Справа № 477/2176/14-к
Провадження № 1-кп/477/185/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 січня 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, маючого середньо-технічну освіту, раніше судимого:
· 27 жовтня 2004 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі, звільненого від відбуття цього покарання із застосуванням статей 75, 76 цього ж кодексу з іспитовим строком на 1 рік;
· 12 серпня 2005 року вироком Корабельного районного судум. Миколаєва за ч. 2 ст. 190 КК України, із застосуванням ст. 71 цього ж кодексу, за сукупністю з покаранням за попереднім вироком, до остаточного покарання у виді 2-х років та 1-го місяця позбавлення волі;
· 21 липня 2010 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, із застосуванням ст. 70 цього ж кодексу, до 2-х років і 6-ти місяців позбавлення волі;
· 16 вересня 2010 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього ж кодексу, до 3-х років позбавлення волі; постановою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 16 серпня 2012 року визнано таким, що засуджений з урахуванням вироку від 21 липня 2010 року до загального покарання - 3 роки та 6-ть місяців позбавлення волі;
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 та п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України;
11 липня 2014 року ОСОБА_7 познайомився в м. Миколаєві з водієм товариства з обмеженою відповідальністю «Агротранссервіс-Юг» (далі ТОВ «Агротранссервіс-Юг») ОСОБА_9 , від якого дізнався, що той здійснює перевезення на вантажному автомобілі насіння соняшника. Тоді ж у нього виник злочинний умисел про напад на водія з метою заволодіння цим вантажем.
12 липня 2014 року ОСОБА_7 , розпочавши реалізацію свого злочинного умислу, розпиваючи з ОСОБА_9 спиртні напої на території ТОВ «Автотранссервіс-Юг», що розташоване по вул. Новозаводській 19-а в м. Миколаєві, з`ясував у нього маршрут та час руху автомобіля, а також, з метою полегшення вчинення нападу, вводячи ОСОБА_10 в оману, запропонував йому під час слідування вантажу, викрасти близько 10-ти мішків насіння соняшника, на що той погодився достовірно не знаючи про дійсні наміри ОСОБА_7
15 липня 2014 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з метою заволодіння вантажем, який ОСОБА_9 повинен був перевозити, заздалегідь приготував та взяв із собою кухонний ніж, який мав намір застосувати до останнього для позбавлення його життя.
Того ж дня, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 зустрів на автомобільній дорозі «Миколаїв-Дніпропетровськ» між м. Миколаєвом та
с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області
ОСОБА_9 , який керував вантажним автомобілем «КАМАЗ»,
Далі, сівши до автомобіля ОСОБА_9 , він його переконав з`їхати до саду, розташованого поблизу с. Мішково-Погорілове, де, після того як ОСОБА_9 , залишив свій автомобіль і знаходився біля нього, бажаючи позбавити його життя, наніс йому заздалегідь приготовленим кухонним ножем ріжучий удар по життєво важливому органу шиї. Намагаючись врятуватися, ОСОБА_9 після удару, побіг, але ОСОБА_7 , не припиняючи своїх злочинних намірів, переслідуючи корисливий мотив, наздогнавши його, повалив на землю та під час боротьби наніс ще два колото-різані удари в область шиї, щоб остаточно позбавити потерпілого життя, після чого той втратив свідомість. В результаті протиправних дій
ОСОБА_7 . ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді різаної рани передньої поверхні шиї з пошкодженням гортані, різаних пальців обох рук, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
Після цього, ОСОБА_7 , вважаючи водія мертвим, з метою приховування слідів злочину, загорнув його у поліетиленову плівку, яка знаходилася поряд на землі, та присипав сміттям, а сам залишив місце події, з метою підшукування водія для вантажного автомобіля та подальшого розпорядженням вантажем.
Проте, злочинні дії ОСОБА_7 не були доведені до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки, незважаючи на те, що він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, через незначний проміжок часу потерпілий ОСОБА_9 прийшов до тями та звільнившись від поліетиленової плівки і сміття звернувся за допомогою до водіїв транспортних засобів, що рухалися по автомобільній дорозі в напрямку
м. Миколаєва, де його підібрали, а потім госпіталізували до 4-ої міської лікарні.
