Справа № 219/3486/2013-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2013 року
м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючого cудді
Тверського С.М..,

секретарі судового засідання:
Зубенко Т.А.

прокурора:
Гасимова Б.Б.

розглянувши в приміщенні суду в м.
Артемівську у відкритому судовому
засіданні матеріали кримінального
провадження за фактом заздалегідь не
обіцянням збуті майна, внесеному в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 002459 від 09.04.2013 року, відносно
обвинуваченої :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Артемівська Донецької області,
українки, громадянки України, не
заміжній, тимчасово не працюючої,
освіта: середньо - спеціальна, раніше не
судимій, мешкає: АДРЕСА_1

,

у вчиненні кримінального
правопорушення - злочину,
передбаченого ст..198 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 23.03.2013 року приблизно об 11 годині
05 хвилин, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння в залі будинку
АДРЕСА_2, отримала від ОСОБА_2
пропозицію продати вкрадений
мобільний телефон марки «SAMSUNG C 3011»
вартістю 330,40 грн. з сім-картою
мобільного оператора МТС, яка не має
матеріальної цінності для потерпілого,
на балансі якої грошей не було та з
картою пам'яті ємкістю на 4 GB, яка не
має для потерпілого матеріальної
цінності, які належать ОСОБА_3 На що
ОСОБА_1, діючи умисно, переслідуючи
корисні цілі, направлені на збут майна,
одержаного злочинним шляхом,
достовірно володів інформацією щодо
належності майна та про те, що воно є
краденим погодилась на пропозицію
ОСОБА_2 та отримала від останньої
викрадені цінності. Після чого ОСОБА_1
діючи умисно, виконуючі свій злочинний
намір, направлений на збут майна,
одержаного злочинним шляхом, разом з
ОСОБА_2 в той же день розплатилися
викраденим мобільним телефоном за
послуги таксі, тобто розпорядились на
свій власний розсуд.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого їй злочину
визнала повністю, підтвердила
обставини та події, встановлені
органами слідства під час проведення
досудового слідства та які стали
підставою для пред'явлення ОСОБА_1
обвинувачення, за вчинення злочину,
передбаченого ст.198 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за
клопотанням прокурора, про що не
заперечують учасники судового
провадження у судовому засіданні, суд
визнає недоцільним дослідження
доказів, що до тих обставин, які ніким
не оспорюються. При цьому суд з'ясовує,
чи правильно розуміють зазначені особи
зміст цих обставин, чи немає сумнівів у
добровільності їх позиції, а також
роз'яснює їм, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши докази, які є в матеріалах
кримінального провадження, як з точки
зору допустимості, так і з точки зору
достовірності, суд приходить до
висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_1
в судовому проваджені доведена
повністю у встановленому судом обсязі,
а вчиненій нею злочин правильно
кваліфіковано органами досудового
слідства і має всі ознаки злочину,
передбаченого ст. 198 КК України, - як
заздалегідь не обіцяному збуті майна,
завідомо одержаного злочинним шляхом.

Визначаючи вид та міру покарання
обвинуваченої ОСОБА_1, суд керується
ст.65 КК України і враховує ступінь
тяжкості вчиненого нею злочину, винну
особу та обставини, що пом'якшують і
обтяжують її покарання, а саме:

ОСОБА_1, яка раніше не судима, скоїла
злочин середньої тяжкості, позитивно
характеризується за місцем проживання,
має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, які пом'якшують
покарання обвинуваченої ОСОБА_1
відповідно до ст. 66 КК України, є щире
каяття та активне сприяння розкриттю
злочину.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченої ОСОБА_1 відповідно до ст.
67 КК України, є те, що вона скоїла
кримінальне правопорушення у стані
алкогольного сп'яніння.

З врахуванням вищевикладеного,
зважаючи на обставини досконалого
злочину, дані об особі підсудної, яка
раніше не судима, позитивне
характеризується за місцем
проживання, має на утриманні малолітню
дитину, а так само сукупність
пом'якшувальних покарання обставин,
виходячи з вимог Кримінального закону
про справедливість, обґрунтованість і
індивідуалізацію покарання, суд
приходить до висновку, що цілі
покарання, вказані в ст.50 КК України
можуть бути досягнуті в умовах
відбуття ОСОБА_1.. покарання з
випробуванням, зі встановленням їй
достатнього випробувального терміну
відповідно до вимог ст.79 КК України.

Саме такий покарання відповідатиме
вимогам ст.65 КК України, бути
необхідним і достатнім для виправлення
обвинуваченої, і запобігання
здійсненню ним нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що обвинуваченої ОСОБА_1. за можливе
вибрати покарання, не пов'язане з
позбавленням волі, із застосуванням
до неї вимог ст. ст. 76, 79 КК України, що
буде необхідним і достатнім для її
виправлення і перевиховання.

Керуючись ст. ст.. 369-371, 373-376 КПК України,
суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у пред'явленому
обвинувачені у вчиненні злочину,
передбаченого ст.198 КК України та
призначити їй покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 1 роки.

Відповідно до ст. 79 КК України, ОСОБА_1
звільнити від призначеного покарання з
випробувальним строком на 1 роки, якщо
вона, відповідно до ст. 76 КК України
виконає покладені на неї обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без згоди органів
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, роботи або
навчання.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Донецької області
через Артемівський міськрайонний суд
Донецької області протягом тридцяти
днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги вирок, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після прийняття
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку. Обвинуваченому та прокурору
копія вироку вручається негайно після
його проголошення.

Судья:
С. М.Тверський