Справа № 584/447/15-к
Провадження № 1-кп/584/29/15

В И Р О К
Іменем України
05.05.2015 року Путивльський районний суд Сумської області в особі : судді ОСОБА_1
з участю : секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , освіта повна загальна середня, не заміжньої, не працюючої, раніше судимої Путивльським районним судом Сумської області:
1) 21.06.2013 року за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.;
2) 23.07.2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ч.4 ст. 70 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн.;
3) 28.08.2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ст. 71, ч. 3 ст. 72 КК України до 240 годин громадських робіт і штрафу у розмірі 850 грн.;
4) 17.12.2014 року за ч. 2 ст. 389 КК України із звільненням від покарання, а вирок від 28.08.2014 року визначений до самостійного виконання,
у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Вироком Путивльського районного суду від 28.08.2014 року ОСОБА_4 визнано винною та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді громадських робіт на строк 240 годин.

За вироком Путивльського районного суду Сумської області від 17.12.2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 389 КК України та звільнено від покарання на підставі цього Закону, а вирок Путивльського районного суду від 28.08.2014 року визначено до самостійного виконання.

30.01.2015 року ОСОБА_4 в Путивльському районному підрозділі Глухівського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції (далі - КВІ) була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, попереджена про кримінальну відповідальність за ч.2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання, і направлена для відбування громадських робіт.

У зв`язку з ухиленням від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 23.02.2015 року та 16.03.2015 року винесено два офіційні попередження про притягнення до кримінальної відповідальності.

Не зважаючи на такі попередження, засуджена ОСОБА_4 умисно ухилялася від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт без поважних причин.

Так, з 01.02.2015 року по 27.03.2015 року ОСОБА_4 відбула лише 100 годин громадських робіт із призначених 160 годин, а саме у лютому 2015 року із передбачених графіком 80 годин відпрацьовано 72 години (8 годин пропущено без поважної причини), у березні 2015 року із передбачених графіком 80 годин відпрацьовано лише 28 (52 години пропущено без поважних причин).

Своїми умисними діями вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, а саме ухилення від відбування громадських робіт особою засудженою до цього покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вину свою визнала повністю та суду показала, що дійсно після призначення їй покарання у виді громадських робіт за вироком Путивльського райсуду, та ознайомленням з порядком відбування громадських робіт, офіційного попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного їй покарання, та з часу початку відбування покарання, а саме з 01.02.2015 року і по сьогоднішній день, вона відбула лише 100 годин громадських робіт. Розуміла, що невихід на роботу для відбування призначеного покарання без поважних причин є ухиленням від відбування призначеного покарання.

Оскільки такі показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні наведеного злочину.

Те, що обвинувачена ОСОБА_4 щиро покаялася в скоєному, активно сприяла розкриттю цього злочину, суд визнає за обставину, що пом`якшує її покарання.

Діючи в межах обвинувального акту, обставин, що обтяжують її покарання, суд не вбачає.

Обвинувачена ОСОБА_4 ніде не працює, характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, є матір`ю двох малолітніх дітей: сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При призначенні покарання, суд бере до уваги те, що санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання тільки у виді арешту або обмеження волі.

Згідно ч. 3 ст. 60 КК України арешт не може бути застосовано до жінок, які мають дітей віком до 7 років, а в силу ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не може бути застосовано до жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Враховуючи викладене, оскільки ОСОБА_4 має двох малолітніх дітей, батьківських прав відносно яких на момент ухвалення вироку не позбавлена, тому відповідно до чинного законодавства України, їй не може бути призначений жоден із видів покарання, передбачених ч.2 ст. 389 КК України, а тому вона підлягає звільненню від покарання.

Така позиція міститься і в п.8 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

На підставі викладеного, керуючись 349, 368, 370 КПК України суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та звільнити її від покарання.

Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 28.08.2014 року виконувати самостійно.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Путивльський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: підпис

Копія вірна

Суддя

Путивльського районного суду ОСОБА_1