Справа № 140/1697/14-к
Провадження №11-кп/772/182/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці 18 березня 2015 року кримінальне провадження №11-кп/772/182/2015 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою (зі змінами) прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаного винним за ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 550 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 1500 гривень моральної шкоди,
в с т а н о в и в :
18.09.2013 року близько 09 год. ранку на вул. Надбужна у с. Нова Миколаївка Немирівського р-ну Вінницької обл. ОСОБА_7 зустрів ОСОБА_8 та на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин, розпочав сварку в ході якої правою рукою схопив ОСОБА_8 за верхній одяг в області грудей та наніс їй декілька ударів в область підборіддя та грудної клітки, після чого взяв лівою рукою потерпілу за плече та кулаком правої руки наніс удар в область лівого вуха, заподіявши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді синця, садни на межі в ділянці верхньої частини шиї зліва та потиличної ділянки голови, які згідно висновку експерта № 152 від 18.09.2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасного розладу здоров`я.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати, вказує на те, що судом покази свідка ОСОБА_10 проігноровано та невірно викладено, висновок експерта не відповідає нанесеним тілесним ушкодженням, судом на його думку безпідставно не задоволено клопотання про направлення матеріалів кримінального провадження на досудове розслідування.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі (зі змінами) просить змінити вирок суду в частині призначення покарання, призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 32 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 544 гривні, мотивуючи свої вимоги тим, що суд призначаючи покарання у виді штрафу визначив його розмір в твердій грошовій сумі, однак КК передбачає в неоподаткованих мінімумах доходів громадян.

Заслухавши доповідача; обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, посилаючись на обставини викладені в ній, та заперечив проти задоволення апеляційної скарги (зі змінами) прокурора, підтвердив наявність конфлікту між ним та потерпілою в досліджуваний судом період, в ході якого він лише штовхнув ОСОБА_8 , однак заперечив нанесення їй тілесних ушкоджень, які вказані у висновку експерта; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги обвинуваченого та просив задовольнити апеляційну скаргу (зі змінами) прокурора у кримінальному проваджені з підстав викладених у ній; потерпілої, яка наполягала на притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 слід відмовити, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 в скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку та юридичну кваліфікацію.

Так, із показів потерпілої вбачається, що вона проходила по вулиці на якій проживав ОСОБА_7 , останній вийшов на вулицю та почав із нею сварку, а потім схопив за одяг та трусив, вдарив в груди, вухо, підборіддя після чого їй стало зле і в такому стані її застав свідок ОСОБА_11 та допоміг їй пройти, дав води, відвіз до міліції, потім до експерта на обстеження.

Аналогічні показання із вказівкою механізму, локалізації нанесення їй ударів ОСОБА_7 вона дала під час проведення слідчого експерименту (а.с.41-45).

Свідок ОСОБА_11 підтвердив той факт, що коли зустрів ОСОБА_8 то вона плакала, була дуже схвильована і він посадив її на лавку, дав води, остання розповіла йому що її побив ОСОБА_7 , після чого він відвіз її в міліцію, а потім в експертну установу.

Згідно висновку експерта №125 від 18.09.2013 року вбачається, що у ОСОБА_8 мали місце тілесні ушкодження у виді синця, садни на межі в ділянці верхньої частини шиї зліва та потиличної ділянки голови, які виникли від дії тупого твердого предмета, що могло бути в термін і за обставин на які вказує обстежена і по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дані докази узгоджуються між собою і відображають реальний перебіг досліджуваної події, характер, механізм та локалізацію тілесних ушкоджень, спричинених ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_8 .

Висновок експерта, яким встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_8 узгоджується із показаннями останньої щодо механізму їх отримання, показання свідка ОСОБА_10 викладені у вироку суду відповідають тим, які ним давались в ході судового розгляду, зокрема, потерпіла телефоном повідомляла даного свідка про наявний у неї конфлікт з ОСОБА_7 і бажання у зв`язку з цим знімати побої, в ході проведення слідчого експерименту, присутній при якому був і ОСОБА_10 , потерпіла показувала яким чином їй наносив удари обвинувачений, з огляду на що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_7 , в порушення ч.2 ст.53 КК України, призначив покарання не в неоподаткованих мінімумах доходів громадян із зазначенням еквівалентної суми коштів, а призначено в твердій сумі.

Відповідно ж до вимог ч.ч.1, 2 ст.53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового становища винного в межах від тридцяти до тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Таким чином, судом неправильно здійснено тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, що виразилося у помилках при застосуванні положень закону при призначенні покарання.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обставиною, яка обтяжує покарання визнано вчинення злочину до особи старшого віку, разом з тим, статтею 67 КК України передбачений вичерпний перелік обставин, які можуть враховуватись судом при призначенні покарання як обтяжуючі, і така обставина в даному переліку відсутня, з огляду на що її слід виключити з мотивувальної частини вироку.
Обираючи ОСОБА_7 вид та розмір покарання, колегія суддів виходить із встановленої ст.50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Беручи до уваги невелику тяжкість вчиненого злочину ОСОБА_7 , відомості про його особу, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає що необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів буде призначення обвинуваченого покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України - змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку на обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину до особи старшого віку.

Призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України покарання у виді штрафу розмірі 32 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 544 гривні.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді :