ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
квітня 2006 року Старокостянтинівський
районний суд

Хмельницької
області

в складі:

головуючого -
судді Боровицького О. А.

при секретарі -
Горбачовій В. А.

з участю -
прокурора Баклана Г. В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м.
Старокостянтинів Хмельницької області кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, уродженця та
мешканця с Раштівка, Старокостянтинівського району, Хмельницької області, з середньою освітою, одруженого,
не працюючого, раніше судимого
Старокостянтинівським районним судом 03.02.1983 року за ч.2 ст.
140, 43 КК України до З років 10
днів позбавлення волі з конфіскацією майна,
11.10.1985 року за ч.3 ст. 140,
43 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна, Деражнянським районним судом 16.05.1990 року
за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з
конфіскацією майна,
Старокостянтинівським районним судом 19.05.1994 року за ч.4 ст.
140 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 22.05.2002 року за ч.3 ст.
185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі

у скоєні злочину
передбаченого ч. 2 ст. 15,
ч.3. ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
05 вересня 2006 року близько 17 години перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, таємно, повторно з метою викрадення чужого майна
через квартирку проник у житловий будинок ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1, намагався заволодіти майном ОСОБА_2, однак злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений ОСОБА_3.

05
вересня 2006 року близько 18 години ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, таємно, повторно з метою викрадення чужого майна
через квартирку проник у житловий будинок ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2, намагався заволодіти майном потерпілої, однак злочин не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений потерпілою.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, вину визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та пояснив, що 05 вересня 2006 року у вечірній час він
перебував у стані алкогольного сп'яніння. Вирішив зігрітись, для чого проник с початку в один
будинок, а коли його помітили та вигнали
він вирішив проник у інший будинок у м.
Старокостянтинів. Наміру викрадати якісь речі в нього не було. Про
те, що в будинках хтось є він не знав.

Потерпілий
ОСОБА_5 в судовому
засіданні показав, що 05 вересня 2006
року близько 17 години прийшовши до дому матері, за адресою АДРЕСА_1, побачив у приміщенні кухні невідомого
чоловіка. Перевіривши, що нічого не
зникло він вигнав підсудного з будинку.

Свідок
ОСОБА_6 суду показав, що 06 вересня 2006
року коли він прийшов до дому за адресою АДРЕСА_2, його дружина повідомила його, що у будинок заліз невідомий чоловік без
ноги, якій потім втік, з будинку ні чого не пропало. На підвіконнику
у дальній кімнаті будинку ним було виявлено сліди ґрунту та перочинний ніж.

Аналізуючи
досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає,
що вина підсудного ОСОБА_1 доведена в закінченому замаху на таємне, викрадення чужого майна (крадіжці) вчиненій
повторно, поєднаній з проникненням у
житло його дії слід кваліфікувати за ч. 2
ст. 15, ч.3
ст. 185 КК України.

Кваліфікація
дій підсудного за ч. 2 ст. 15,
ч.3. ст. 186 КК України не знайшла свого підтвердження
у судовому засіданні, так як судом не
встановлено обставин які свідчать про вчинення підсуднім дій направлених на
відкрите заволодіння майном потерпілих.

Обираючи
покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу підсудного, зокрема,
що він позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом другої групи, його діями не заподіяно збитків потерпілим та
прохання потерпілих підсудного суворо не карати.

Обставинами, які пом'якшують його покарання судом не
встановлено. Обставиною, що обтяжує
покарання підсудного суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Беручи
до уваги вказані обставини, суд
вважає, що виправлення та перевиховання
ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним і обрати йому покарання за ч. 2
ст. 15, ч.3
ст. 185 КК України чотири роки
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від покарання з встановленням іспитового строку тривалістю три роки.

Запобіжний
захід ОСОБА_1 змінити з взяття під варту на підписку про невиїзд.

Речові докази по
справі - перочинний ніж звернути на користь держави.

Вирок
може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду
протягом 15 діб з моменту його проголошення,
шляхом подання апеляційної скарги в Старокостянтинівський районний суд.