Провадження № 1-кп/161/17/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 20 травня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді- ОСОБА_2 ,

основних присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря - ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілих - ОСОБА_9 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000537, який надійшов з прокуратури Волинської області 18.12.2014 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцька Волинської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4,9,13 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_11 27.09.2014 близько 12.15 год., знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи значення і суспільно небезпечний характер власних дій, під час сімейної сварки, яка виникла на грунті неприязних відносин, з метою вбивства своєї матері - ОСОБА_12 , умисно, з особливою жорстокістю, усвідомлюючи, що в зв`язку з нанесенням великої кількості різних за характером поранень, завдає потерпілій особливих фізичних страждань, наніс ряд ударів плоским колюче-ріжучим предметом в ділянку грудної клітки, шиї та обличчя, заподіявши смерть.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №358 від 14.11.2014 ОСОБА_12 було спричинено наступні тілесні ушкодження: вісімнадцять прижиттєвих ран, з яких проникаючі колото-різані поранення шиї з пошкодженням трахеї, стравоходу, щитовидної залози, потилично-хребцевої мембрани, магістральних судин, які за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть ОСОБА_12 , яка настала на протязі періоду від 5 до 15 хвилин від гострої крововтрати.

Таким чином ОСОБА_11 своїми умисними діями, що виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з особливою жорстокістю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.
Крім того, ОСОБА_11 , 27.09.2014 близько 13.00 год. знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство ОСОБА_12 , з метою приховати інший злочин тобто вчинене ним вбивство матері і уникнути відповідальності, умисно, з метою протиправного заподіяння смерті своєму батькові - ОСОБА_13 , який в цей час повернувся додому, наніс декілька ударів предметом з рублячими властивостями по голові, заподіявши смерть.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №359 від 14.11.2014 ОСОБА_13 спричинено наступні тілесні ушкодження: шість прижиттєвих рубаних ран волосистої ділянки голови, які за ступенем тяжкості належать до категорії тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному випадку викликали смерть ОСОБА_13 , яка настала на протязі кількох секунд.
Таким чином, ОСОБА_11 своїми умисними діями, які виразились в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з метою приховати інший злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене п.п.9,13 ч. 2 ст. 115 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 винуватість у вчиненні злочинів, по яких органом досудового розслідування йому оголошено про підозру, не визнав. Цивільний позов потерпілих про відшкодування завданої моральної шкоди не визнав. Суду дав показання, що 25 вересня 2014 року він приїхав до м.Луцька, з метою виселення з квартири, що йому належала, квартиронаймача, оскільки останній платив менше обумовленої суми та допустив заборгованість близько 1500 доларів США. По приїзду в м. Луцьк, він заніс свої речі до знайомих, після чого пішов відразу до батьків, де розповів про вказані обставини. 26 вересня 2014 року він мав зустріч з квартиронаймачем - ОСОБА_14 , на якій вони не досягли згоди щодо вищевказаних питань. 26 вересня 2014 року він зустрічався з своїми знайомими та друзями з проханням допомогти у вирішенні даного питання. Вранці 27 вересня 2014 року батьки були дома, згодом батько автомобілем від`їзджав, близько обіду повернувся, приніс продукти, які розбирала мама, після чого батьки залишилися дома, а він, близько 15.00 год., пішов на зустріч з ОСОБА_15 в кафе «Ланцелот» (пр.Відродження м.Луцька). Повернувшись додому близько 18 год., побачив автомобіль батька, який стояв на вулиці (гараж був не зачинений), будинок був зачинений (без ввімкненої сигналізації), батьків не було. Обстановка в будинку не була порушена, окрім скрученого килимка на підлозі. Він дивився телевізор та чекав батьків, які в той день мали відвідати свою внучку (дочку брата ОСОБА_16 ). Близько 21 год. приїхав ОСОБА_17 , оскільки згідно попередньої домовленості по телефону мін мав допомогти перевезти речі від батьків на квартиру. Однак оскільки вони не дочекались батька, то ОСОБА_17 поїхав додому. Оскільки батьків довго не було, він почав непокоїтись, близько 23.00 год. пройшовся до місця проживання свого брата, можливо і телефонував батькам, виїздив автомобілем та їх шукав. При цьому, ствердив, що їздячи на автомобілі, реєстратор не вимикав. Повернувшись додому, заснув і прокинувся від дзвінка стаціонарного телефону, однак якість зв`язку була поганою і він по ньому не розмовляв. Через певний час до нього зателефонував брат - ОСОБА_18 та повідомив, що батьки не відповідають на телефонні дзвінки і що їм необхідно зустрітись. Зустріч відбулась поблизу Луцької міської клінічної лікарні м. Луцька, де він сів до брата в автомобіль і вони поїхали до будинку батьків. Там були і інші родичі, які ходили по будинку, розпитували, що йому відомо про батьків. Через деякий час приїхали працівники міліції. Він, побачивши, що відбувається, взяв сумку, паспорт та гроші, оскільки боявся, що працівники міліції можуть викрасти його речі, та мав намір йти. Однак, без достатніх на те підстав, був затриманий працівниками міліції. Ствердив, що до вбивства батьків не причетний, між ним та батьками були нормальні відносини, вважає, що такі дії міг вчинити квартиронаймач, з яким батько мав мати розмову з приводу оренди його квартири, а тому працівники міліції затримали його незаконно, кримінальне провадження проти нього сфальсифіковане, оскільки жодного належного та допустимого доказу про його винуватість у матеріалах провадження немає.

Не зважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 9, 13 ч.2 ст.115 КК України, його винуватість підтверджується здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 дав показання, про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 були його батьками, з якими були теплі родинні відносини. 28 вересня 2014 року близько 16.00 год. до нього зателефонувала ОСОБА_19 (колишня дружина ОСОБА_20 ), та повідомила, що тривалий час не може зв`язатися з батьками ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які проживали в будинку по АДРЕСА_1 . При цьому остання повідомила, що 28 вересня 2014 року в обідню пору, її дочка ОСОБА_21 зателефонувала на стаціонарний телефон до батьків і на дзвінок відповів ОСОБА_22 , який на запитання про дід і бабу, сказав щось незрозуміле та положив слухавку. Зі слів ОСОБА_23 ще декілька разів набирала на стаціонарний номер батьків, однак слухавки більше ніхто не піднімав. Така поведінка викликала підозру у ОСОБА_24 , оскільки ОСОБА_25 , без дозволу батьків ніколи в будинку сам не залишався, в них не проживав. Знаючи, що його брата ОСОБА_26 не має в місті Луцьку (той перебував за кордоном), ОСОБА_24 зателефонувала до нього, а той зателефонував до дружини ОСОБА_27 , яка також повідомила, що 27 вересня 2014 року близько 21.00 год. телефонувала до батьків, однак їх телефони були вимкнені. Остання також розповіла, що 26 вересня 2014 року близько 23.00 год. ОСОБА_28 заїжджав до батьків та зустрів там ОСОБА_29 , що їх насторожило, оскільки останній навіть якщо і був у батьків, то у будинку не жив, через не дуже приязні відносини, що склались між ним та батьками. Після цієї розмови він зателефонував останньому, з метою з`ясувати, коли він востаннє бачив батьків, на що він повідомив - в обід 27 вересня 2014 року (плутаючись у поясненнях щодо перебування батька дома і того, чи бачив він його), повідомивши, що в момент розмови він перебуває у «кришнаїтів». Відразу ж він виїхав в м.Луцьк, розмовляючи по телефону з ОСОБА_30 , з`ясував, що той має ключі від будинку батьків, що його насторожило, оскільки батьки не довіряли йому ключів, через складні стосунки. Шабалу ОСОБА_31 він зустрів по пр.Відродження м.Луцька, останній виглядав досить збуджено, мав невиспані очі. Коли повни під`їхали до будинку батьків, то там, біля воріт, були вже ОСОБА_24 , ОСОБА_32 та кум останньої - ОСОБА_33 . Вони звернули увагу, що автомобіль батька стояв не в гаражі, а на подвір`ї, що ніколи не було раніше. Про автомобіль він запитав у ОСОБА_31 , на що той повідомив, що перегнав його з дороги на подвір`я. При розмові ОСОБА_22 висунув версію, що до зникнення батьків може бути причетний квартировинаймач, який мав зустрічатись з батьком з приводу боргу за орендну плату. Розмовляючи з братом ОСОБА_34 зрозумів, що той каже неправду, оскільки постійно плутався у поясненнях (щодо того, коли востаннє бачив батьків, місця свого перебування і т.д.). Вони почали оглядати приміщення будинку, натомість ОСОБА_25 нікого не шукав, лежав на дивані та дивився телевізор, мотивуючи це втомою через те, що цілу ніч шукав батьків. Речі батьків були на місці, перед входом в будинок висіли два рушники і брюки обвинуваченого, які були ще мокрі, на килимку у ванній кімнаті вони виявили дві краплі крові. Не виявивши батьків у будинку він зателефонував на лінію «102» та повідомив про їх зникнення. Приїхала слідчо оперативна група, почала всіх опитувати, однак ОСОБА_22 , почав вести себе агресивно, уникав відповідей на поставлені запитання, після чого його було затримано. В ході досудового розслідування було встановлено, що батьки мертві, про місце, де їх закопано, працівникам міліції стало відомо від ОСОБА_11 . Після того, як знайшли тіла батьків, він сів в автомобіль до працівників міліції, де перебував ОСОБА_11 та запитав навіщо він так вчинив, на той відповів, що йому не вистачало їхньої уваги та заплакав. В місці, де знайшли тіла батьків було виявлено речі з будинку - одіяло і коврик. Ствердив, що між батьками та його братом ОСОБА_11 були складні відносини, оскільки той хотів легкого життя, а саме не бажав працювати, натомість хотів отримувати багато грошей, саме у зв`язку з цим вони були змушені продавати одну із квартир, яка переходила до них у спадок, так як ОСОБА_11 вимагав передачі належної йому частки коштів, окрім того, з батьком він часто конфліктував, казав, батькам, що «…вони помруть, а він справлятиме свою нужду на їх могилах…». Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримує повністю, наполягає на найсуворішому покаранні обвинуваченого у виді довічного позбавлення волі.

Потерпілий ОСОБА_9 дав показання, про те, що 26 вересня 2014 року близько 23.00 год. заїхав до батьків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які проживали в АДРЕСА_1 , оскільки мав летіти за кордон. В будинку побачив ОСОБА_11 , який лежав на дивані, і між ними відбулась розмова щодо необхідності останньому працювати та самостійно заробляти кошти. При цьому, був свідком розмови про оренду квартири ОСОБА_20 , так як той жалівся батькові з приводи недоплати квартиронаймачем коштів, що батько повністю заперечив і відповів брату, що саме він поступає не порядно по відношенню до квартиронаймача. Коли він пішов, то ОСОБА_11 залишився у батьків. 27 вересня 2014 року близько 03.00 год. він покинув Україну. На наступний день, перебуваючи в Туреччині, від дружини дізнався про зникнення батьків, в зв`язку з чим він повернувся до України, де зі слів ОСОБА_35 дізнався про смерть батьків і, що ОСОБА_29 затримано працівниками міліції. Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підтримує повністю, наполягає на найсуворішому покаранні обвинуваченого у виді довічного позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_36 дав показання, що 27.09.2014 року близько 13.00 год. бачив ОСОБА_13 , біля будинку останнього, з яким лише привітався.

Свідок ОСОБА_37 дала показання, про те, що ОСОБА_11 є її колишнім чоловіком, від їх шлюбу мають дочку - ОСОБА_38 . Остання, не зважаючи на їх розлучення, постійно спілкувалась з дідом та бабою, при цьому, майже щодня телефонувала до бабусі. Напередодні того дня, коли виявили зникнення батьків, ОСОБА_21 подзвонила до бабусі на мобільний телефон, і зв`язок з нею був відсутній. На наступний день, в суботу ОСОБА_21 зателефонувала вже на домашній телефон, однак ніхто не відповідав. Близько 13.00 год. дочка зателефонувала їй та повідомила, що вона дзвонила до бабусі на домашній телефон і трубку взяв ОСОБА_25 (так вона називала ОСОБА_11 , оскільки той забороняв називати його батьком), оскільки вона його злякалась, то відразу поклала слухавку. Вона ( ОСОБА_37 ) сказала дочці зателефонувати ще раз та запитати про те, де дідусь та бабуся. Дочка знову набрала на домашній телефон, трубку взяв ОСОБА_22 , привітався з нею і, після того, як вона запитала, де дідусь та бабуся, відразу ж відповів «…алло, алло», ніби - то, що не чує, та положив слухавку. Біля 16.00 год. 28 вересня 2014 року вона зателефонувала ОСОБА_39 та повідомила, що тривалий час не може зв`язатися з батьками, на що останній сказав, що приїде до м.Луцька. Вони зустрілися біля будинку батьків, де ОСОБА_22 , приїхавши з ОСОБА_40 , відкрив хвіртку, та запитав, чи вони не знають, де батьки. Вони шукали батьків по будинку, при цьому, всі речі останніх були на місці. Їх насторожив той факт, що в той період, коли вони шукали батьків, ОСОБА_25 , який ніби то, як вбачалось з його слів, не знав їх місця знаходження, на кухні готував собі їсти. Під час розмови ОСОБА_22 повідомляв, що 5-6 разів їздив автомобілем батька їх шукати, однак в якому місці він їх шукав, не повідомив. Ствердила, що раніше у її колишнього чоловіка виникали конфлікти з батьками через його спосіб життя, так як останній хотів легкого способу життя і не бажав працювати. Був такий випадок, коли під час перебування у них дома матері ОСОБА_12 , через таку ж розмову, ОСОБА_11 , будучи розлюченим, схопив табуретку та хотів вдарити матір або ж її, однак вони втекли, тому він вдарив нею кілька разів в двері, і лише після цього заспокоївся.

Допитана в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_41 (в присутності законного представника ОСОБА_42 ) дала показання, що 28 вересня 2014 року в обідню пору зателефонувала на стаціонарний телефон до діда та баби, оскільки ні напередодні, ні в той день не змогла додзвонитись на мобільний телефон, трубку підняв її батько ОСОБА_11 . Оскільки вона злякалася, то поклала слухавку. Про те, що у будинку баби та діда знаходиться її батько, повідомила по телефону матір ОСОБА_43 . Остання сказала ще раз зателефонувати та запитати чи він не знає, де вони знаходяться. На її дзвінок знову відповів ОСОБА_25 (так вона називала батька), якому вона сказала: «привіт», і почула у відповідь - «привіт», тому подумала, що він її впізнав. Після цього запитала, де знаходяться дідусь та бабуся і, після цих слів батько сказав: « ОСОБА_44 , алло, я нічого не чую» і поклав трубку.

З інформації про вхідні та вихідні дзвінки абонента НОМЕР_1 в період з 27.09.2014 року по 29.09.2014 року та інформації по проведеному аналізу абонентського номера вбачається про наявність вказаних вище телефонних дзвінків.

Свідок ОСОБА_45 дала показання, про те, що 28 вересня 2014 року до її чоловіка ОСОБА_35 зателефонувала ОСОБА_19 та повідомила, що з батьками - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 - немає жодного зв`язку. ОСОБА_46 почав телефонувати до батьків, але зв`язок з останніми був відсутній. Спілкуючись по телефону чоловік з`ясував, що його брат - ОСОБА_22 знаходиться у місті Луцьку, тому він, з метою з`ясувати чи відомо йому щось про батьків, зателефонував до нього. Після цієї розмови вони відразу ж виїхали до міста Луцька. Під час розмови чоловік запитав у ОСОБА_20 , чи має той ключі від будинку батьків, на що ОСОБА_25 повідомив, що має. Їх це насторожило, оскільки батьки ніколи не довіряли йому ключів, навіть у той час, коли він приїздив в м.Луцьк, то жив не у будинку батьків, а в іншому приміщенні (вагончик). В м.Луцьку по пр.Відродження зустріли ОСОБА_29 та всі разом поїхали до будинку батьків. Останній виглядав втомленим, це було видно по очах (червоні, невиспані), на що повідомляв, що цілу ніч шукав батьків, зокрема їздив до ОСОБА_47 , що вона відразу ж заперечила. Біля будинку, вони відразу звернули увагу, що автомобіль батька стояв на дворі, хоча батько завжди заганяв автомобіль в гараж, потім виявили, що реєстратор вимкнений, а колеса в землі з травою. Окрім того, помітила, що на шнурку висіли випрані джинси ОСОБА_20 , хоча в той день була неділя. В будинку речі батьків лежали на місці, на кухні вона помітила продукти харчування, які були у пакетах. Після цього чоловік викликав працівників міліції. Ствердила, що в ОСОБА_11 з батьками були неприязні відносини, часто виникали суперечки на рахунок грошей, вона також чула, що останній погрожував вбити батьків.

З рапорту про облік інформації, яка надійшла по телефону, вбачається, що 28.09.2014 року о 19.30 год. поступило повідомлення від ОСОБА_9 про відсутність його батьків по їх місцю проживання.
Свідок ОСОБА_48 дав показання, про те, що 28 вересня 2014 року до нього зателефонувала ОСОБА_49 та повідомила, що батьки - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не виходять на зв`язок, в зв`язку з чим попросила піти в будинок, де останні проживали. На місці помітив, що сигналізація в будинку - вимкнута. Через деякий час туди під`їхала ОСОБА_19 , а ще пізніше - ОСОБА_18 , ОСОБА_50 та ОСОБА_22 . При цьому, ОСОБА_18 запитав у ОСОБА_31 звідки у нього ключі від будинку, однак той не відповів. Він почав оглядати автомобіль, колеса якого були в болоті, де помітив відеореєстратор та сказав ОСОБА_51 , що можна передивитись наявну на ньому інформацію. Передивившись з`ясували, що в світлу пору доби автомобіль рухався від будинку до Варшавського ринку, а потім - у зворотному напрямку, припаркувавшись на вулиці біля їх будинку №1. Потім відео включається, коли на вулиці вже темно, при цьому видно, що автомобіль стоїть на тому ж самому місці, після чого відеореєстратор вимкнувся, і знову видно запис, коли на вулиці темно і автомобіль стоїть при виїзді з гаража. Потім автомобіль починає рухатися та, виїхавши з території домогосподарства, повертає ліворуч та рухається по вулиці Світлій с.Липини, зупинившись через кілька десятків метрів, де відеореєстратор знову вимикається. Звернув увагу на те, що коли всі шукали батьків, то ОСОБА_22 в цьому участі не брав, а варив їсти та дивився телевізор.

Факт перебування 27 вересня 2014 року в період, зокрема, з 12.00 год. до 14.24 год. обвинуваченого ОСОБА_11 по місцю проживання своїх батьків стверджується інформацією з роздруківки телефонних з`єднань оператора мобільного зв`язку абонента ТОВ «Астеліт» НОМЕР_2 (належного ОСОБА_11 ) При цьому, остання розмова ОСОБА_12 зафіксовано о 12.09 год. (по місцю свого проживання) з ОСОБА_13 (в районі ТЦ «Ювант»), що підтверджує факт перебування жінки, в момент вчинення вбивства за адресою АДРЕСА_1 , а також те, що батько придбавши продукти повернувся додому і, не встигши їх викласти, був там же вбитий.

Свідок ОСОБА_17 дав показання, про те, що 27.09.2014 року ОСОБА_11 попросив по телефону допомогти в погрузці та перевезенні меблів від будинку його батьків, за що він мав заплатити 200 гривень. Ввечері на велосипеді він під`їхав до будинку в с.Липини, де знаходився ОСОБА_11 , нікого іншого там він не бачив. Вони сиділи на кухні, де помітив пакети з продуктами, окрім того, бачив килим, який був згорнутий, ніби як до прибирання. Під час розмови з ОСОБА_30 в нього склалось враження, що той був незадоволений своїм життям. Оскільки він тривалий час знаходився у будинку (близько години), а автомобіль, яким мали ніби-то перевозити меблі та речі не під`їхав, тому він повернувся додому.

Свідок ОСОБА_52 дав показання, про те, що ввечері 27 вересня 2014 року до його дружини на сайт «Однокласники» написав ОСОБА_11 з проханням про надання номеру його телефону. Отримавши номер мобільного телефону, ОСОБА_11 зателефонував з пропозицією підзаробити кошти, однак він відмовився. Тієї ж ночі (близько 03.00 год.) ОСОБА_25 знову телефонував, але він не відповів.

Згідно інформації щодо постановки, зняття сигналізації, встановленої в будинку за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що після зняття будинку з сигналізації 27.09.2014 року о 07.15 год. вона не вмикалась, зокрема до 29.09.2014 року (тобто до того дня, поки не було затримано обвинуваченого). Вказане спростовує показання обвинуваченого щодо того факту, що ключі, які він мав від будинку йому дали батьки, оскільки у такому випадку останні, безумовно, повідомили б і про код сигналізації (встановлення-зняття).

Свідок ОСОБА_53 дав показання, про те, що до Луцького РВ УМВС України у Волинській області надійшло повідомлення, про тривалу відсутність подружжя ОСОБА_54 по місцю проживання. 29 вересня 2014 року співробітниками УКР УМВС спільно з працівниками СКР Луцького РВ проводилися розшукові заходи з метою встановлення їх місцязнаходження. Вжитими заходами було встановлено, що до вбивства зазначеного подружжя може бути причетний ОСОБА_11 , який, в присутності начальника СКР Луцького РВ УМВС ОСОБА_55 , погодився показати місце їх захоронення за умови зустрічі з братом ОСОБА_40 . Під`їхавши неподалік торгового центру «Епіцентр» та бару «Лагуна», що в с.Липини Луцького району, де ОСОБА_11 показав приблизне місце захоронення батьків. В цей час туди ж під`їхав ОСОБА_18 , який сів до них в автомобіль та, в його присутності запитав у ОСОБА_20 про причину вбивства батьків, на що останній відповів «…через брак уваги». В зв`язку з тим, що було вже досить пізно (близько 20.00 год., темна пора доби), було прийнято рішення про доцільність проведення огляду місця події наступного дня - 30 вересня 2014 року, вранці. Однак вже на наступний день ОСОБА_11 категорично відмовився брати участь у проведенні вказаної слідчої дії. Саме в напрямку того місця, де вказав ОСОБА_11 , були знайдені тіла його батьків, закопані в землю. Під час огляду місця події також було виявлено сліди від коліс автомобіля.

Свідок ОСОБА_56 дав показання, що саме ОСОБА_11 поблизу кафе «Лагуна» вказав приблизне місце та напрямок захоронення своїх батьків.

Свідки ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , кожен зокрема, дали показання, про те, що були присутніми в Луцькому РВ УМВС України у Волинській області в якості понятих при проведенні слідчої дії: вилученні грошових коштів та мобільного телефону у ОСОБА_11 . У їх присутності останній будь-яких претензій, скарг на дії працівників міліції не висловлював.

Показання вказаних свідків суд, згідно ст.23 КПК України, приймає до уваги, оскільки вони обєктивно підтверджуються іншими доказами по справі та, на підставі ст.94 КПК України, вважає належними, допустимими та достовірними, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає.

Свідок ОСОБА_14 дав показання, про те, що він винаймав однокімнатну квартиру в АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_11 .. Усі домовленості з цього приводу він вів саме з ним: щодо суми орендної плати, можливості проведення ремонту та отримання відповідної знижки в зв`язку з цим, на що, той дав згоду. На проведення ремонтних робіт ним було витрачено близько - 1600 доларів США. Згідно домовленості за оренду квартири він сплачував по 125 доларів щомісячно. При цьому, розрахунок (згідно вказівки ОСОБА_11 ) проводив з його батьком, оскільки той перебував за кордоном. Заборгованості по орендній платі не було, з цього приводу ОСОБА_13 жодних претензій не пред`являв, ніяких конфліктів у них не було. 27 вересня 2014 року він зателефонував до ОСОБА_13 та домовився про зустріч, оскільки мав розрахуватися і йому не було відомо про приїзд ОСОБА_11 . В обумовлений час телефонував як до ОСОБА_13 , так і до ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , однак зв`язатись з ними не зміг. Жодних неприязних відносин ні з ким з членів сім`ї ОСОБА_54 не мав.

