справа № 482/314/15-к В И Р О К
Іменем України
30 березня 2015 року
Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
У судовому розгляді справи приймали участь сторони кримінального провадження: процесуальний прокурор прокуратури Новоодеського району ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 .
Потерпілими у кримінальному провадженні являються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які на судовий розгляд справи не з`явилися, подавши суду письмові заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.
СУД, ВСТАНОВИВ і ВИЗНАЄ ДОВЕДЕННИМ, ЩО :
Наприкінці грудня 2014 року, в денний час, більш точної дати і часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в середині продовольчого магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований по АДРЕСА_2 , реалізуючи раптово виниклий у нього корисливий умисел, направлений на крадіжку печива, діючи умисно, протиправно, таємно, скориставшись тим, що продавець магазину відволіклась, взяв з прилавку магазину коробку з печивом «Лісні друзі», вагою 1,5 кг за ціною 38 грн. за 1 кг на суму 57 гривень та печивом «Слойка Маківка», вагою 2,5 кг за ціною 40 грн. за 1 кг на суму 100 гривень, а всього на загальну суму 157 гривень.
Таємно заволодівши печивом, ОСОБА_3 після цього залишив приміщення магазину, а згодом розпорядившись викраденим печивом на власний розсуд, а саме вживши його в їжу, чим заподіяв власниці магазину потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 157 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ст.185 ч.1 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Крім того, 23.01.2015 року, в нічний час, близько 01 години 00 хвилин, ОСОБА_3 маючи умисел на таємне викрадення майна з домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 прийшов до території його домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 .
Там, реалізуючи виниклий у нього корисливий умисел, направлений на крадіжку майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, протиправно, повторно, розбив ногою скло у вікні нежитлового приміщення домоволодіння ОСОБА_6 та через виниклий отвір проник в середину цього приміщення, звідки таємно викрав бензинову пилку «Husqvarna», вартістю 2000 гривень, дрель-шуруповерт «Арсенал Ш-600», вартістю 245 гривень, кутову шліфувальну машинку, вартістю 354 гривні.
Заволодівши цими речами, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, а в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 2599 гривень.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст.185ч.3 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_6 відшкодована шляхом повернення викраденого у нього майна, а завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 157 гривень, обвинуваченим - не відшкодована.
Цивільний позов потерпілими по даній справі не заявлявся.
Процесуальні витрати по справі - відсутні.
Доказами на підтвердження встановлених в суді вищезазначених обставин, являються покази допитаного в суді обвинуваченого, який повністю визнав свою провину в інкримінованих йому злочинах, а також доказами по справі є досліджені в суді документи кримінального провадження.
Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєні інкримінованих йому в провину злочинах, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.
По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 розповів про обставини вчинення ним цих викрадень майна у потерпілих, визнавши всі обставини цього обвинувачення, пояснивши, що він наприкінці грудня 2014 року, таємно викрав з приміщення магазину потерпілої ОСОБА_5 коробку з печивом, яке вжив у їжу.
Також обвинувачений визнав, що в ніч на 23 січня 2015 року, вибив ногою скло у вікні будинку потерпілого ОСОБА_7 , що розташований по АДРЕСА_3 , звідки викрав бензопилу, дрель та шліфувальну машинку (турбінку).
Заявив, що наступного дня, усвідомивши обставини викрадення, добровільно з`явився до міліції і признався в тому, що вчинив. В скоєному щиро кається та просить суд не карати його суворо. Обіцяє повністю відшкодувати потерпілій ОСОБА_5 завдану шкоду із заробітної плати, а також обіцяє більше злочинів не вчиняти.
Вислухавши покази обвинуваченого, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що крім визнання обвинуваченим своєї провини у скоєні цих злочинів, передбачених ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України, його вина повністю доведена в судовому засіданні дослідженими фактичними даними.
Так, з досліджених в судовому засіданні документів, а саме: з письмових заяв потерпілої ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про злочини, витягів з ЄРДР, протоколів огляду місця пригоди, довідки про вартість викраденого майна, акту інвентаризації, вбачається, що із магазину потерпілої ОСОБА_5 було викрадено 4 кг печива на загальну суму 157 гривень, а з приміщення домоволодіння потерпілого ОСОБА_6 було викрадено безнопилу, дрель та кутову шліфувальну машинку, вартість яких складає 2599 гривень.
Покази обвинуваченого ОСОБА_3 були перевірені шляхом проведення слідчого експерименту з його участю, результати якого повністю співпадають з усіма дослідженими в суді фактичними даними.
В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини та визнанням сторонами кримінального провадження всіх фактичних обставин справи, що стосуються суті пред`явленого обвинувачення, за згодою обвинуваченого, проти чого не заперечував прокурор, суд з`ясувавши, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, встановивши відсутність сумнівів у добровільності та істинності позицій учасників судового розгляду, роз`яснивши їм наслідки цих дій, а саме, що в даному випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржувати ці визнані ними фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку, у відповідності до вимог ст.349 ч.3 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів, стосовно пред`явленого обвинувачення, а саме в частині допиту потерпілих і свідків обвинувачення.
