Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:

головуючого Міщенка
С.М.,суддів:Крещенка А.М., Пузиревського
Є.Б.,за участю прокурора Чупринської
Є.М., розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 23 вересня 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_5 на вирок
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 8 квітня 2014 року.

Вказаним вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до
покарання у виді штрафу розміром 8 500
грн. з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 2 роки.

У вироку вирішено
питання судових витрат, речових
доказів та цивільного позову.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим
та засуджено за те, що він 23 жовтня 2010
року, близько 15 години 40 хвилин, керуючи
автомобілем ЗАЗ-110307, д/н НОМЕР_1,
рухаючись по автодорозі Одеса -
Білгород-Дністровський в напрямку м.
Одеси, порушивши вимоги пунктів 2.3, 10.1,
11.3, 12.1, 13.1, 13.3, 14.2 «в» Правил дорожнього
руху України, здійснюючи обгін
автомобіля «SCANIA» під керуванням
ОСОБА_7, допустив зіткнення з
автомобілем, після чого, виїхавши на
смугу зустрічного руху, зіткнувся з
автомобілем «SHEVROLET-AVEO» під керуванням
водія ОСОБА_6

Внаслідок ДТП потерпілий ОСОБА_6 та
потерпіла ОСОБА_8 отримали тілесні
ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 8 квітня 2014 року вказаний
вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі з доповненнями
засуджений ОСОБА_5, посилаючись на
неправильне застосування
кримінального закону, істотне
порушення кримінально-процесуального
закону та невідповідність
призначеного судом покарання тяжкості
злочину та його особі, порушує питання
про скасування судових рішень з
направленням справи на додаткове
розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора, який підтримав касаційну
скаргу частково та просив змінити
судові рішення щодо засудженого,
звільнивши його від покарання на
підставі статей 49, 74 КК України,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості засудженого ОСОБА_5 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.286 КК України за обставин, викладених
у вироку, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується
дослідженими в судовому засіданні та
викладеними у вироку доказами, є
законним та обґрунтованим.

Цей висновок, зокрема, ґрунтується на
показаннях засудженого та потерпілої
ОСОБА_8 про час і місце вчинення ДТП;
показаннями потерпілого ОСОБА_6, який
підтвердив обставини вчинення
дорожньої пригоди з вини засудженого;
показаннями свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10,
ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_12, які
підтвердили обставини вчинення ДТП,
викладені у вироку; висновками судової
транспортно-трасологічної експертизи
про механізм вчинення ДТП з вини
ОСОБА_8; висновками судово-медичних
експертиз про спричинення потерпілим у
результаті ДТП середньої тяжкості
тілесних ушкоджень; протоколами огляду
місця події та транспортних засобів,
які були пошкоджені при ДТП та іншими,
наведеними у вироку доказами. Оцінивши
ці та інші, зазначені у вироку докази,
суд дійшов правильного висновку про
доведеність вини засудженого у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК
України, оскільки ОСОБА_8, керуючи
транспортним засобом, порушив
зазначені у вироку правила безпеки
дорожнього руху, у результаті чого
вчинив ДТП, наслідком якої стали
спричинені потерпілим тілесні
ушкодження середньої тяжкості. При
цьому суд обґрунтовано, з наведенням
належних мотивів, правильно відхилив
доводи засудженого, що ДТП сталася не з
його вини, а з вини водія вантажного
автомобіля. Вирок суду відповідає
вимогам ст.ст.333-335 КПК України.

Крім того, зазначені у касаційній
скарзі засудженого обставини, були
предметом перевірки апеляційного суду
який, з наведенням ґрунтовних мотивів,
визнав їх недостовірними і вирок
залишив без зміни. Свій висновок
апеляційний суд переконливо мотивував
в ухвалі, і вважати його
необгрунтованим чи сумнівним підстав
немає. Ухвала апеляційного суду
відповідає вимогам ст.377 КПК України.

Тому, підстав вважати ОСОБА_8
необґрунтовано засудженим за ч.1 ст.286
КК України, як про це зазначено у його
касаційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Міра покарання засудженому призначена
у відповідності до вимог статей 50, 65 КК
України.

Разом з тим, постановляючи вирок щодо
ОСОБА_8, суд не врахував положень ч.5 ст.74
КК України, відповідно до яких особа
може бути за вироком суду звільнена від
покарання на підставах, передбачених
статтею 49 цього Кодексу.

Із обвинувачення, визнаного судом
доведеним, слідує, що злочин ОСОБА_8
вчинено 23 жовтня 2010 року, а вирок щодо
нього від 12 грудня 2013 року набрав
законної сили 8 квітня 2014 року, тобто
після спливу трьохрічного строку,
установленого п.2 ч.1 ст.49 КК України.

За таких обставин, за умови невизнання
вини засудженим та наявності законних
підстав для звільнення засудженого від
покарання суд мав звільнити ОСОБА_8 від
призначеного покарання.

Апеляційний суд на зазначене
неправильне застосування
кримінального закону судом першої
інстанції уваги не звернув та фактично
незаконне судове рішення у цій частині
залишив без зміни.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу у
цій частині задовольнити, змінити
судові рішення щодо засудженого та
звільнити його від покарання,
призначеного судом за ч.1 ст.286 КК
України.

Крім того, колегія суддів у порядку,
передбаченому ст.365 КПК України,
виключає із мотивувальної частини
судових рішень, як безпідставно
вмінену, кваліфікуючу ознаку вчинення
злочину внаслідок порушення правил
експлуатації транспорту, оскільки
злочин засудженим вчинено внаслідок
порушення правил дорожнього руху, про
що і зазначено в обвинуваченні,
визнаному судами доведеним.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК України в
редакції 1960 року та розділом ХІ
Перехідних положень КПК України від 13
квітня 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого
задовольнити частково.

Вирок Овідіопольського районного суду
Одеської області від 12 грудня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду Одеської
області від 8 квітня 2014 року щодо ОСОБА_5
змінити, застосувати положення статей
49, 74 КК України і звільнити його від
покарання призначеного за ч.1 ст.286 КК
України у виді штрафу у розмірі 8 500 грн.
з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 2 роки.

У порядку ст.365 КПК України виключити з
мотивувальної частини вищезазначених
судових рішень кваліфікуючу ознаку
вчинення злочину внаслідок порушення
правил експлуатації транспорту.

Судді:

С.Міщенко А.Крещенко Є.Пузиревський