АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/142/15 Справа № 184/3628/14-К Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
представника ОВЦ №79 - ОСОБА_7
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по апеляційній скарзі засудженої ОСОБА_9 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року щодо, -

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася с. Анновка, Новобугського району, Миколаївської області, раніше судимої
якою було відмовлено в задоволенні заяви засудженої про умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції засуджена просить скасувати ухвалу суду, винести ухвалу, якою достроково звільнити її з місць позбавлення волі, вважає винесене рішення суду незаконним та не обґрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, під час судового розгляду був неправильно застосований КПК України, допущена однобічність та неповнота судового розгляду, рішення було винесене з явним обвинувальним ухилом.

Зазначає, що судом не враховано при винесенні рішення те, що вона сумлінно працює весь час швачкою в бригаді, яка вже пів року займає перше місце по виконанню плану, має сумлінне ставлення до прибирань у відділенні, приймає участь у духовному житті, відповідає за санітарію в жіночій кімнаті, мала не тільки стягнення, а й заохочення за добросовісне ставлення до праці.

В судовому засіданні засуджена ОСОБА_9 просила задовольнити її апеляційні вимоги та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити її від відбування покарання на підставі ст.81 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги, просив апеляцію засудженої залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вважає, що засуджена своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховання.

Представник ОВЦ №79 ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечувала проти апеляційної скарги засудженої, зазначивши, що норму праці ОСОБА_9 не виконує.

Захисник ОСОБА_10 в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу засудженої та просив скасувати та прийняти свою ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_9 .. Вважав, що суд першої інстанції безпідставно не застосував ст.81 КК України.

В ухвалі, суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, зазначив, що засуджена ОСОБА_9 своїм відношенням та поведінкою не довела своє виправлення та перевиховання. Посилається на те, що засуджена за період відбуття покарання має п`ять доган, два попередження, та ДІЗО, одну з доган засуджена отримала в період відбування покарання в ОВЦ-79, а саме 27.06.2014 року за допущення браку в роботі та нетактовну поведінку з представниками адміністрації. Також суд вказав на те, що заохочення, отримані засудженою під час відбуття покарання в ВК-65, на які вказує засуджена, були враховані Полтавським районним судом Полтавської області при вирішенні питання заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, відповідно до ст. 82 КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважає, що апеляція засудженої задоволенню не підлягає, засуджену ОСОБА_9 яка повністю підтримала свою апеляцію, представника ОВЦ № 79, який не підтримав думку засудженої та просив ухвалу суду залишити без змін, захисника ОСОБА_10 , який підтримав апеляцію засудженої, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи, викладені в апеляції та в судовому засіданні, колегія суддів вважає, що апеляція засудженої не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

В силу ст. 81 Кримінального кодексу України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення.

Як вбачається із характеристики /а.с14/, яка була досліджена судом, після прибуття до Орджонікідзевського виправного центру №79 засуджена ОСОБА_9 була працевлаштована до бригади №22 власного виробництва швачкою, норму виробітку не виконує, режим відбування покарання порушує, правил внутрішнього розпорядку не дотримується.

Вказану характеристику підтримав представник ОВЦ №79 і в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення /а.с.15/ вбачається, що засуджена ОСОБА_9 за весь період відбування покарання має п`ять доган, два попередження та одне ДІЗО, останнє стягнення датоване 26 червня 2014 року, яке не було погашено на момент розгляду заяви засудженої в суді першої інстанції.

Засуджена ОСОБА_11 була за скоєння вбивства, на момент розгляду клопотання засудженої про застосування до неї вимог ст.81 КК України, залишилася невідбутою значна частина покарання.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви засудженої ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення на не відбутий строк покарання, з дотриманням вимог ст.81 КК України, прийняв законне рішення, обґрунтовано пославшись у своїй ухвалі на те, що засуджена ОСОБА_9 за час відбуття покарання, має п`ять доган, два попередження, та ДІЗО, та те, що одну догану засуджена отримала в період відбування покарання в ОВЦ № 79, яка на момент розгляду справи в суді першої інстанції було не погашене, норму праці не виконує. Також суд першої інстанції правильно вказав на те, що посилання засудженої на її заохочення коли вона відбувала покарання у ВК №65, були враховані Полтавським районним судом Полтавської області при вирішенні питання заміни не відбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким у виді обмеження волі, відповідно до ст. 82 КК України ще 16 вересня 2013 року. З цього часу ОСОБА_9 , перебуваючи в ОВЦ №79 не мала жодного заохочення.

Отже, з урахуванням вище викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що засуджена ОСОБА_9 своїм відношенням до праці та поведінкою не довела своє виправлення, як того вимагає ст.81 КК України та не вбачає підстав для скасування ухвали суду та задоволення апеляції засудженої ОСОБА_9 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року відносно засудженої ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженою ОСОБА_9 - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4