З інформації оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» за абонентським номером НОМЕР_3 (що належить ОСОБА_14 ) вбачається, що 27.09.2014 року у період часу з 12.00 год. до 21.31 год., вказаний номер не перебував в межах зони дії базових станцій, що обслуговують адресу АДРЕСА_1 , оскільки упродовж дня він перебував у межах зони дії базових станцій, що обслуговують м. Луцьк, вул. Карпенка-Карого; м. Луцьк, вул.О. Гочара, що засвідчується відповідними телефонними розмовами.

Свідок ОСОБА_59 , допитаний за клопотанням захисту дав показання, що 26 вересня 2014 року до нього приходив ОСОБА_11 та попросив вирішити питання з квартиронаймачем, оскільки останній, зі слів ОСОБА_31 , не доплатив орендної плати.

На думку суду, зважаючи на вказані докази, не знайшло свого підтвердження твердження обвинуваченого щодо причетності до вбивства батьків ОСОБА_14 , оскільки у вказаної особи відсутні будь-які мотиви та підстави для цього, не встановлено наявності між ними будь-яких конфліктів, окрім голослівних заяв самого обвинуваченого. Натомість встановлено, що вже вранці 26.09.2014 року ОСОБА_11 був у батьків, як вбачається з його показань вів розмову з батьком щодо отриманої суми орендної плати, а тому, за наявності згоди самого батька щодо невірного розрахунку, не шукав би підтримки інших (сторонніх) осіб для вирішення цього питання. З показань потерпілого ОСОБА_26 вбачається, що розмова про орендну плату за квартиру ОСОБА_11 увечері 26.09.2014 року дійсно була, однак батько не підтримав позиції ОСОБА_11 та заперечив факт наявної заборгованості. Окрім того, вказаний свідок в період, коли було вчинено вбивство, не перебував навіть близько до місця його вчинення.

З протоколу огляду місця події від 28.09.2014 року (з фототаблицями) вбачається, що в ході огляду території домогосподарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено сліди пальців рук (16 шт. - пакет №0312490); предмети особистої гігієни (експертні пакети №0989344, №0636858, №0131176, №0242016); зіскоб речовини коричневого кольору (опечатано паперовою біркою з печаткою «Для пакетів №2»); карту пам`яті, посвідчення водія на прізвище ОСОБА_13 та пенсійне посвідчення ОСОБА_12 (експертний пакет №0636865); три резинові рукавички (експертний пакет №1164990); інші речі (експертні пакети №0312486, №2075954); резиновий коврик для ніг, джинси, тапочки резинові чорного кольору, одіяло з автомобіля. Вказані речі визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Згідно акту про застосування службового собаки, якого залучали при проведенні вказаної слідчої дії, останній обійшов кімнати будинку, підвальні приміщення, вийшов на вулицю, обійшов будинок, повернувся назад у район вхідних дверей, за територію будинку Шабалів не вийшов, що свідчить про те, що подружжя за межі подвір`я, в той день, самостійно не виходили.

З протоколу огляду місця події від 29.09.2014 року (з фототаблицями) вбачається, що в ході огляду території домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено, зокрема, у багажному відділенні автомобіля «NISSAN XTRAIL» - пляму бурого кольору, а також в передній правій дверці - ніж типу «металик» на лезі якого наявна пляма бурого кольору; в подальшому в ході огляду місця події було виявлено та вилучено: ноутбук «LENOVO», автомобіль «NISSAN XTRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 »; змиви плям бурого кольору з сходинки, пральної машини, багажного відділення автомобіля, з керма автомобіля «NISSAN» сліди біологічного походження; два мобільні телефони «Nokia»; в`язку ключів від вхідних дверей в будинок 4 шт.. На другому поверсі, в кімнаті виявлено спальний туристичний мішок, розкладений. Всередині якого наявне дрібне сміття рослинного походження. Біля дивану на підлозі знаходяться чоловічі шкарпетки сірого кольору на яких знаходиться наявне сухе сміття. Біля шкарпеток на землі лежать п`ять поліетиленових пакетів типу «Бахіли» на голову у вигляді шапочки. В подальшому на даному поверсі, навпроти останньої кімнати в кінці коридору на`явні двері, які ведуть у ванну кімнату в якій в ході огляду акрилової ванни в середині якої навколо отвору для зливу води виявлено плями темного кольору. В ході огляду дерев`яних сходів між 1 та 2 поверхами на 7 сходинці виявлено пляму бурого кольору ззовні схожу на кров. На вулиці біля вхідних дверей в даний житловий будинок на мотузці знаходяться (висять) два махрові рушники. Також на подвір`ї біля вхідних дверей будинку виявлено пару чоловічих кросівок «ессо». Вказані вище речі оглянуто визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, з даного протоколу вбачається, що у тому місці, де ночував обвинувачений (тобто у кімнаті на 2 поверсі) виявлено як шкарпетки з залишками рослин, так і залишки таких рослин у спальному туристичному мішку, що, на думку суду, свідчить, з врахуванням показань потерпілих про надзвичайну педантичність їх батьків, про те, що саме обвинуваченому належать вказані речі, на них виявлено залишки рослин, що свідчить про те, що він поспіхом закопував їх та не дуже оглядав свої речі в зв`язку з темною порою доби, а також, що, ночуючи у будинку батьків, він, спав у туристичному мішку (а не в постелі), що вказує на те, що відносини між ним та батьками дійсно були натягнутими. При цьому, зважаючи на наявні сліди крові, що були вилучені, вбивство відбулось саме у будинку.

Згідно протоколу огляду місця події від 30.09.2014 року (з фототаблицями), в ході огляду домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено - на стіні ванни плями бурого кольору, на внутрішній частині акрилової ванни пляму бурого кольору, під акриловою ванною на плиті (підлозі) плями бурого кольору, в кухні було виявлено та вилучено 15 кухонних ножів, в гаражі в правому куті від виїзних воріт було виявлено та вилучено садовий інвентар, три лопати, також на вулиці на присадибній ділянці було виявлено та вилучено одну штикову лопату, в гаражі було виявлено та вилучено сокиру, в ванній кімнаті на стіні навпроти ванни було виявлено зігнутий металевий гак. Вказані речі оглянуто, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З протоколу огляду місця події від 30.09.2014 року (з фототаблицями та схемами) вбачається, що в ході огляду частини земельної ділянки, яка розташована в с. Липини, Луцького району Волинської області, вздовж автошляху сполученням Луцьк Липини Ківерці, було виявлено дві окремі ями овальної форми, в ході розкопування яких виявлено великі полімерні мішки чорного кольору, краї яких з обох сторін зв`язані мотузкою білого кольору, при їх розрізанні встановлено наявність трупів чоловічої та жіночої статі, які були направлені для встановлення причин смерті у ВОБ СМЕ. Окрім того, виявлено сліди низу взуття та протектору коліс автомобіля.

Трупи чоловічої та жіночої статі оглянуто, згідно протоколу від 30.09.2014 року, вилучено предмети їх одягу, вироби з металу жовтого кольору та годинник.

З протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 30.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_9 вказав, що труп чоловічої статі це його батько - ОСОБА_13 .

З протоколу пред`явлення трупа для впізнання від 30.09.2014 року вбачається, що ОСОБА_9 вказав, що труп жіночої статі це його мати - ОСОБА_12 .

Вбачається, що на трупах обох осіб були наявні коштовності, що виключає вчинення їх вбивства з корисливих мотивів, тобто мотив в особи, яка його вчинила, був зовсім іншим. Окрім того, з одягу, в якому знайдено тіла, зокрема з одягу жінки вбачається, що вона перебувала у хатньому одязі, що, з врахуванням інших доказів, безумовно свідчить про вчинення її вбивства саме по місцю проживання.

З висновку експерта № 358 від 14.11.2014 року вбачається, що при проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлено наступні тілесні ушкодження: численні колото різані поранення, а саме: обличчя, наскрізне лівої вушної мушлі - №1,№2; проникаючі колото різані поранення шиї із пошкодженням трахеї, стравоходу, щитовидної залози, потилично хребцевої мембрани, магістральних судин - №3№4№5№6№8№11№13, наскрізні колото різані поранення шиї - №9№10 із пошкодженням трахеї, щитовидної залози, магістральних судин; непроникаючі колото різані поранення шиї, голови - №7№12№16, колото різану рану нижнього краю лівої молочної залози №17; рана №18 непроникаюча колото різана є закінчення рани №17 (при вертикальному положенні тулуба рана на молочній залозі співпадає з нижчерозташованою раною). Морфологічні особливості ран (рівні краї, гострі та П подібні кінці, відсутність сполічнотканинних перетинок) свідчать, що вони являються колото різаними. Дані ушкодження спричинені плоским колюче-ріжучим предметом і є прижиттєвими, виникли в короткий проміжок часу перед настанням смерті. Згідно «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17 січня 1995 року, наказ 6 п.2.1.3 проникаючі колото-різані поранення шиї з пошкодженням трахеї, стравоходу, щитовидної залози, потилично-хребцевої мембрани, магістральних судин належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення і вданому конкретному випадку викликали смерть потерпілої. Напрямок раневих каналів в ділянці обличчя, передньо - бокової (лівої) поверхні шиї зліва-направо та спереду-назад, на задній поверхні шиї ззаду наперед, на волосистій ділянці голови зверху вниз, на молочній залозі спереду-назад та зверху. А також, на тильній поверхні правої китиці виявлено блідо-синій синець без чітких контурів виник від контакту із тупим предметом, по давності не більше доби до моменту настання смерті. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа з лезом і обушком, причому максимальна ширина клинка в межах його поринання становить біля 2.4-2.5 см. (враховуючи, що в середньому шкіра скоротилася на 16%) причому на лезі наявні якісь дефекти (нерівномірна заточка і т.д.). Обушок в межах 2 мм з добре вираженими ребрами, причому в одному з них на`явні ріжучі властивості. В процесі нанесення та отримання ушкоджень положення нападника та потерпілої змінювалось, про що свідчить різнонаправленість раневих каналів, та локалізацію ран на різних поверхнях. Причиною смерті гр-ки ОСОБА_12 є численні колото різані поранення шиї із пошкодженням трахеї, стравоходу, щитовидної залози, потилично хребцевої мембрани, магістральних судин, що супроводжувалось масивною зовнішньою кровотечею, що призвело до гострої крововтрати, яка і є безпосередньою причиною смерті, на що вказують характерні патоморфологічні ознаки характерні для даного виду смерті виявлені при дослідженні та відображені в його описовій частині. Смерть настала через короткий проміжок часу. При таких пошкодженнях смерть настає на протязі від 5 до 15 хв. Степінь вираженості ранніх та пізніх трупних змін, умови перебування трупа вказуть на те, що смерть настала не менше, ніж за 3-4 доби до моменту розтину трупа. Розміщення трупних плям на різних поверхнях в ділянці обличчя, на спині свідчить, що положення трупа після настання смерті змінювалось, причому, трупні плями перемістились від початкового розташування, що в свою чергу свідчить про зміну пози трупа не пізніше, ніж через 10-12 год. віл моменту настання смерті. Смерть потерпілої настала не за місцем виявлення (огляд місця виявлення трупа). Малоймовірно здійснення потерпілою після отримання колото-різаних поранень шиї із пошкодженням трахеї, стравоходу, щитовидної залози, потилично-хребцевої мембрани, магістральних судин активних, свідомих дій. При проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_12 виявлено 17 (сімнадцять) колото різаних поранень. Рана №18 є продовженням рани №17. Крім того, виявлено пошкодження на одязі, що співпадають по розміщенню та характеру, з тими що заподіяні по прикритих одягом ділянкам тіла.

З висновку експерта № 359 від 14.11.2014 року вбачається, що при проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_13 виявлено наступні тілесні ушкодження: численні рубані рани волосистої ділянки голови, з яких рана №1 рубано скальпована, не проникаюча; рани №2№3№4№5№6 рубані, проникаючі в порожину черепа із пошкодженням кісток склепіння та основи, та речовини мозку; рана №7 має ознаки рубано скальпової, без ознак прижиттєвості. Морфологічні особливості ран (рівні осаднені краї, гострі та П-подібні розмізженні кінці, відсутність сполучнотканинних перетинок, пошкодження підлеглих кісток черепа) свідчать, що вони являються рубаними. Дані ушкодження спричинені плоским гострим предметом із рублячими властивостями і є прижиттєвими (крім рани №7), виникли в короткий проміжок часу перед настанням смерті (секунди). Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17 січня 1995 року, наказ 6 п.2.1.3 виявлені тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення, і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого. В процесі нанесення та отримання ушкоджень положення нападника та потерпілого змінювалось, про що свідчить розташування рани №2 в сагітальному напрямку, горизонтально, дане пошкодження могло бути спричинене першим при вертикальному (чи близькому до нього) положенні потерпілого, спиною до нападника, інші пошкодження були спричинені при горизонтальному (чи близькому до нього) положенні потерпілого, оберненим задньо - лівою частиною голови до нападника.

Виявлені тілесні ушкодження (рани №2, 3, 4, 5, 6) утворилися від дії залізомісткого предмета в якого наявні рублені властивості і ширина леза не менша 10,8 см. Рана №7 має ознаки рубано-скальпованої, без ознак при життєвості, можливо її спричинення плоским предметом із ріжуче - рублячими властивостями (лопата), при викопуванні тіла. Причиною смерті гр-на ОСОБА_11 є відкрита черепно мозкова травма, що супроводжувалась багатофрагментарним зламом кісток склепіння та основи черепа із розмізженням речовини головного мозку, яка і є безпосередньою причиною смерті, на що вказують характерні патоморфологічні ознаки характерні для даного виду смерті виявлені при дослідженні та відображені в його описовій частині. Смерть настала через короткий проміжок часу. При таких пошкодженнях смерть настає на протязі кількох секунд. Степінь вираженості ранніх та пізніх трупних змін, умови перебування трупа вказують на те, що смерть настала не менше, ніж за 3-4 доби до моменту розтину трупа. Розміщення трупних плям на спині свідчить, що положення трупа після настання смерті змінювалось. Смерть потерпілого настала не за місцем виявлення (огляд місця виявлення трупа). Неможливе здійснення потерпілим після отримання виявлених ушкоджень у вигляді багато фрагментарного зламу кісток основи та склепіння черепа із розмізженням речовини головного мозку будь-яких дій. При проведенні судово медичної експертизи трупа ОСОБА_13 виявлено 7 (сім) рублених ушкоджень на відкритих ділянках голові. Ушкодження №7 посмертне.

З висновку експерта №77 від 04.11.2014 року вбачається, що кров ОСОБА_11 відноситься до групи «В» з ізогемаглютиніном анти «А» системи «АВО». Кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи «В» з ізогемаглютиніном анти «А». Кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи «А» з ізогемаглютиніном анти «В». На наданих на дослідження: тапочках темно синього кольору (об. №1,2); в сліді крові зі сходів (об. №3); в сліді крові з обідка пральної машини (об. №4); предметах одягу ОСОБА_13 ; куртці із шкіри чорного кольору (об. №5-30); кофті світло сірого кольору (об. №31-52); сорочці світло синього кольору (об. №53-70); майці (об. №71-75); штанах джинсових темно синього кольору; (об. №76-87); поясі (об. №88,89); трусах сірого кольору (об. №90-93); предметах одягу ОСОБА_12 ; блузці сіро жовтого кольору об. №94-97); халаті темно червоного кольору (об. №98-100); футболці жовтого кольору (об. №101,102); трусах сірого кольору (об. №103-105); парі шкарпеток сіро жовтого кольору (об. №106,107); змиві із ванни (об. №108); змиві зі стіни у ванній кімнаті (об. №109); зіскобі з підлоги під ванною (об. 110) виявлено сліди крові людини. На решті змивах і зіскобах та предметах наданих на дослідження слідів крові не виявлено. В слідах крові об. №1-93, 109 встановлено груповий антиген «А» системи «АВО». В слідах крові, об. №94-108 встановлено груповий антиген «В» системи «АВО». Кров виявлена в об. №1-93, 109 може належати потерпілому ОСОБА_13 і не може належати ОСОБА_11 . Кров виявлена в об. №94-108 може належати ОСОБА_12 або ОСОБА_11 .

З висновку експерта № 24 від 18.11.2014 року вбачається, що згідно висновку екперта №77 від 04.11.2014 року, кров ОСОБА_11 відноситься до групи «В» з ізогемаглютиніном анти «А» системи «АВО». Кров трупа ОСОБА_12 відноситься до групи «В» з ізогемаглютиніном анти «А». Кров трупа ОСОБА_13 відноситься до групи «А» з ізогемаглютиніном анти «В». Враховуючи групи крові осіб, що проходять по справі та отримані результати дослідження, можна зробити висновок, що сліди крові виявлені в піднігтьовому вмісті правої руки трупа ОСОБА_12 можуть походити від особи, кров якої містить антиген В ізосерологічної системи АВО, в тому числі як від самої потерпілої ОСОБА_12 так і від підозрюваного ОСОБА_11 не виключається, якщо на момент скоєння злочину у нього були пошкодження. Що супроводжувалися зовнішньою кровотечею. Що стосується слідів епітелію, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої руки ОСОБА_12 то вони могли утворитися за рахунок травматизації шкірних покривів особи, кров якої містить антиген В ізосерелогічної системи АВО, що не виключає їх походження як від самої ОСОБА_12 так і від підозрюваного ОСОБА_11 .

З протоколу огляду місця події від 02.10.2014 року з (з фототаблицями) вбачається, що в ході огляду земельної ділянки, яка розташована в с. Липини, Луцького району, вздовж автошляху сполученням Луцьк Липини Ківерці, було виявлено та вилучено в каналі (ровові) килим з одіялом, які оглянуто, визнано в якості речового доказу та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З протоколу огляду місця події від 03.10.2014 року, вбачається, що в ході огляду автомобіля «NISSAN XTRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 було вилучено чотири автомобільні шини «GRANDTREH DUNLOP ST 20» розміром 255/60 R17, які оглянуто, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З висновку експерта №825 від 16.10.2014 року вбачається, що представлений на дослідження протектор шини зафіксований у гіпсовий зліпку, вилученому 30 вересня 2014 року під час огляду місця події - в с. Липини Луцького району, придатний для встановлення групової належності. Даний слід протектора шини залишений шиною транспортного засобу, протектор якої аналогічний протекторам автомобільних шин «GRANDTREH DUNLOP ST 20» розмір 255/60 R17 від автомобіля «NISSAN XTRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 , наданих на дослідження. Встановити, чи залишений слід протектору шини, який вилучений на гіпсовий зліпок, протектором шин «GRANDTREH DUNLOP ST 20» від автомобіля «NISSAN XTRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 не виявилось можливим, в зв`язку з відсутністю в даному сліді протектора шини достатнього інформативного комплексу індивідуальних ознак.

З висновку експерта №1066 від 02.10.2014 року вбачається, що у ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: садно в ділянці носа, 2 садна на передній стінці живота, садно в ділянці правого плеча, садна в ділянці правої кисті та садна в ділянках лівого плеча і передпліччя. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею і нехарактерні для падіння з висоти власного зросту. Специфічні судово-медичні ознаки, які б дали змогу конкретизувати форму травмуючої поверхні в тілесних ушкодженнях не відобразились. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, садна в проекції 2 п`ясно-фалангового суглобу правої кисті утворились за 2-3 доби до моменту проведення експертизи /яка проводилась 30.09.2014р. 17-05 17-50/; всі інші виявлені садна утворились за 4-5 діб до моменту проведення експертизи. За ступенем тяжкості всі виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_11 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

При цьому, з протокольної частини даного висновку вбачається, що зі слів під експертного ОСОБА_11 дані тілесні ушкодження він отримав 26.09.2014 року під час збору слив, на дереві подряпався (руки, живіт). 29.09.2014 року в приміщенні Луцького РВ УМВС України у Волинській області один з працівників міліції, після затримання, наносив удари рукою в ділянку волосяної частини голови.

Натомість вищевказаним висновком констатовано, що вказані у ньому тілесні ушкодження не характерні для падіння з висоти власного зросту, при цьому, жодних тілесних ушкоджень, які б свідчили про отримання ударів в голову, у висновку не наведено. Саме наявність вказаних ушкоджень на тілі обвинуваченого, а також наявність у піднігтьовому вмісті правої руки трупа ОСОБА_12 , свідчить про те, що потерпіла ОСОБА_12 намагалась оборонятись від активних нападницьких дій обвинуваченого ОСОБА_11 , який, зважаючи на велику кількість нанесених ударів ножем, їх довго та вперто не припиняв, що також свідчить про умисел останнього саме на спричинення їй смерті.

Свідок ОСОБА_60 дав показання, про те, що у грудні 2014 року він заступив на зміну в Луцькому СІЗО. Того дня був проведений обшук в камері №49, де у речах іншого утримуваного під вартою було виявлено записи підписані ОСОБА_11 . Оскільки особи, що перебувають у СІЗО не можуть зберігати речей, що їм не належать, тому ці записи були вилучені та передані до чергової частини Луцького СІЗО.

У матеріалах, вилучених під час здійснення обшуку камери №49 в СІЗО м. Луцька, міститься письмове пояснення, виконане від імені ОСОБА_11 , назване «Чистосердечне каяття у вбивстві батьків», щодо мотивів та обставин вчинення вбивства батьків, із схемою з зазначенням місць захованих та викинутих знарядь вбивства та мобільних телефонів батьків.

З висновку почеркознавчої експертизи №120 від 12.03.2015, вбачається, що рукописний текст 1-го та 2-го аркушів: Чистосердечного каяття від імені ОСОБА_11 у вбивстві батьків від 14.12.2014 року, що починаються словами: «Чистосердечне каяття у вбивстві батьків ОСОБА_61 , ОСОБА_11 , 1981 р.н. 27 вересня вбив…», та закінчуються словами: «…усе своє життя та виховувати нашого сина ст.№2 написано мною (підпис)», що починаються словами: «Тому коли мама мене знову спровокувала я не стримався схопив ножа..» та закінчуються словами: «..Більш докладні пояснення дам в суді (підпис) 14.12.14 Шабала (підпис) написано на 3-х сторінках ст.№3; рукописний текст Продовження до чистосердечного каяття від імені ОСОБА_11 у вбивстві батьків, що починається словами: « ОСОБА_61 , ОСОБА_11 , викинув у ставок поблизу бару Лагуна сокиру та телефони…», та закінчується словами: «..Лезо до 20 см. З зазубринами на верхній частині. (підпис_»; рукописні записи Схеми до чистосердечного каяття від імені ОСОБА_11 у вбивстві батьків «Липини», «Ровенськ», «готель ІНФОРМАЦІЯ_2 », «місце де я викинув знаряддя вбивства», «місце де я прикопав трупи» - виконані ОСОБА_11 .

Окрім того, з протоколу огляду місця події від 29.01.2015 року (з фототаблицями), проведеного внаслідок отриманої інформації «Чистосердечного каяття від імені ОСОБА_11 у вбивстві батьків від 14.12.2014 року»,вбачається, що в ході огляду приміщення ванної кімнати, розташованої на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 , у тумбочці з умивальником на верхній поличці, було виявлено та вилучено ніж у ножнах з маркуванням «Diablo» «technisud», який знаходився у чорному поліетиленовому пакеті, вказані речі поміщені в пакет експертної служби МВС №3342641. Вказаний ніж оглянуто, визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

З висновку експерта №19-мк вбачається, що на клаптиках шкіри вилучених з трупа ОСОБА_12 виявлено колото-різаних пошкодження, які утворилися від дії плоского колюче-ріжучого предмета типу клинка ножа з лезом і обушком, причому максимальна ширина клинка в межах його поринання становить біля 2,4 - 2,5 см (враховуючи, що в середньому шкіра скоротилася на 16 %) причому на лезі наявні якісь дефекти (нерівномірна заточка і т.д.) Обушок в межах 2мм з добре вираженими ребрами, причому в одному з них наявні ріжучі властивості, таким чином враховуючи дані матеріалів справи, а саме висновки експерта №358 та № 359 від 14.11.2014 року та висновки судово-медичних криміналістичних досліджень № 67, №68 від 14.11.2014 року та враховуючи морфологічні ознаки ножа наданого на експертизу можна прийти до висновку, що не виключається можливість, що тілесні ушкодження ОСОБА_12 могли бути заподіяні ножем наданим на дослідження. Крім того, згідно висновку експерта №3 від 13.03.2015 при судово-цитологічному дослідженні згаданого ножа на його клинку та ручці було знайдено кров людини та виявлено антиген В ізосерологічної системи АВО. Враховуючи групи крові ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та отримані результати досліджень, зроблено висновок, що виявлені сліди крові походять від особи, кров якої містить антиген В ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження виявлених слідів крові від ОСОБА_12 .
Вказані докази суд, на підставі ст. 94 КПК України, суд вважає належними, допустимим та достовірними, оскільки вони отримані у передбачений законом спосіб, на підставі відповідних судових рішень, саме у вказаній явці описано механізм нанесення тілесних ушкоджень, місце знаходження знарядь вбивства, які були саме внаслідок цього і знайдені, такі показання повністю узгоджуються з висновками судово-медичних експертиз та інших доказів. До моменту отримання вказаних доказів нікому не було відомо про механізм їх нанесення, про те, де знаходяться знаряддя вбивства. Той факт, що вказані документи були знайдені в іншої особи, яка перебувала під вартою, на думку суду, з врахуванням висновку почеркознавчої експертизи, свідчить лише про те, що ОСОБА_11 писав його власноручно, детально описуючи події вчинених ним злочинів, оскільки у випадку її написання під тиском, і примушування до цього обвинуваченого працівниками міліції, її вилучали б саме у обвинуваченого ОСОБА_11 , щоб уникнути можливих негативних наслідків з цього приводу.

Заперечення обвинуваченого ОСОБА_11 щодо його непричетності до вчинення кримінальних правопорушень, по яких йому повідомлено про підозру, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наведеними по справі доказами і розцінює їх виключно як намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Так, обгрунтовуючи свою невинуватість обвинувачений ОСОБА_11 не наводить конкретних даних, які б могли про це свідчити, натомість протягом усього судового розгляду постійно змінює та плутається у вланих показаннях: вказував, що приїхав до м.Луцька 25.09.2014 року, тоді як встановлено дату його приїзду 26.09.2014 року (трафіки телефонних з`єднань абонента), їдучи до батьків, заїхав до знайомих, де залишив свої речі, хоча за наявності хороших приязних відносин з батьками, цього, на думку суду, не робив, окрім того, як він стверджував, що мав намір перевести власні речі з будинку батьків (з його показань 3-4 коробки) до своєї квартири, тому запрошував своїх знайомих для допомоги, також не заслуговує на увагу, оскільки у той момент на квартирі так і проживав ОСОБА_14 , тому він не міг привозити свої речі туди, а 3-4 коробки міг, за такої необхідності, перенести сам або ж за допомогою батька; обвинувачений, під час вилучення так званого «чистосердечного каяття» стверджував, що писав його не він, після проведеної почеркознавчої експертизи заявив, що можливо його писав і він, але під примусом і жорстоким катуванням, яким його піддавали у камері №49, однак вказане також не заслуговує на увагу, оскільки судом неодноразово вживалися заходи щодо медичного обстеження обвинуваченого, який скаржився на незаконні дії працівників установи СІЗО та співкамерників, однак такі дані підтверджені не були, що випливає із медичної документації, окрім того, такі ж скарги ОСОБА_11 неодноразово були предметом перевірки прокуратури Волинської області, що також не знайшло своє пітвердження; обвинувачений, окрім того, вказував, що він у ніч зникнення батьків їх цілу ніч шукав, їм телефонував, їздив батьковим автомобілем, що також спростовується трафіками телефонних розмов, де не зафіксовано жодного дзвінка обвинуваченого до батьків та даними з відеореєстратора, де автомобіль виїздив (у ніч) лише 1 раз, проїхавши всього кілька метрів.

Вказані показання, а також постійне дискредитування обвинуваченим органів досудового розслідування, прокуратури, свідчить про той факт, що обвинувачений у такий спосіб намагається уникнути відповідальності за вчинені сааме ним дії вбивство своїх батьків.

Обвинувачений ОСОБА_11 , скориставшись нікчемним приводом сваркою з своєю матір`ю, що виникла на грунті неприязних відносин, що виникли внаслідок того способу життя, який вів обвинувачений та який не влаштовував їх, як сім`ю, взявши ніж, який він приніс із собою, с відомо та умисно наніс велику кількість сконцентрованих колото-різаних ударів, спрямованих в життєво важливі органи, при цьому, наносив удари з достатньо великою силою, про що свідчать глибини раневих каналів і довго їх не припиняв, про що свідчить їх кількість. Що стосується вбивства батька, то суд вважає, що обвинувачений, розуміючи, що може бути викритим у вбивстві матері, заготувавши наперед інше знаряддя (згідно висновку експертизи з рублячими властивостями, яким не міг бути ніж), коли той повернувся додому, свідомо та умисно наніс ряд сконцентрованих ударів, спрямованих в життєво важливий орган (голову), при цьому, ці удари були раптовими (оскільки перший нанесений удар був у момент, коли потерпілий знаходився спиною до нападника), наносив їх з достатньо великою силою, про що свідчать глибини раневих каналів, внаслідок чого потерпілий відразу ж помер. При цьому, судом також враховуються конкретні обставини вчиненого злочину, знаряддя вчинення вбивства ніж, а також знаряддя, з рублячими властивостями (яким могла бути сокира), а також, що потерпіла ОСОБА_12 є особою жіночої статі, вони обоє є старші за віком, а тому є, безумовно, фізично слабкішими за обвинуваченого, окрім того, суд вважає, що такі удари обвинуваченим були нанесені раптово. А тому, суд вважає доведеним умисел обвинуваченого саме на спричинення умисного вбивства потерпілої ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Окрім того, характер тілесних ушкоджень, послідовність їх нанесення, те, що потерпіла захищалася, про що свідчать тілесні ушкодження, що наявні на обвинуваченому, свідчить саме про те, що ОСОБА_12 у момент нанесення ударів ножем, була особою, яка оборонялась.

Відповідно до п.18 ППВСУ «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 р. при призначення покарання судом враховується, що засудженні особи за декількома пунктами ч.2 ст.115 КК України покарання за кожним пунктом цієї статті окремо не призначається, однак при його призначенні необхідно враховувати наявність у діях винного декількох кваліфікуючих ознак умисного вбивства як обставин, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому, згідно п.19 цієї ж Постанови залежно від конкретних обставин справи можлива кваліфікація дій винної особи за кількома пунктами ч.2 ст.115 КК України, якщо буде встановлено, що передбачені ними мотиви (мета) рівною мірою викликали у винного рішучість вчинити вбивство.

Зважаючи на досліджені докази, суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_11 за кількома пунктами ч.2 ст.115 КК України, оскільки встановлено, що усі вказані у вироку мотиви його дій рівною мірою викликали у нього рішучість вчинити вбивство.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в постанові №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю (п.4 ч.2 ст.115 КК України), якщо винний позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних страждань, зокрема, шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, і винний усвідомлював, що такими діями завдає потерпілому особливих психічних чи моральних страждань.

З висновку судово-медичної експертизи №358 від 30 вересня 2014 року вбачається, що потерпілій ОСОБА_12 було спричинено велику кількість тілесних ушкоджень - 18, смерть настала не відразу, а у проміжок час у від 5 до 15 хвилин від гострої крововтрати, вказані ушкодження були нанесені прижиттєво, а тому, вона, безумовно, відчувала особливі муки та фізичні страждання, при цьому, намагалася захищатись від дій обвинуваченого. Однак обвинувачений, не зупиняючись, наносив удар за ударом, а тому, спричиняючи їх ножем, розумів (не міг не розуміти), що спричиняє своїй матері особливих страждань. Окрім того, у момент заподіяння обвинуваченим ударів, потерпіла усвідомлювала, що їх завдає близька людина її син, а тому, безумовно переживала і психічні і моральні страждання, а тому суд вважає, що обвинувачений діяв з умислом, направленим на вчинення злочину з особливою жорстокістю.

Згідно п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2 за п.9 ч.2 ст.115 КК України настає відповідальність за умисне вбивство з метою приховати інший злочин або полегшити його вчинення. Для кваліфікації умисного вбивства як такого, що вчинене з метою приховати інший злочин, не має значення, чи був винний причетним до злочину, який приховується. Якщо він вчинив умисне вбивство з метою приховати раніше вчинений ним злочин, його дії кваліфікуються за тією статтею КК, якою передбачено відповідальність за приховуваний злочин, та за п.9 ч.2 ст.115 КК України.

Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року №2 за п.13 ч.2 ст.115 КК України кваліфікуються дії особи, яка раніше вчинила умисне вбивство. При цьому, відповідальність за повторне умисне вбивство настає незалежно від того, чи була винна особа раніше засуджена за перший злочин, вчинила вона закінчене вбивство чи готування до нього або замах на нього, була вона виконавцем чи іншим співучасником злочину. Якщо винний не був засуджений за раніше вчинене вбивство, то ці його дії підлягають самостійній кваліфікації, а повторно вчинене кваліфікується за п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Встановлено, що обвинувачений, відразу ж після вчинення умисного вбивства ОСОБА_12 , з метою його приховання, щоб не бути викритим, вчинив вбивство ОСОБА_13 , який повернувся додому. Умисел на вбивство останнього виник у обвинуваченого раптово, саме з метою приховати попередньо вчинене вбивство, щоб не бути викритим, а тому його дії, по даному епізоду, вірно кваліфіковані за п.п.9, 13 ч.2 ст.115 КК України.

Враховуючи, що показання потерпілих та свідків, допитаних в ході судового розгляду є послідовними, відповідають іншим обставинам справи та підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, не викликають сумнівів у їх достовірності, оскільки підстав ставити їх під сумнів у суду немає, тому суд бере їх за основу при постановленні даного вироку та приходить до висновку про їх достатність для прийняття відповідного процесуального рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_11 .

З акту судово психіатричного експерта №291 від 09.10.2014 року вбачається, що на основі анамнестичних даних (відсутність хворобливих проявів психічної діяльності в підлітковому віці, оцінка захоплення в цей період часу філософськими та релігійними ідеями як світоглядними, особливості поведінки з труднощами у внутрішньо сімейних взаємовідносинах близько 4-х років назад також з запереченням хворобливого їх характеру лікарем психіатром, достатньо доброю адаптацією до нових умов проживання останнім часом в Єгипті, в СІЗО) та результатів нинішнього клінічного дослідження, що не виявили у ОСОБА_11 ознак розладів зі сторони психіки, комісія приходить до заключення, що у ОСОБА_11 ознак будь якого психічного захворювання, а рівно тимчасового хворобливого стану психічної діяльності в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення чи в даний час не виявилося і не виявляється. Він міг і може усвідомлювати свої дії/бездіяльність/ і керувати ними. Примінення примусових заходів медичного характеру в даний час не потребує.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень і дані про особу винного.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_11 вину не визнав, у вчиненому не розкаявся, не працює, враховуючи позицію потерпілих, які, кожен зокрема, наполягають на найсуворішій мірі покарання довічному позбавленні волі, ним вчинено два особливо тяжких умисних злочинів проти життя особи, зважаючи на конкретні обставини вчинення даних правопорушень, особливо зухвалий характер дій обвинуваченого - різні способи позбавлення життя потерпілих, що вказує на стійкість антисоціальних проявів його поведінки та свідчить про його виключну небезпеку для оточуючих і суспільства зокрема. Судом враховується також фактично байдуже ставлення обвинуваченого до вчинення ним суспільно-небезпечних діянь та їх наслідків, його послідуючі холоднокровні та зухвалі дії щодо приховування вбивства потерпілих. Зважаючи на виключну суспільну небезпечність вчинених обвинуваченим ОСОБА_11 дій, два особливо тяжкі злочини, внаслідок одного з яких заподіяна смерть найближчим та найріднішим людям своїм батькам, та проявлену обвинуваченим виняткову безлюдяність, а також враховуючи послідуючу поведінку обвинуваченого, який після скоєного вживав заходи до приховування злочинів, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції п.п.4,9,13 ч. 2 ст. 115 КК України, у виді довічного позбавлення волі, оскільки не знаходить підстав та можливості щодо застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі на певний строк, вважає, що позбавлення волі на певний строк не спроможне запобігти вчиненню ним нових злочинів, зокрема щодо членів його сім`ї, з якими, як встановлено, склались виключно неприязні відносини, в тому числі і з його донькою, та досягненню інших цілей покарання.

На підставі ст.128, 129 КПК України, ст.1167 ЦК України цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_11 слід задовольнити повністю. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 в користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_9 по 500 000 грн. (п`ятсот тисяч) гривень в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди кожному.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд врахував майновий стан обвинуваченого, при цьому виходив із засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілих, кожного зокрема, глибину їх моральних страждань, страх та стрес, який їм довелось пережити, внаслідок вчинених обвинуваченим дій та спричинення смерті найріднішим людям, та, як наслідок, характер вимушених змін у їх життєвих стосунках.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 .

Речові докази підлягають вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Арешт, накладений на майно обвинуваченого зняти, предмети одягу та документи повернути, грошові кошти, звернути в рахунок погашення цивільного позову потерпілих.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,9,13 ч. 2 ст. 115 КК України, призначивши покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з 29.09.2014 року, тобто з моменту затримання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 в користь потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_9 по 500 000 грн. (п`ятсот тисяч) гривень в якості відшкодування спричиненої моральної шкоди кожному.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 в доход держави 4 191 (чотири тисячі сто дев`яносто одну) грн.36 (тридцять шість) коп. судових витрат по справі за проведення почеркознавчої, трасологічних, дактилоскопічних, комп`ютерно технічної експертиз.

Речові докази: автомобіль «NISSAN XTRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 ; чотири автомобільні колеса до автомобіля «NISSAN XTRAIL» - залишити за належністю ОСОБА_9 ; ремені безпеки - повернути ОСОБА_9 , DVD R диск на якому наявні мультимедійні файли за 28 вересня 2014 року з камер спостереження, розташованих на будинку АДРЕСА_4 ; оптичний диск для лазерних систем зчитування з маркуванням на поверхні «CD R 03747ВК, вилучений 21 жовтня 2014 року у ТОВ «Астеліт», оптичний CD R диск для лазерних систем зчитування з маркуванням на поверхні «№12373/1/кг від 02.12.14 р. вилучений 02.12. 2014 року у ПрАТ «Київстар», картку пам`яті з відеореєстратора автомобіля ОСОБА_13 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

Килим, одіяло, одяг ОСОБА_13 (куртка, кофта, сорочка, майка, штани з поясом, труси, пара шкарпеток) та ОСОБА_12 (блузка, халат, футболка, труси, пара шкарпеток), гіпсовий зліпок, два пакети з мотузками, штикову лопату, ніж, резинові тапочки, змиви речовини бурого кольору зі сходів та обідка пральної машини, змиви речовини бурого кольору з ванни та стіни у ванній кімнаті і зіскоб речовини бурого кольору з підлоги ванній кімнаті, які знаходяться на зберігання в камеру схову Луцького РВ УМВС України у Волинській області знищити, ніж, який знаходиться при матеріалах кримінального провадження - знищити.

Посвідчення водія на ім`я ОСОБА_13 серії НОМЕР_5 , пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_12 № НОМЕР_6 , які знаходяться на зберігання в камеру схову Луцького РВ УМВС України у Волинській області повернути ОСОБА_9 .

Джинсові штани ОСОБА_11 , які знаходяться на зберіганні в камері схову Луцького РВ УМВС України у Волинській області повернути за належністю законному володільцеві ОСОБА_11 .

Арешт накладений на майно ОСОБА_11 , а саме: на ноутбук «Леново», два рушники, пару чорних чоловічих кросівок, чоловічу сумку, два мобільних телефони «Нокіа», ключі, перстень з металу сірого кольору з чорним каменем, пластикову картку банку «ВіЕйБі Банк» № НОМЕР_7 , мобільний телефон «Самсунг», дві сім картки оператора «Лайф» та «МТС Україна» зняти та повернути обвинуваченому ОСОБА_11 ; паспорт на ім`я ОСОБА_11 передати в СІЗО м. Луцька для приєднання до його особової справи ОСОБА_11 .

Арешт накладений на грошові кошти обвинуваченого ОСОБА_11 - 625 доларів США, 45 ЄВРО, 10 фунтів стерлінгів, 3200 російських рублів, 1133 єгипетських, 2315 гривень (квитанція №1672) ухвалою суду від 01.10.2014 року зняти, звернувши їх в рахунок відшкодування цивільного позову кожного з потерпілих, в рівних частинах.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

Головуючий

Суддя

Присяжні