Справа № 203/1060/15-к
У Х В А Л А
іменем України
23 лютого 2015 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у рамках кримінального провадження №0000003, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
20 лютого 2015 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із клопотанням про арешт майна.
В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що голова Житлово-будівельного кооперативу №16 «Прес» ОСОБА_4 , який є службовою особою юридичної особи приватного права, вимагає неправомірну вигоду в розмірі 14400 гривень, окремо від плати за договором, щодо надання послуг із розміщення рекламного банеру розміром 6 квадратних метрів на стіні високо поверхового будинку АДРЕСА_1 .
11.02.2015 року приблизно о 18.30 год. біля будівлі АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, з метою отримання неправомірної вигоди для себе з використанням наданих йому повноважень в інтересах того, хто надає таку вигоду, повідомив ОСОБА_5 про те, що за безперешкодне та швидке позитивне вирішення питання укладення договору про розміщення рекламного баннеру площею 6 метрів квадратних на фасаді будинку АДРЕСА_1 , який перебуває на обслуговуванні в ЖБК № 16 «Прес», головою якого він і являється, можливе лише за умови, що ОСОБА_5 крім грошових коштів, передбачених умовами договору - 3600,00 грн. передасть йому особисто неправомірну вигоду у розмірі 14 400,00 гривень, таким чином створивши для ОСОБА_5 такі умови, за яких останній з метою запобігання настання для себе негативних наслідків, був вимушений погодитися задовольнити протиправні вимоги ОСОБА_4 щодо передачі йому особисто неправомірної вигоди.
19.02.2015 року в ході проведення огляду, проведеного працівниками СВ Кіровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в присутності двох понятих, громадянин ОСОБА_4 видав з лівої зовнішньої кишені надягненого на ньому пальто грошові кошти у розмірі 18 000,00 грн., купюрами номіналом по 200 гривень, серед яких знаходилось 60 штук імітаційних засобів - предметів, зовні схожих на грошові кошти номіналом 200 гривень та 30 банкнот номіналом по 200 гривень, всього на загальну суму шість тисяч гривень, які ОСОБА_4 вимагав та отримав в якості неправомірної вигоди від ОСОБА_5 за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень.
Слідчий просить накласти арешт на грошові кошти та предмети, що їх імітують (імітаційні засоби), вилучені в холі проведення огляду предметів, виданих слідчому ОСОБА_4 19.02.2015 року.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, вищезазначене правопорушення зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11 лютого 2015 року за №0000003.
Відповідно до п. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 2 п. 4 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Згідно п. 1 ст. 170 КПК України арешт майна є тимчасове вилучення позбавлення підозрюваного, обвинувачено або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до п. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.
Як слідує із наданих суду матеріалів кримінального провадження, для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування зазначеного факту, необхідно накласти арешт на грошові кошти та предмети, що їх імітують (імітаційні засоби), вилучені в холі проведення огляду предметів, виданих слідчому ОСОБА_4 19.02.2015 року, що може мати значення для з`ясування обставин кримінального провадження №0000003.
Керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 170, 309, 369 372, 395 КПК України,
У Х В А Л И В:
Накласти арешт на 60 штук імітаційних засобів - предметів, зовні схожих на грошові кошти, номіналом 200 гривень, з єдиною серією та номером: КД 2680173, а також 30 банкнот, номіналом по 200 гривень, з серійними номерами: ПА 0549628; ВЦ 8118739; ПА 0237668; ЄФ 8238981; ПА 6229284; ЗА 5580029; КБ 5449555; МБ 6285269; ЕЖ 9635203; ВБ 2416974; ЗЄ 8503451; ЕА 1341643; ЄШ 5332855; ЕХ 7960362; ЄИ 8435383; ВВ 9822753; ЕХ 9326187; ЄЗ 0946783; ВФ 0234237; ЗД 9380781; ЄФ 9636298; АЕ 5298328; ВИ 4859358; ЕД 5725608; ЕБ 3384591; ЗА 7008717; ЄЮ 7316276; ЄБ 0545242; ЕЕ 1766076; ЕЩ 0172763, із забороною їх відчуження.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1