За вчинення даного злочину передбачена кримінальна відповідальність за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 та п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, але відмовився давати показання.
Однак його вина у вчиненні зазначених злочинів підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_11 .
Так, потерпілий в судовому засіданні пояснив, що в середині липня 2014 року він в стані сильного алкогольного сп`яніння повертався до місця розташування ТОВ «Агротранссервіс-Юг», де він проживав, а також працював водієм. По дорозі його підібрали незнайомі йому раніше хлопці, які підвезли до роботи. В ході подальшого знайомства один з них, як потім він дізнався ОСОБА_7 , запропонував йому викрасти близько десяти мішків насіння соняшнику, яке він за звичай перевозив свої автомобілем «КАМАЗ». Через декілька днів він виїхав з ТОВ «Агротранссервіс-Юг» з таким вантажем та за домовленістю зустрівся з Цимбалом на дорозі за
м. Миколаєвом не доїжджаючи до с. Мішково-Поогорілове Жовтневого району Миколаївської області. Після того як ОСОБА_7 сів до нього в кабіну, то повідомив, що потрібно завернути до села, де його будуть чекати хлопці, які заберуть частину вантажу. Він звернув до села і вони проїхали деяку відстань, але нікого не зустріли, тому він почав нервувати, оскільки не повинен був вибиватися з графіку руху та довго десь затримуватися. Він почав виїжджати із села, але ОСОБА_7 занервував та наказав зупинитися за селом. Після того як вони зупинилися і вийшли з машини, то ОСОБА_7 зненацька напав на нього із-заду та наніс ріжучий удар по горлу ножем. Він вирвався та побіг, але той наздогнав його, повалив на землю та ще декілька разів наніс ножем ріжучі удари по горлу, а також руками душив за горло та роздирав різану рану. Крім того, він намагався рукою захиститися від ударів ножем, тому отримав різані рани рук. Далі він втратив свідомість, але через деякий час прийшов до тями і виявив, що завернутий у поліетиленову плівку та присипаний сміттям. Він звільнився від плівки та сміття і вийшов на дорогу, де його підібрали та доставили до лікарні.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що на прохання ОСОБА_7 домовився про купівлю насіння соняшника на одному з елеваторів Миколаївщини, однак яким чином він здобуде це насіння він не знав. В один з днів липня 2014 року він разом з ОСОБА_7 виїхав за
м. Миколаїв на автомобілі марки ВАЗ-2101 під керування ОСОБА_12 , де зустрівся з водієм, що перевозив вантаж соняшника. Далі ОСОБА_7 сів до кабіни вантажівки і вони поїхали в с. Мішково-Погорілове, але через деякий час він повернувся один і повідомив, що водій поранився і потрібно знайти іншого, при цьому у нього на руках та одязі були плями, схожі на кров. Однак ОСОБА_7 не повідомив їм, що в дійсності там сталося.
