Справа № 1-608
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2007 року

Борщівський районний суд
Тернопільської області

в складі:
головуючого Денисової Т.С.

при секретарі Кінзерському О.В.

з участю потерпілої ОСОБА_2.

представника
потерпілої ОСОБА_3.

захисника ОСОБА_4

розглянуши у відкритому
судовому засіданні в м.Борщеві справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

, уродженки та жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, вдови,
пенсіонерки по віку, раніше несудимої,

у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

в с т а н о в и в :

23 серпня 2007 року біля 14 години підсудна ОСОБА_1.,
знаходячись на присадибній ділянці свого господарства, що у с.Залісся
Борщівського району, та побачивши, що по стежці, як вона вважає, її присадибної
ділянки, йде ОСОБА_2., з якою перебуває в неприязних стосунках, підійшла до
останньої і, діючи умисно, штовхнула потерпілу в спину, від чого та впала на
землю, та нанесла декілька ударів руками по голові, грудях, спині останньої,
чим заподіяла потерпілій сильного фізичного болю.

Підсудна ОСОБА_1. вину свою у вчиненні злочину не визнала і суду пояснила,
що з потерпілою десятки років перебуває у неприязних стосунках і не один раз
попереджала ОСОБА_2., яка також є її сусідкою, щоб та не ходила стежкою, що
належить до її присадибної ділянки. Так 23 серпня 2007 року, копаючи у себе на
присадибі картоплю, побачила потерпілу, що йшла її стежкою. Зі словами „скільки
ще будеш ходити, це не твій город”, перейшла їй дорогу і штовхнула. Потерпіла
ступила крок назад, кинула мішок, що мала в руці, але не падала. Вона взяла
потерпілу за руку, сказала „вертайся”, і повела кукурудзами, що росли на городі
сусідки ОСОБА_5. Звівши останню зі своєї присадибної ділянки, повернулася
копати картоплю. Потерпілу не била.

Суд, об”єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні
докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення підсудної у
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. В цьому суд переконали
слідуючі докази.

Потерпіла ОСОБА_2. в судовому засіданні пояснила, що з підсудною перебуває
в неприязних стосунках більше 20 років. Остання безпідставно звинувачує її,
ображає, наговорює. 23 серпня 2007 року вона йшла з мішком на свою земельну
ділянку стежкою городу сусідки ОСОБА_4. Остання дозволяє усім ходити стежкою.
Бачила, що підсудна ОСОБА_1. копала картоплю на своєму городі. Тоді ж, минувши
ОСОБА_1., почула образливі слова підсудної. Остання сварила її, що вона ходить
її городом. Підсудна, що підбігла ззаду, ударивши, штовхнула її у спину і вона
впала на коліна на землю. ОСОБА_1, що була над нею, стала руками бити її по
голові, спині та в груди. Удари підсудної спричинили їй сильну фізичну біль.
Підсудна, попередивши ще раз, щоб вона не ходила її стежкою, залишила її.
Піднявшись, потерпіла пішла до господарства сусідки ОСОБА_6. Там остання
зателефонувала до її дочки, а згодом із сином та дільничним інспектром поїхала
до Мельниця-Подільської лікарні.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що підсудна та потерпіла
перебувають у неприязних відносинах. Підсудну все незадовільняє. станнім часом
підсудна чіпляється до потерпілої за те, що остання ходить стежкою ніби-то її
городу. А насправді стежка проходить по ділянці сусідки ОСОБА_4, і остання
дозволяє всім нею ходити. 23 серпня 2007 року біля 14 години до її господарства
прийшла потерпіла, яка була перелякана і чуть не плакала. ОСОБА_2. пояснила, що
на городі її кинула на землю та побила підсудна. В потерпілої було почервоніння
на лівій щоці і скаржилася на біль голови, спини та в грудях. На прохання
ОСОБА_2. вона зателефонувала до дочки потерпілої.

Опитаний в судовому засіданні як свідок дільничний інспектор Борщівського
РВ УМВС України ОСОБА_7 пояснив, що приїхав у с.Залісся по повідомленню сина
потерпілої. Опитуючи ОСОБА_2. вияснив, що біля 14 години її на присадибній
ділянці побила ОСОБА_1. Потерпіла скаржилася на біль у грудях, спині та голови,
на лівій щоці у неї було почервоніння та припухлість. Потерпіла пояснила, що
ушкодження щоки та побої їй спричинила ОСОБА_1. Виявивши явні тілесні
ушкодження, направив потерпілу до Мельниця-Подільської лікарні для зняття
побоїв та ушкоджень. Повернувшись того ж дня у с.Залісся, був свідком другого
конфлікту ОСОБА_1 із ОСОБА_2 Остання йшла тією ж стежкою, а ОСОБА_1., яка
копала картоплю викрикувала попередження потерпілій, щоб та не йшла її городом.
Він зробив ОСОБА_1 зауваження.

Свідчення ОСОБА_2. підтверджуються також письмовими поясненнями очевидців,
що містяться в відмовному матеріалі № 679 по заяві ОСОБА_2.

Так ОСОБА_8., що вбачається з її письмового пояснення від 25 серпня 2007
року, пояснила, що знаходячись на подвір”ї свого господарства, бачила, як
ОСОБА_2. йшла стежкою городу ОСОБА_4. До ОСОБА_2. ззаду підійшла ОСОБА_1.,
штовхнула у спину. Потерпіла впала на землю, а підсудна стала бити її руками по
тілу. Згодом ОСОБА_2 пішла далі стежкою.

В судовому засіданні потерпіла пояснила, що ОСОБА_8. вагітна, вагітність
проходить важко, а тому свідок не може прибути в судове засідання.

ОСОБА_9., що вбачається з письмового пояснення від 24 серпня 2007 року,
пояснила, що її присадибна ділянка межує із ділянкою ОСОБА_1. Саме по її
ділянці проходить стежка, по якій вона дозволяє ходити всім. 23 серпня 2007
року ідучи городом, побачила мішок та поламані кукурудзи. На її запитання
ОСОБА_1, що копала картоплю, відповіла, що мішок належить ОСОБА_2 і що вона не
хоче, щоб по стежці ходили інші. Того ж дня, побачивши ОСОБА_2, помітила у неї
підпухше око.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що при зверненні за
медичною допомогою в Мельниця-Подільську поліклініку 23 серпня 2007 року у
гр.ОСОБА_2. було відмічено „Забій грудної клітки, забій м”яких тканин голови і
лівої щоки”. Даний діагноз встановлений на основі суб”єктивних даних (скарг
хворої на біль в даних ділянках) і не підтверджений об”єктивними відомостями, а
томи у відповідності з пунктом 4,6 „Правил судово-медичного визначення ступеня
тяжкості тілесних ушкоджень, не підлягають оцінці при визначенні характеру,
механізму спричинення, давності та ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Зі змісту оглянутої в судовому засіданні медичної карти амбулаторного
хворого ОСОБА_2. та з огляду на дослідну частину висновку експетизи,
встановлено, що при огляді 23 серпня 2007 року в 16.30 год. ОСОБА_2. лікар
Мельниця-Подільської лікарні зафіксував: скарги на болі в ділянці мяких тканин
голови, обличчя, спини. Декілька годин назад побита сусідкою ОСОБА_1.
Обстежено: на лівій щоці набряк, синюшність, при пальпації болючість. При
пальпації мяких тканин голови болючість в тім”яній ділянці. Болючість при
пальпації по задній поверхні грудної клітки, рухи дежо болючі.

Аналіз пояснень ОСОБА_1. в судовому засіданні свідчать про їх
цілеспрямованість і направленість на захист своїх інтересів.

Даючи пояснення в судовому засіданні підсудна стверджувала, що потерпілу не
штовхала взагалі.

Після оголошення письмового пояснення ОСОБА_1.від 24 серпня 2007 року
підсудна змінила пояснення, показала, що штовхнула потерпілу, але та не впала,
зігнулася за мішком, але так його і не взяла. А вона, взявши ОСОБА_2. за руку
повела по городі.

Як вбачається з письмового пояснення ОСОБА_1. від 24 серпня 2007 року,
підсудна пояснювала, що між нею та ОСОБА_2
виникла сварка, під час якої схопила за руку і повела ОСОБА_2., а потім
штовхнула і та впала в кукурудзу.

Покази потерпілої підтверджуються свідченнями ОСОБА_4, даними під час
проведення дослідчої перевірки, яка ствердила, що бачила пом”яті кукурудзи у
себе на городі і ОСОБА_1. пояснила на її запитання, що мішок залишила ОСОБА_2.

Свідчення ОСОБА_9. щодо виявлення мішка і пояснень щодо його походження
підтвердила в судовому засіданні і сама підсудна.

Зокрема свідок ОСОБА_6 пояснила, що підсудна на запитання ОСОБА_9. чий
мішок і чому пом”яті кукурудзи, відповіла, що вчила одну розуму.

Покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11., які у судовому засіданні пояснили, що
в той час підійшли з двору підсудної до її присадибної ділянки і, стоячи у
садку, бачили, як підсудна, кинувши лопату, підійшла до потерпілої, яка йшла
стежкою між городами, однак потерпілу не штовхала і не била, лише за руку
відвела за межі свого городу, суд до уваги не бере, оскільки вони
спростовуються вищезазначеними доказами.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що під час проведення дослідчої перевірки опитав
усіх очевидців, на які вказали потерпіла та підсудна.

Потерпіла ОСОБА_2. ствердила, що свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11. під час
описаних подій в господарстві підсудної не бачила, з серпня 2007 року до
початку судового засідання ніхто з них не говорив, що був очевидцем тих
подій.

Покази зазначених очевидців спростовуються також і показами самої
підсудної, яка зізналася, що штовхнула потерпілу.

Аналізуючи всі дані в їх сукупності, суд вважає, що підсудна
ОСОБА_1., будучи у неприязних стосунках із ОСОБА_2 ., умисно вштовхнула її та
завдала декілька ударів руками по голові та тілу, що завдали потерпілій сильну
фізичну біль та не спричинили тілесних ушкоджень і такі її дії слід
кваліфікувати за ст.126 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання підсудній, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудної, яка до кримінальної
відповідальності притягується вперше, її позитивну характеристику по місцю
проживання, а тому вважає, що покарання їй слід обрати у вигляді штрафу.

Потерпілою ОСОБА_2 заявлено
цивільний позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 2000 грн.

Суд вважає, що потерпіла дійсно перенесла фізичний біль, страждання
внаслідок завдання ударів підсудною, через негативну поведінку підсудної по
відношенню до неї, перенесла душевні страждання, діями підсудної була принижена
її честь та гідность, вона втратила спокій та сон.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд, виходячи з засад розумності та
справедливості, вважає, що його слід визначити у сумі 600 грн.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.126 КК
України і призначити покарання 510 (п”ятсот десять) гривень штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1. в користь потерпілої ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 600
(шістсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської
області через Борщівський районний суд протягом 15 діб з дня його оголошення.

Головуючий: підпис

З оригіналом згідно.

Суддя Борщівського
районного суду
Денисова Т.С.