Номер провадження: 11-кп/785/137/15
Номер справи місцевого суду: 508/588/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Миколаївського району Одеської області на вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 07.12.2012 р. за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років і на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , немаючого судимості в силу ст.89 КК України,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України виправдано,

встановила:
Згідно обвинувального акту 24 березня 2014 року близько 14 год. ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою та спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , прибули до будинку ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Скориставшись відсутністю сторонніх громадян та господаря будинку, ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , незаконно заволоділи моторолером марки Тулиця вартістю 375 гривень 60 копійок, котрий належить ОСОБА_10 та знаходився в дворі його домоволодіння, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду.

Зазначені дії ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 органами досудового розслідування кваліфіковані по ч. 2 ст. 289 КК України - ОСОБА_7 як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб; ОСОБА_9 та ОСОБА_8 як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі п. 1 ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 визнати винними у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Вказує, що при ухвалені вироку судом не були враховані покази потерпілого ОСОБА_10 та покази свідка ОСОБА_11 , які підтверджують винність обвинувачених в скоєнні кримінального правопорушення. Крім того вказує, що судом не було враховано протокол тимчасового вилучення майна від 25.03.2014 р., котрим з території приватного підприємства САМ-2 було вилучено моторолер марки Тулиця, чим спростовуються показання обвинувачених про те, що вони самі добровільно повернули моторолер.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинувачених, які просили залишити вирок без змін, потерпілого, який просив розглянути апеляцію на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінальної справи, доводи апеляційної скарги, колегія судів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України не визнали та пояснили, що 24.03.2014 року на ПП САМ-2 в с. Амбарово Миколаївського району Одеської області, де вони працювали, зайшла мова про дрова, які необхідно було порізати і ОСОБА_8 сказав, що у нього є пилка, але на даний час вона знаходиться у ОСОБА_10 майже 3 місяці. Вони пішли до ОСОБА_10 щоб забрати пилку ОСОБА_8 , але ОСОБА_10 повідомив їм, що пилки немає, він її поміняв на мопед. Тоді вони запропонували йому, щоб той віддав їм мопед, а коли знайде пилку, то вони віддадуть йому мопед. ОСОБА_10 спочатку був проти, але потім погодився і добровільно віддав мопед, який вони завезли на ПП САМ-2 і залишили там. Фізичного насилля чи погроз до потерпілого вони не застосовували. Ввечері 24.03.2014 р. до ОСОБА_7 зателефонувала дружина ОСОБА_10 і сказала, що знайшли пилку і щоб ОСОБА_7 її забрав та віддав мопед. Наступного дня вони мопед віддали потерпілому, а той віддав їм пилку. Потерпілий ОСОБА_10 хотів забрати заяву, однак працівники міліції не віддали.

Потерпілий ОСОБА_10 суду показав, що 24.03.2014 р. до нього прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , щоб забрати пилку ОСОБА_8 , однак пилку їм він не віддав, сказав що пилки немає. Обвинувачені сказали, щоб він дав їм моторолер, а коли він знайде пилку то вони віддадуть моторолер. Потерпілий спочатку був проти, але потім погодився і добровільно віддав моторолер. Погроз зі сторони обвинувачених не було, фізичної сили також ніхто не застосовував. Після того, як дружина заявила в міліції, він хотів забрати заяву, але заяви не віддали. Наступного дня було повернуто моторолер, а він віддав пилку ОСОБА_8 і претензій до обвинувачених немає.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 24.03.2014 року до них прийшли ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 щоб забрати пилку, але пилки чоловік не віддав і обвинувачені забрали мопед. Вона була проти, однак її чоловік сказав що нехай беруть мопед, а потім привезуть. Коли ввечері вони мопед не повернули, то вона зателефонувала до міліції. Наступного дня вона хотіла забрати заяву, однак слідчий її сказала, що якщо вона забере заяву, то за дачу неправдивих показів порушить відносно неї кримінальне провадження.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що побачив як ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 намагалися завести мопед, однак в них не виходило. Він допоміг завести мопед. Більше нічого свідок не бачив та нечув.

Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази та виходячи з вимог ст. ст. 91, 92 КПК України суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено вина ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 у незаконному заволодінні транспортним засобом і можливості отримання достатніх доказів винуватості обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України вичерпані.

За таких обставин суд обгрунтовано виправдав ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України із-за відсутністю в їх діях складу злочину, а тому колегія суддів не знаходить підстав для скасування або змін вироку.

Доводи прокурора, які викладені в апеляції, про те, що невраховані показання потерпілого ОСОБА_10 та його дружини, які підтверджують винуватість обвинувачених в скоєнні кримінального правопорушення колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються вищезазначеними обставинами, які ретельно перевірені судом першої інстанції і їм дана належна правова оцінка.

Також колегія суддів не може погодитись з доводами прокурора про те, що протокол від 25.03.2014 р. про вилучення з території приватного підприємства САМ-2 моторолера марки Тулиця свідчить про причетність обвинувачених до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки судом встановлено що між обвинуваченими та ОСОБА_10 була досягнута угода про повернення моторолера після повернення пилки.

Керуючись ст.ст. 404, 405. 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Миколаївського району Одеської області залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Одеської області від 31 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 без змін.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4