Також, вина ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду доказами:
- протоколом від 15 липня 2014 року прийняття усної заяви від громадянина ОСОБА_13 , за яким він повідомив, що приблизно о 14:05 виявив на узбіччі дороги поблизу с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області чоловіка з явними тілесними ушкодженнями (а.с. 3);
- згідно з висновком експерта № 206 від 28 серпня 2014 року у
ОСОБА_9 були виявлені тілесні ушкодження у виді різаної рани передньої поверхні шиї з пошкодженням гортані, різаних пальців обох рук, які могли утворитися від дії будь-якого колючо-ріжучого предмету, можливо за вказаних вище обставин, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя; з врахуванням локалізації тілесних ушкоджень можливо зробити висновок, що потерпілому було нанесено не менше 3-х ударів будь-яким колючо-ріжучим предметом (а.с. 247-248);
- протоколом огляду місця події від 15 липня 2014 року (з фототаблицями) місця поблизу автобусної зупинки с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, що розташована на узбіччі траси «Миколаїв-Дніпропетровськ», де на ґрунтовій дорозі, яка йшла паралельно цій дорозі був виявлений автомобіль марки КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , з причепом р.н. НОМЕР_2 , завантажені насінням соняшнику; також в тому ж місці були виявлені два капці, поліетиленова плівка, зі слідами плям рижо-бурого кольору; такі ж сліди були виявлені на ґрунті, з яких зняті зіскоби; з дверей автомобіля були взяті сліди папілярних візерунків пальців рук, а із кабіни запахові сліди та два пластикові стакани (а.с. 32-46);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 липня 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого серед пред`явлених йому для впізнання чотирьох осіб він упізнав ОСОБА_7 , як особу, яка 15 липня 2014 року намагалася його вбити (а.с. 85-89);
- протоколом огляду від 16 липня 2014 року кросівок, виданих ОСОБА_7 за його завою від цього ж дня, на яких були виявлені плями коричнево-бурого кольору (а.с. 98-99);
- висновком експерта № 395 від 17 липня 2014 року, за яким кров ОСОБА_9 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (а.с. 109-110);
- висновком експерта № 396 від 17 липня 2014 року, за яким кров ОСОБА_7 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО (а.с. 113-114);
- висновками експертів № 633 від 29 липня 2014 року та № 635 від 7 серпня 2014 року по визначенню генетичних ознак крові ОСОБА_9 та ОСОБА_7 (а.с. 133-138, 145-150);
- висновком експерта № 400 від 20 серпня 2014 року, згідно з яким на полімерному стакані, наданому на експертизу, знайдена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлені антигени А, Н та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО; походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 (а.с. 197-198);
- висновком експерта № 397 від 20 серпня 2014 року, згідно з яким на двох капцях, наданих на експертизу, знайдена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлені антигени А, Н ізосерологічної системи АВО; походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 (а.с. 204-205);
- висновком експерта № 399 від 20 серпня 2014 року, згідно якого на 2- марлевих тампонах (зіскобах з ґрунту), наданих на експертизу, знайдена кров людини, в якій при серологічному дослідженні виявлені антигени А, Н та ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО; походження крові не виключається від особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_9 (а.с. 211-212);
- висновком експерта № 104 від 5 серпня 2014 року, згідно з яким серед 4-х слідів папілярних візерунків пальців рук, виявлених на зовнішній поверхні дверей автомобіля «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , під час огляду місця події 15 липня 2014 року, слід папілярного візерунку розмірами 45х14 мм залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_7 (а.с. 236-244);
- протоколом слідчого експерименту (з доданим CD-диском із відеозаписом проведеної слідчої дії) від 16 липня 2014 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 , згідно з яким він на місці показав яким чином здійснив замах на вбивство ОСОБА_9 з метою заволодіння насінням соняшника.
Крім того, вина ОСОБА_7 підтверджується документами щодо перевезення вантажу у виді насіння соняшника ТОВ «Автотранссервіс-Юг» автомобілем марки «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом р.н. НОМЕР_2 , а саме: копіями товарно-транспортної накладної № 872487, свідоцтвом про якість зерна від 15 липня 2014 року, копією технічних паспортів, копіями договорів оренди автомобіля та напівпричепу від 20 вересня 2012 року, полісами страхування, водійським посвідченням ОСОБА_9 (а.с. 50-72, 250).
Серед представлених суду стороною обвинувачення доказів колегія суддів не приймає до уваги як доказ вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, надані висновки експертів № 43 від 13 серпня 2014 року, № 638 від 7 серпня 2014 року, № 636 від 8 серпня 2014 року, № 637 від 8 серпня 2014 року, № 420 від 27 серпня 2014 року, № 398 від 14 серпня 2014 року, № 1270 від 4 вересня 2014 року, оскільки вони не вказують на його причетність до здійснення замаху на життя ОСОБА_9 з метою заволодіння чужим майном.
В той же час, оцінивши в сукупності досліджені інші вищезазначені докази суд вважає вину підсудного повністю доказаною, а його дії кваліфікує за ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (розбій), та за ч. 2
ст. 15 і п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України закінчений замах на вбивство з корисливих мотивів.
Тобто його вина в пред`явленому обвинуваченні повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.
Колегія суддів не приймає до уваги як обґрунтовані посилання обвинуваченого та його захисника про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, оскільки його вина у вчиненні даного злочину підтверджується вище зазначеними доказами, а злочин у виді розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном вважається закінченим з моменту вчинення такого нападу. Якщо під час нападу з метою позбавити життя та з метою заволодіння майном було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2
ст. 115 КК України. Це також роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 7 лютого 2003 року Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи та в пп. 6, 11 Постанови Пленуму цього ж суду № 10 від 6 листопада 2009 року Про судову практику у справах про злочини проти власності.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий; за місцем проживання характеризується негативно; перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу зловживання опіоїдами та каннабіноїдами, в тому числі, на час затримання 16 липня 2014 року перебував у стані наркотичного сп`яніння (а.с. 80); перебуває на обліку у лікаря-психіатра, проте відповідно акту судово-психіатричного експерта №369 від 12 серпня 2014 року хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психіки в момент вчинення злочинних діянь не страждав, а виявляв ознаки нестійкої компенсації змішаного типу розладу особистості, ступінь прояву якої був таким, що він міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (застосування мір медичного характеру не потребує).
Обставин, що обтяжують або пом`якшують його покарання судом не встановлено.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, дані щодо його особи, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність призначення йому покарань у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінуємих злочинів, та з врахуванням ст. 68 КК України.
Крім того до покарання за цим вироком, керуючись положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, слід приєднати покарання, призначене йому за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року, за яким він був засуджений за ст. 395 та ч. 3 ст. 185 КК України до загального покарання у виді 3-х років позбавлення волі.
Речові докази: змиви зі слідами крові, запахові сліди, та інші предмети, вилучені під час огляду місця події слід знищити, а речі, що мають значення для власників повернути їм.
Цивільний позов у справі заявлений не був.
Процесуальні витрати у виді залучення експертів, відповідно до ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в загальній сумі 3843 грн. 00 коп. (витрати за висновками експертів №№ 104, 633, 635).
Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, обставини їх вчинення, особу обвинуваченого та наявність у нього судимостей, колегія суддів приходить до висновку, що до набрання вироком законної сили йому слід залишити міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373 374 КПК України, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 та п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, і призначити йому наступні покарання за їх вчинення:
· за ч. 2 ст. 15 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 10-ти років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна,
· за ч. 4 ст. 187 КК України 9-ти років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна.
За ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26 листопада 2014 року, яким йому призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі, і остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у виді 11-ти (одинадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією всього його майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обраховувати з дня його затримання з 16 липня 2014 року.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 залишити попередню тримання під вартою.
Речові докази: відро, місткістю 8 літрів, полімерний пакет із запаховими слідами, медичний шприц об`ємом 5 куб.см. зі зразками крові потерпілого ОСОБА_9 , марлевий тампон зі зразками крові ОСОБА_7 , два недопалки цигарок, змиви речовини рижо-бурого кольору та два марлевих тампона із зіскобами, два полімерних стакани, два гумових капця, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області знищити.
Речовий доказ у виді кросівок ОСОБА_7 , які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області повернути йому як власнику.
Речовий доказ автомобіль марки «КАМАЗ», р.н. НОМЕР_1 , переданий на зберігання до ТОВ «Агротранссервіс-Юг» - залишити за належністю у цьому підприємстві.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у виді залучення експертів в загальній сумі 3843 (три тисячі вісімсот сорок три) грн. 00 коп.
На вирок суду може бути подана апеляція до Апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області, на протязі 30 днів з дня проголошення.
Головуючий: -підпис- ОСОБА_1
Судді: -підпис- ОСОБА_2
-підпис- ОСОБА_3