В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

Справа № 1- 190/08р.

27 листопада 2008 року.
Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Зембри Є.Й.

за участю секретаря Логвинюк Т.С.,

за участю прокурора Сеник Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременці справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.Кременець, жительки
АДРЕСА_1, не працюючого, з незакінченою
вищою освітою, яка має на утриманні неповнолітню дитину, громадянки України, не
судимої, за частиною 1 статті 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01 листопада 2008 року біля
08 години, перебуваючи в середині житлового будинку ОСОБА_2, що знаходиться
АДРЕСА_2 в ОСОБА_1 виник намір таємно
викрасти, належні ОСОБА_2 гроші, які на той час знаходилися у спальній кімнаті
даного житлового будинку. Скориставшись відсутністю останньої, ОСОБА_1 із гаманця,
шляхом вільного доступу, таємно викрала гроші в сумі 1400 гривень, чим
спричинила потерпілій майнову шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні підсудна
повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, у скоєному розкаялася,
відмовилася від дачі показань та пояснила, що не заперечує факту скоєння
злочину, часу, місця та способу.

Вона також пояснила, що
погоджується на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані
про скоєний злочин, вірно викладенні в процесуальних документах кримінальної
справи.

Враховуючи те, що учасниками
судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом
встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих
обставин та відсутні сумніви у добровільності та істиності їх позицій,
вислухавши думку учасників судового розгляду та роз'яснивши їм положення ст.
299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права
оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним
дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу підсудної.

Дослідивши зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за
частиною 1 статті 185 КК України за ознакою таємного викрадення чужого майна
(крадіжка).

При призначенні міри покарання
підсудній ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.ст. 65, 66, 67 КК України, суд
враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, те, що вона
позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні неповнолітню
дитину та обставини, що пом'якшують покарання - те, що вона вперше вчинила
злочин, розкаялася у скоєному, вину у вчиненому визнала повністю, активно
сприяла встановленню істини у справі, повернула потерпілій викрадену суму
грошей.

Обставини, що обтяжують покарання відсутні,
тому враховуючи вище викладене, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1
основне покарання у вигляді громадських робіт.

Вказане покарання є необхідним та
достатнім для виправлення підсудної та
попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 321, 323, 324 КПК
України, суд, ---

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 185
КК України та призначити покарання у вигляді 80
( вісімдесят) годин громадських
робіт.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Тернопільської області протягом 15 днів подачею
апеляції через Кременецький районний суд.

Головуючий: