Справа № 1-34 2007p .
міськрайонний суд Кіровоградської
м. Олександрія вул. К.Лібкнехта, 76
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2007
року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Крімченко С.А

при секретарі Костюк Л.І

з участю прокурора Бойко Ю.С

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.Олександрія кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, освіта базова вища, не
працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, не маючого
судимості,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Олександрії,
Кіровоградської області, громадянку
України, українку, освіта загальна середня, не працюючу, проживаючу в АДРЕСА_2 без реєстрації, зареєстровану за адресою
АДРЕСА_3,

судима 25.11. 2005 року Олександрійським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185
КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.

в скоєнні злочину, передбачено ч. 3
ст. 185 КК України, -

встановив:

Підсудні вчинили
таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинену за попередньою змовою групою осіб, з проникненням в сховище при слідуючи
обставинах.

В ніч з 4 на 5
жовтня 2006 року в період з 23 до 24 години ОСОБА_1 за попередньою змовою та
разом з ОСОБА_2 з метою споєння
крадіжки, прийшли на територію домоволодіння ОСОБА_3 в АДРЕСА_4, де шляхом пошкодження дверних запорів проникли в приміщення сарая, звідки таємно викрали корову червоної масті вагою 350 кг
вартістю 4 грн 80 коп за 1 кг живої ваги на суму 1680 грн, чим спричинили
потерпілій ОСОБА_3 збитки на вказану
суму. Викраденим розпорядились на власний розсуд.

Допитані в судовому засіданні підсудні вину в вчиненні злочину визнали
повністю, підтвердили вчинення злочину при приведених обставинах, у
вчиненому розкаялись.

Суд на підставі
ч.3 ст. 299 КПК України з урахуванням думки учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і дійшов
висновку, що підсудні винні у вчиненні злочину і їх дії необхідно кваліфікувати
за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена
за попередньою змовою групою осіб з проникненням у сховище.

При призначенні покарання підсудним
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який являється тяжким, особу винних, що ОСОБА_1 вважається особою, що не має
судимості, не працює, по місцю проживання характеризується позитивно, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей, заподіяну шкоду відшкодував, а ОСОБА_2 на шлях виправлення не стала, вчинивши новий умисний
злочин в період іспитового строку, не працює, не має постійного місця
проживання, по місцю проживання характеризується негативно,
заподіяну шкоду не відшкодувала.

Обставиною, пом'якшуючого покарання є щире каяття.

Обставин,
обтяжуючих покарання судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання
підсудного ОСОБА_1 можливе при призначенні міри покарання в вигляді
позбавлення волі з випробуванням.

А ОСОБА_2 заслуговує на призначення покарання в вигляді
позбавлення волі.

Згідно роз"яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального
покарання" п.25 за сукупністю вироків (ст..71 КК України) покарання призначається коли новий злочин
вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили.

Тому ОСОБА_2 до призначеного покарання на підставі ст.. 71 КК України за сукупністю вироків необхідно
частково приєднати покарання в вигляді 3-х місяців позбавлення волі,
призначеного за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 25.11.2005
року.

По справі
потерпілою ОСОБА_3 заявлений цивільний позов про стягнення з підсудної
моральної шкоди в сумі 2000 гривен. Мотивує тим, що вчиненою крадіжкою їй
завдані моральні страждання, вона має неповнолітніх дітей, викрадення корови
вимусило її сім"ю змінювати звичний
спосіб життя і терпіти незручності. Підсудні позов визнали і так як вони
вчинили злочин спільними діями, суму моральної шкоди необхідно стягнути з підсудних
солідарно.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази
по справі знищити.

Керуючись
ст.ст. 321-324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнати винними і призначити покарання за ч.3 ст. 185
КК України - 3 роки позбавлення волі кожному.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати
ОСОБА_2 покарання за вироком
Олександрійського міськрайонного суду від 25.11.2005 року і
призначити остаточне покарання в вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2
рахувати з 9 жовтня 2006 року.

На підставі ст.. 75 КК україни звільнити засудженого
ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання, встановивши
іспитовий строк - 2 роки.

На підставі ст.. 76 КК України
зобов"язати засудженого ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи,
періодично з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу до вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_1 - підписку про невиїзд,
а ОСОБА_2 - утримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь ОСОБА_3 2000 гривен
моральної шкоди.

Речові докази по справі - сокиру, кухонні ножі, рушник і фрагмент
дерев"яної палиці, які знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Олександрійського
РВ УМВС в Кіровоградській області - знищити.

Вирок може
бути оскаржений в апеляційний суд Кіровоградської області протягом 15 діб з
моменту проголошення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської
області, а засудженим в той же строк з момента
отримання копії вироку.

Суддя Олександрійського
міськрайсуду С. Крімченко