Справа №489/6793/14-к 04.03.2015 04.03.2015 04.03.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0004554, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2014 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

· у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_7

захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_5

____________________________________________________________

Провадження № 11-кп/784/97/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ч. 4 ст. 187 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
Захисником ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подана апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати вирок суду, постановити новий, яким виправдати її підзахисного за недоведеністю його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 зазначила, що судом у вироку викладено пояснення її підзахисного ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_10 , свідка ОСОБА_11 на розсуд суду, а дані учасники судового провадження надавали геть інші пояснення. Стверджує, що висновок СМЕ № 1330 від 23.09.2014р. є недопустимим доказом зважаючи на наступне. Вказала, що дана експертиза двічі призначалася, вперше постанова про призначення експертизи була відкликана. Вважає, що експертом ОСОБА_12 при виготовленні висновку не було враховано вимоги інструкцій і методик, відсутній опис проведених досліджень, методи, використані при дослідженні, обґрунтовані відповіді на кожне запитання. Просила звернути увагу на те, що судом було відмовлено в задоволенні клопотань сторони захисту про надання часу для підготовки питань для призначення комісійної СМЕ, та виклик для допиту завідуючого хірургічного відділення ЛШМД. Вказує, що висновок молекулярно-генетичної експертизи взагалі не доводить вини ОСОБА_6 .. Задоволення цивільного позову потерпілого в частині стягнення моральної шкоди вважає незаконним та безпідставним.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2014р. біля 01 години 30 хвилин в парку ім. Ленінського комсомолу, розташованого за кінотеатром «Юність» по проспекту Жовтневому, 39-А в м. Миколаєві, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, застосувавши насильство, небезпечне для життя і здоров`я, що виразилося у розбитті скляної пляшки об голову потерпілого та нанесенні не менше 3-4 ударів ногами та руками по тулубу, напав на ОСОБА_10 і заволодів його майном, а саме: золотою обручкою 585 проби вагою 1,63г, вартістю 504,51 грн.; золотою каблучкою 585 проби вагою 4,34г, вартістю 1343,31 грн.; мобільним телефоном «Нокіа-1280», вартістю 100 грн., із чохлом та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», що не представляють цінності; грошима в сумі 80 грн., а всього на загальну суму 2027,82 грн.. З місця події ОСОБА_6 зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч.4 ст.187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді; захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого, які частково підтримали апеляційну скаргу та просили застосувати ст. 69 КК України; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні вказаного у вироку кримінального правопорушення, за обставин, встановлених судом, - відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, аналіз яких наведений у вироку.

Визнання винним та засудження ОСОБА_6 апеляційний суд вважає обґрунтованим з наступних підстав. Даний висновок суду ґрунтується на сукупності показань самого обвинуваченого, який частково визнав свою вину, потерпілого, свідків, які були в повному обсязі досліджені та проаналізовані судом першої інстанції, крім того письмових матеріалах.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 , зазначивши, що судом першої інстанції на власний розсуд викладено у вироку показання обвинуваченого, потерпілого та свідка ОСОБА_11 та відтворивши їх дослівно в своїй скарзі, не навела жодного конкретного протиріччя, яке б містилося, на її думку, у відображених у вироку поясненнях. Тобто, дані доводи скарги взагалі не мали обґрунтування, так само, як і вказівка про те, що судом безпідставно задоволено цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди та про невдоволеність тим, що заяву про вчинення кримінального правопорушення від імені потерпілого було написано його дружиною.

Крім того, апелянт зазначила, що судом не було перевірено та проаналізовано докази по справі, не перевірено правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 .. Проте, ці доводи захисника ОСОБА_5 спростовується наступним.

В матеріалах кримінального провадження містяться дві постанови про зміну кваліфікації кримінального правопорушення. Так, на а.с. 71 міститься постанова від 27.08.2014р. про зміну кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 187 КК України на ч. 1 ст. 187 КК України. А 26.09.2014р. постановою слідчого (а.с. 72), кваліфікація була змінена з ч. 1 ст. 187 КК України на ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки тілесні ушкодження, заподіяні ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку СМЕ, відносяться до категорії тяжких.

Доводи ж апелянта про те, що судом не перевірено докази по справі, належним чином їх не проаналізовано, спростовуються змістом мотивувальної частини вироку, в якій міститься аналіз доказів на підтвердження встановлених судом обставин. На підтвердження вини ОСОБА_6 судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги: показання самого обвинуваченого, який не заперечував, що завдав потерпілому тілесних ушкоджень та викрав належне йому майно; протоколи пред`явлення для впізнання від 26.08.2014р.; показання потерпілого ОСОБА_10 ; висновок СМЕ № 1330 від 23.09.2014р.; показання судово-медичного експерта ОСОБА_12 , яка підтвердила наданий висновок; показання свідка ОСОБА_11 , яка на прохання брата - ОСОБА_6 здала до ломбарду дві золоті каблучки; договір кредитування від 25.08.2014р. про здачу до ломбарду золотих обручки та каблучки; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; висновок молекулярно-генетичної експертизи № 766 від 26.09.2014р..

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що 26 та 27 серпня 2014 року (а.с. 75-77), ОСОБА_11 сестра обвинуваченого ОСОБА_6 видала для долучення до матеріалів провадження золоту обручку та золоту каблучку, які на прохання свого брата здала до ломбарду, і які викупила звідти; та мобільний телефон «Нокіа 1280», який знаходився серед речей її брата. Крім того, з протоколу пред`явлення для впізнання (а.с. 79-81) вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнав саме ОСОБА_6 , який пропонував свідкові викрасти в потерпілого золоту каблучку, на що той відмовився.

В апеляційні скарзі захисник ОСОБА_5 стверджує, що висновок СМЕ № 1330 від 23.09.2014р. є недопустимим доказом, оскільки виготовлений тільки на підставі медичних документів стаціонарного хворого ОСОБА_10 , не містить чітких відповідей на запитання, поставлені слідчим, не ґрунтується на наукових, або інших спеціальних знаннях експерта.

Проте, зі змісту висновку судово-медичної експертизи № 1330 від 23.09.2014р. (а.с. 90-91) вбачається, що вона в повному обсязі відповідає вимогам ст. 102 КПК України, містить всі дані, визначені в ч. 1 даної статті, а саме: коли, де, ким та на якій підставі була проведена експертиза; місце і час проведення; перелік питань, що були поставлені експертові; опис отриманих матеріалів (а саме медичні документи на ім`я ОСОБА_10 ); обґрунтовані відповіді на кожне поставлене запитання. Під час виготовлення даного висновку експерт не був позбавлений використати надані йому ст. 69 КПК України права, в тому числі заявити клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи. Крім того, експерт може відмовитися від давання висновку, якщо поданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, або повідомити особу, яка його залучила про неможливість проведення експертизи через відсутність у нього необхідних знань. Натомість, експертом ОСОБА_12 було належним чином виготовлено даний висновок СМЕ, заяв про недостатність знань, чи недостатність наданих матеріалів для проведення експертизи від неї не надходило. Все зазначене свідчить про безпідставність доводів апелянта в цій частині.

Що стосується застосування ст. 69 КК України, апеляційний суд не знаходить підстав для цього, оскільки обставини, на які посилається обвинувачений судом першої інстанції при призначенні покарання враховані.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для зміни або скасування вироку не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 21 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_14 ОСОБА_3