Справа № 206/243/15-к
1-кс/206/18/15
У Х В А Л А
20 січня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську клопотання слідчого СВ Самарського ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню №0000029 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Дніпропетровську, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2015р. о 10год. слідчий СВ Самарського ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернулася до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Клопотання слідчим обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 , 6.01.2015р. приблизно о 4год, знаходячись біля будинку №31 по вул.Семафорна, в м.Дніпропетровську, помітив припаркований автомобіль марки ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в нього в цей момент виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 темно-синього кольору, який належить ОСОБА_7 , вартістю 15500грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 впевнившись у відсутності власника, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля ЗАЗ 110206, та видавивши скло заднього правого вікна транспортного засобу, відчинив дверцята та сів за кермо. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 ключами, які мав при собі, завів двигун автомобіля, привівши його в рух, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 15500грн.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, кваліфікуються за ч.1 ст.289 КК України.

14 січня 2015р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.
Слідчий вказав, що вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 9.01.2015р; показанням свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; показаннями потерпілої ОСОБА_7 та речовими доказами.

З метою запобігання настанню ризиків, передбачених п.п.1,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: скоєнню підозрюваним ОСОБА_6 інших кримінальних правопорушень, спробам ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування, суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також з урахуванням того, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості, має постійне місце мешкання, слідчий вважає, що такий запобіжний захід забезпечення кримінального провадження як особисте зобов`язання буде достатнім.

Слідчий зазначив у клопотанні, що підозрюваний має постійне місце проживання, не буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення. А тому просить суд обрати найбільш м`який вид запобіжного заходу - особисте зобов`язання, що на його думку буде в повній мірі слугувати забезпеченню виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська та оформлено відповідно до вимог ст.184 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що підстав для застосування інших та більш суворого запобіжного заходу не вбачає.

Підозрюваний проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні підтримав слідчого щодо мотивів обрання найбільш м`якого виду запобіжного заходу.

Вислухавши доводи та пояснення старшого слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, враховуючи думку прокурора, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Слідчим було встановлено, що ОСОБА_6 , 6.01.2015р. приблизно о 4год, знаходячись біля будинку №31 по вул.Семафорна, в м.Дніпропетровську, помітив припаркований автомобіль марки ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в нього в цей момент виник умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем ЗАЗ 110206, реєстраційний номер НОМЕР_1 темно-синього кольору, який належить ОСОБА_7 , вартістю 15500грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 впевнившись у відсутності власника, а також в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до автомобіля ЗАЗ 110206, видавивши скло заднього правого вікна транспортного засобу, відчинив дверцята та сів за кермо. Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_6 ключами, які мав при собі, завів двигун автомобіля, привівши його в рух, та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись автомобілем на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 15500грн.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; ) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.179 КПК України , особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати. Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд приймає за дійсні доводи слідчого про те, що до підозрюваного слід застосувати найбільш м`який вид запобіжного заходу особисте зобов`язання.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

В сукупності вказане свідчить про здатність виконувати покладені на нього обов`язки, що є вирішальним і необхідним для застосування такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-179, 193-194, 196, 309, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Самарського ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, починаючи з дня винесення постанови та зобов`язати його:

прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

докласти зусиль до пошуку роботи.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ Самарського ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_4 .

Ухвала суду є остаточною і відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я: