Справа №1-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 15 березня
2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Каліновської B.C.

за участю
секретаря Лунь О.В.

захисника
ОСОБА_1.

потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу

про
обвинувачення :

· ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки с Усичі
Луцького району Волинської області, гр.
України, освіта середня, одруженої,
працюючої охоронцем в ДП „ Арсенал" СТ, несудимої,
мешканки м. Луцьк, АДРЕСА_1, -

·
у вчиненні злочину,
передбаченого cm.
125 ч.2 КК України;

· ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Луцька, гр. України,
освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, працюючого на посаді майстра взуття по найму
в приватного підприємця,
несудимого, мешканця м. Луцьк,
АДРЕСА_1, -

·
у вчиненні злочину,
передбаченого cm.
125 ч.2 КК України;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4. та
ОСОБА_3., 02 грудня 2005 року приблизно
о 19 год., знаходячись на сходинцевій площадці в під'їзді будинку

2

АДРЕСА_2
в м. Луцьку , на ґрунті неприязних відносин, умисно шарпали, штовхали та нанесли побої гр. ОСОБА_2 :
ОСОБА_3.- удар рукою в вухо, а
ОСОБА_4.-удари кулаками в груди, ногами
по ногах та тулубу, чим спричинили потерпілій
тілесні ушкодження: ОСОБА_3.- легкі, а
ОСОБА_4.- легкі, з короткочасним
розладом здоров'я.

В
судовому засіданні підсудні свою вину у вчиненому не визнали.

Вина
підсудних у вчиненому підтверджується повністю зібраними по справі і
дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпіла
ОСОБА_2 пояснила, що між нею та
підсудними з 2005 року склались неприязні відносини. ОСОБА_3. постійно її
ображає, наводить наклепи. 2 грудня 2005
року вона зустріла ОСОБА_3. на базарі,
де між ними виникла суперечка. Того ж дня , приблизно в 19 год. до неї додому прийшов ОСОБА_4.- син ОСОБА_3., який почав кричати і висловлювати претензії з
приводу того, що вона пристає до його
матері. Вийшовши разом з ним на коридор,
побачила на сходинковій площадці підсудну і раніше незнайомого їй
хлопця. ОСОБА_3 підбігла до неї і вдарила кулаком в вухо, плювала в обличчя. Підсудні її шарпали, штовхали,
а ОСОБА_4. наніс удари кулаками під груди, ногами по тулубу та ногах. Після цього вони
потягнули її сходами вниз на вулицю, пояснюючи
це тим, що вона повинна вибачитись перед
людьми, які були свідками суперечки між
нею та ОСОБА_3 на ринку. Вирвавшись від них,
вона побігла в сторону свого будинку,
однак, ОСОБА_4, наздогнав її і збив з ніг, від чого вона впала на землю, вдарившись головою. Коли почала кричати, підсудні,
злякавшись, покинули її. В
результаті побиття на сходинковій площадці отримала тілесні ушкодження, що відносяться до легких та легких з
короткочасним розладом здоров'я; лікувалась амбулаторно .

Пояснення
потерпілої ОСОБА_2 про обставини події
об'єктивно підтверджуються доказами по справі.

Підсудна
ОСОБА_3. показала, що останнім часом між
її родиною та потерпілою - матір'ю дружини її брата виникали конфлікти. 2
грудня 2005 року, зустрівшись на ринку, потерпіла почала вимагати в неї повернення
лапки для ремонту взуття, яку вона колись
дала її сину
- ОСОБА_4, при
цьому

3

висловлювалась
в її сторону образливими словами,
говорила, що вони її
обікрали, відірвала їй воротнік з дублянки.
Через деякий час вона подзвонила своєму сину на мобільний і почула крик
потерпілої. Зрозумівши, що син в ОСОБА_2
, прийшла до неї. Підійшовши до квартири
потерпілої, на коридорі побачила її з
сином та ОСОБА_5. Потерпіла постійно кричала,
що вони її обікрали. Тоді вона запропонувала ОСОБА_2 піти до них додому і переконатись, що в них не має речей, які б належали останній. Потерпіла одягнувшись
пішла до них додому. Оглянувши квартиру,
підвал ніяких речей не виявила. Вибігши на вулицю, підсковзнулась, оскільки було слизько і впала на землю, почала битись в істериці головою об асфальт.

Підсудний
ОСОБА_4. повністю підтвердив покази підсудної ОСОБА_3. про обставини події та
ствердив , що він побоїв потерпілій не
наносив, не штовхав її.

Згідно
висновку судово - медичної експертизи від 09 лютого 2007 року за № 244
потерпілій ОСОБА_2 спричиненні легкі
тілесні ушкодження у виді синців на передній поверхні лівого плеча, на лівій боковій поверхні грудної
клітки, на передній поверхні лівого
колінного суглоба, на передній поверхні
правої гомілки та легкі з короткочасним розладом здоров'я: забій грудної
клітки.

Факт
неприязних стосунків між підсудними і потерпілою підтвердили в судовому
засіданні свідки ОСОБА_6., ОСОБА_7. і
ОСОБА_8., а наявність конфлікту між ними
2 грудня 2005 року приблизно в 18 год. на сходинковій площадці будинку-свідки
ОСОБА_5. та ОСОБА_9., ОСОБА_10.- сусіди
потерпілої..

Свідок
ОСОБА_9. показала, що почувши з квартири
галас, виглянула на сходинкову
площадку, де підсудні били потерпілу
руками, а ногами копав її ОСОБА_4. Це
було під вечір.

Свідок
ОСОБА_10. показала, що увечері зайшла в
квартиру до потерпілої. Остання їй розповіла,
що її побили ОСОБА_4.

Суд не
бере до уваги покази підсудних про те,
що вони не били потерпілу і не спричиняли їй тілесних ушкоджень, а останні могли виникнути від її
падіння, або від побиття дочками, оскільки вони спростовуються вищезазначеними
доказами по справі.

Крім того, згідно висновку судово - медичного експерта
від 09 лютого 2007 року судово -
медичних данних про
можливість

4

утворення
зазначених в даному висновку тілесних ушкоджень, які виявлені в потерпілої, - в результаті
падіння з висоти власного зросту не має. Також з висновку вбачається, що локалізація даних тілесних ушкоджень
відповідає поясненням потерпілої. В судовому засіданні встановлено протиріччя у
показах свідків. Сусід -гр. ОСОБА_11 в поясненнях, засвідчених виконуючим обов'язки директора
ЖКП №1 ствердив факт побиття підсудними потерпілу. З оглянутого в судовому засіданні
відмовного матеріалу за № 5369 слідує,
що в поясненнях осіб, які були
опитані в ході дослідчої перевірки заяви потерпілої не зазначено про побиття
підсудними потерпілої. Свідок ОСОБА_12,
який працюючи дільничним інспектором Луцького МВВС, проводив опитування показав, що сусіди не бажали давати пояснення. Свідок
ОСОБА_9. показала, що пояснення
підписала, не читаючи його. З огляду на
зазначене, суд бере до уваги покази
свідків, дані в судовому засіданні, оскільки вони попереджувались про кримінальну
відповідальність за дачу неправдивих показів. Довідка Луцької міської
поліклініки № 2 за № 44/7 від 25 січня 2006 року, яка має місце у відмовному матеріалі, суперечить даним про стан здоровя потерпілої
за грудень 2005 року, зазначеним в амбулаторній
карті № 1444 останньої, яка оглянута в
судовому засіданні, а також підпис
головного лікаря на даній довідці не скріплений печаткою, тому суд до уваги її не бере.

При
таких обставинах покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_13. про те,
що потерпіла посковзнувшись,
впала головою на землю, не
заслуговують на увагу, крім того, ОСОБА_5. є колегою підсудного ОСОБА_4, а ОСОБА_13. - перебуває в неприязних
відносинах з потерпілою, що випливає з
їх пояснень.

На думку
суду підсудні дали вищезазначені покази з метою уникнути відповідальності за
вчинене.

В
судовому засіданні не знайшла свого підтвердження та обставина, що підсудна ОСОБА_3. спричинила потерпілій
забій грудної клітки, що відноситься до
категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя, оскільки підсудна це заперечила, а встановлено, що в область грудей наносив удари підсудний
ОСОБА_4.

Внаслідок цього
дії ОСОБА_3. слід перекваліфікувати з ч.2 на ч.1 ст.
125 КК України.

5

Оцінюючи
всі зібранні і дослідженні по справі докази в їх сукупності суд приходить до
висновку, що ОСОБА_3. вчинила
злочин, передбачений ст.
125 ч.1 КК України, оскільки вона
умисно спричинила потерпілій ОСОБА_2
легкі тілесні ушкодження, а
ОСОБА_4. вчинив злочин,
передбачений ст. 125 ч.2 КК України, оскільки він умисно спричинив потерпілій
ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження з
короткочасним розладом здоров"я.

Обираючи
вид і міру покарання, суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого, те, що злочини відносяться до категорії невеликої
тяжкості та особи підсудних.

Приймаючи
до уваги, що ОСОБА_3. та ОСОБА_4. вперше
притягуються до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризуються,
працюють, ОСОБА_4. має на
утриманні неповнолітню дитину, суд
приходить до висновку, що їм слід
призначити покарання в межах санкцій статтей,
за якими вони притягуються до кримінальної відповідальності -
відповідно: ОСОБА_3.- штраф в дохід держави,
ОСОБА_4.- громадські роботи.

Цивільний
позов, згідно ст.
ст. 1167, 28 ЦК України і ст. 328 КПК України, враховуючи всі обставини справи, вимоги розумності та справедливості, матеріальне становище підсудних, слід задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3. в користь
ОСОБА_2 по 1000 грн.. з кожного у
відшкодування моральної шкоди, оскільки
на думку суду, вони своїми
неправомірними діями спричинили потерпілій певні моральні страждання.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

3АСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити їй покарання
у виді штрафу в дохід держави в розмірі 510 ( п'ятсот десять) грн.

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити йому
покарання у виді 150 ( ста п'ятдесяти) годин громадських робіт.

6

Запобіжний
захід до набрання вироком законної сили засудженим залишити попередній -
підписку про невиїзд.

Цивільний
позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_3. в користь
ОСОБА_2 по 1000 ( одній тисячі) грн.. з
кожного у відшкодування моральної шкоди. В решті позову відмовити.

Вирок суду може
бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляції
через Луцький міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.