки вона відмовляється від обвинувачення. Ніяких претензій до ОСОБА_6 не має. Підтримує свою заяву про відмову від обвинувачення, яку вона писала письмово, та передала захиснику ОСОБА_6 . Підтвердила, що це її добровільне волевиявлення, відмовлятися від обвинувачення її ніхто не примушував, всі наслідки їй зрозумілі.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 суду надана письмова заява потерпілої ОСОБА_4 про відмову від обвинувачення, а також письмова заява потерпілого ОСОБА_9 , в якій ОСОБА_9 зазначив, що сторони помирилися, ніяких претензій до ОСОБА_6 він не має, просить кримінальну справу у відношенні ОСОБА_6 за ст.122ч.1 КК України закрити.

Вищезазначені заяви долучено до кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_5 просить суд взяти до уваги вищезазначені заяви потерпілих, та закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 на підставі ст.284 ч.1 п.7 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти клопотань потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , щодо закриття кримінального провадження, не заперечує. Суду пояснив, що він щиросердечно розкаюється у скоєному.

Прокурор проти заявленого потерпілим клопотання про відмову від приватного обвинувачення не заперечує, оскільки це право потерпілих, вважає що є необхідні підстави для закриття кримінального провадження.

Суд, вислухавши думку прокурора, потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_6 , ознайомившись з письмовою заявою потерпілого ОСОБА_9 про відмову від обвинувачення, приймаючи до уваги, що підтвердженням відмови від обвинувачення потерпілим ОСОБА_9 є і та обставина, що він будучи належним чином повідомлений про розгляд даної справи ще 28.05.2014 року /а.с.74/, в подальшому на неодноразові виклики, які йому надходили не реагував, та до суду повторно не з`явився, що відповідно до ч.6 ст.340 КПК України, прирівнюється до його відмови від обвинувачення, вибірково ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, вважає, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ст.477 ч.1 п.1 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених в тому числі і ст. 125ч.2 та ст.122ч.1 КК України.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_4 добровільно відмовляється від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ст.125ч.2 КК України. Потерпілий ОСОБА_9 відмовляється від приватного обвинувачення за ст.122ч.1 КК України

Згідно п.7 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 110, 284-286, 372,395, 477 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 від 07.01.2014року у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за ст.ст. 125ч.2, 122ч.1 КК України закрити, в зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ст.125ч.2 КК України, та відмовою потерпілого ОСОБА_9 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення за ст.122 ч.1 КК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: