Справа № 477/175/15-к
Провадження № 1-кп/477/55/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
· у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
01 жовтня 2014 року приблизно о 09 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, з метою позики грошей у ОСОБА_5 , прибув за адресою: АДРЕСА_2 . Знаходячись у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_3 побачив на дивані мобільний телефон марки «Самсунг» вартістю 320грн., який належав ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи з корисливих мотивів, таємно заволодів зазначеним майном. Після цього, ОСОБА_3 , продовжуючи діяти з єдиним умислом, користуючись тимчасовою відсутністю власника, пройшов до іншої кімнати квартири, звідки таємно викрав ноутбук марки «Леново» вартістю 5000грн., який належав ОСОБА_6 . З викраденим майном обвинувачений з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 5320гн.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні обвинувачений провину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що 01 жовтня 2014 року зранку він пішов до своєї сусідки ОСОБА_5 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , попросити в неї гроші на сигарети. Постукав у двері, після чого помітив, що вони не зачинені. Відкривши двері, знову постукав та погукав господарів, але ніхто не обізвався. Зайшовши до квартири, побачив, що там нікого немає. При цьому в кімнаті на дивані помітив мобільний телефон, який вирішив забрати. Поклавши мобільний телефон до кишені, пройшов до іншої кімнати, де побачив на столі ноутбук, який він також вирішив забрати, після чого пішов додому. Мобільний телефон та ноутбук в подальшому продав своєму сусідові. В подальшому викрадене було повернуто володільцеві ОСОБА_6 . У вчиненому розкаюється, попросив вибачення.
За згодою обвинуваченого, прокурора судом, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає, а також учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи досліджені докази у сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у таємному викраденні майна потерпілого та кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує, що ним вчинено злочин середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога або лікаря-психіатра не перебуває.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, які пом`якшують покарання, судом визнається визнання вини, щире каяття.
Враховуючи дані про особу, обставини вчинення злочину, сукупність обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілому, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
На підставі ст. 100 КПК України речові докази по справі мобільний телефон «Самсунг» Е 1200, та ноутбук «Леново» G 500 чорного кольору, номер НОМЕР_1 , зарядний пристрій чорного кольору та аксесуар «мишка» ASUS сірого кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку, залишити останньому за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст. ст. 366, 367-369, 374 КПК України,
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч.1ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця поживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Самсунг» Е 1200, та ноутбук «Леново» G 500 чорного кольору, номер НОМЕР_1 , зарядний пристрій чорного кольору та аксесуар «мишка» ASUS сірого кольору, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 під розписку, залишити останньому за належністю.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1