За таких вищевикладених обставин, дослідивши в судовому засіданні покази обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, в тому числі документи, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 в інкримінованих йому в провину злочинах повністю доведена дослідженими доказами, в тому числі його признательними показами, які відповідно до ст.ст.84-86 КПК України, являються належними і допустимими доказами, які суд кладе в основу обвинувального вироку.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.185ч.1 та ст.185ч.3 КК України.
Відповідно до ст.ст.94, 337 КПК України, аналізуючи та оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази, як кожного окремо, так і всіх їх у сукупності, в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта, суд приходить до висновку, що така кваліфікація дій обвинуваченого являється правильною, а тому дії обвинуваченого, суд кваліфікує за ст.185 ч.1 та ст.185ч.3 КК України.
Так, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи вбачається, що ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжку),тобто злочин, передбачений ст.185ч.1 КК України, а також повторно, таємне викрадення чужого майна(крадіжку, поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто злочин, передбачений ст.185ч.3 КК України .
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він є працездатним, не військовозобов`язаним громадянином України, який не має постійної роботи і на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, не одружений, дітей не має, раніше не судимий, в порядку ст.89 КК України, за місцем реєстрації і проживання характеризується з посередньої сторони.
Завдана злочином матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_5 , на загальну суму 157 гривень, обвинуваченим - не відшкодована, а потерпілому ОСОБА_6 шкода відшкодована шляхом повернення викраденого у нього майна.
Цивільний позов потерпілими по даній справі не заявлявся.
Тому, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує, як ступінь тяжкості та характер скоєних ним злочинів, так і враховує обставини, що характеризують його особу, в тому числі його матеріальний та сімейний стан, а також всі інші обставини справи, в тому числі і ті, що пом`якшують йому покарання.
З урахуванням викладеного, суд зазначає, що скоєні обвинуваченим злочини відноситься до категорії середньої тяжкості і до тяжкого і вчинені ним без обставин, що обтяжують йому покарання.
Згідно з ч.4 ст.67 КК України, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_3 включену йому досудовим розслідуванням таку обтяжуючу обставину, як повторність злочину, так як ця обставина являються кваліфікуючою ознакою злочину, а тому вона не може бути повторно врахована судом, як обставина, що обтяжує йому покарання.
Серед обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує повне визнання ним своєї провини, щире каяття, активне сприяння слідству у встановлені об`єктивної істини по справі та у розкритті злочину, усунення заподіяної матеріальної шкоди одному із потерпілих.
Разом з тим, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, з урахуванням характеру та ступеня суспільної небезпечності і тяжкості скоєного ним діяння, та з урахуванням його особи, разом з тим, не дають суду підстав, при призначені йому покарання, застосувати ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті обвинувачення, так як наявність сукупності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, не знижують істотно ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.
Суд зазначає, що повинна бути не лише сукупність декількох обставин, що пом`якшують покарання, а й щоб ці обставини ще й істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, чого суд не вбачає в діянні обвинуваченого.
За такого, із врахуванням характеру, обставин та ступеню тяжкості скоєного злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують йому покарання, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.ст.65-68 КК України, йому має бути призначене для відбування покарання у виді позбавлення волі, яке передбачено санкціями як ч.1 ст.185 так і санкцією ч.3 ст.185 КК України, в межах мінімальної межі санкції обох статей обвинувачення, і за сукупністю злочинів, згідно ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, яке на думку суду, буде тим необхідним і достатнім заходом як для його виправлення, так і для попередження вчинення ним нових злочинів.
Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та які пом`якшують йому покарання, з урахуванням повного усвідомлення ним своєї вини і тих негативних наслідків вчиненого злочину, приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, суд приходить до висновку, що каяття обвинуваченого у скоєному ним діянні дійсно являється щирим, а тому, вважає, що його виправлення і перевиховання, з урахуванням всіх пом`якшуючих йому покарання обставин, все ж таки можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, а з наданням йому можливості виправлення, через звільнення від відбування призначеного покарання, з випробуванням, на підставі ст. ст.75 КК України та із встановленням обмежень, передбачених ст. 76 КК України.
Речові докази по справі в судовому засіданні не досліджувались.
Процесуальні витрати по справі, - відсутні.
Керуючись ст. ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати виним, у пред`явленому обвинуваченні, у скоєні злочинів, що передбачені ч.1 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;
- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Згідно зі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три роки).
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання.
Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого на досудовому розслідуванні не обирався і прокурором при судовому розгляді справи не ставилось питання про обрання йому запобіжного заходу, а тому у суду відсутні правові підстави для обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу на час набрання вироком законної сили.
Вирок суду може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги, а засудженим в той же строк з моменту одержання копії вироку.

Копія вироку після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні копія вироку направляється поштовим відправленням.

Головуючий: