Справа № 361/2231/2013-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/213/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 04.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
« 4 » червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

потерпілого ОСОБА_12

представника потерпілих ОСОБА_13

обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , захисника обвинуваченого ОСОБА_18 ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_19 ОСОБА_8 на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року яким

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці, Тячівського р-ну, Закарпатської обл., гр. України, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 9 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_2 гр. України, з середньою освітою,неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , непрацюючого, раніше судимого:

09.08.2011р. Деснянським районним судом м.Києва за ч.2 ст. 289, 69 КК України на 3 роки позбавлення волі, ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 9.11.2011р. вирок змінено, на підставі ст. 75 КК України ОСОБА_16 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3роки,

засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 146 КК України ОСОБА_16 виправдано;

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком та ОСОБА_16 остаточно засуджено на 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , гр. України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 , з середньою технічною освітою, непрацюючого, раніше судимого:

31.10.2007р.Кам`янецьПодільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.1 ст.186 КК України на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1рік;

21.11.2007р. Кам`янецьПодільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.3 ст.358, ч.1 ст.358, ч.1 ст.15 ч.1 ст.190,70, 71 КК України на 1рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1рік;

11.01.2008р. Кам`янецьПодільським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 30.12.2011р. по відбуттю строку покарання, -

засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 146 КК України ОСОБА_15 виправдано;

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Орінін, Кам`янецьПодільського р-ну Хмельницької обл., жителя АДРЕСА_4 , гр. України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 146 КК України ОСОБА_18 виправдано;

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_5 , гр. України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 146 КК України ОСОБА_17 виправдано;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,уродженця, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_6 гр.України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст. 187, 69 КК України на 5 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю, за ч.2 ст. 146 КК України ОСОБА_19 виправдано.

Стягнуто з ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 на користь держави по 875,19 грн. з кожного вартість проведених експертиз та по 4 000 грн. з кожного, на користь ОСОБА_21 у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 солідарно на користь ОСОБА_12 157 719,50 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та по 5 000грн. з кожного - на користь ОСОБА_12 у відшкодування моральної шкоди.

За вироком суду ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 визнані винними та засуджені за вчинення кримінального правопорушення за наступних обставин.

13.11.2012р., точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_14 зустрівшись з ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 в квартирі неподалік станції КП «Київський метрополітен» « Політехнічний інститут» в м. Києві, розташування якої досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, запропонував присутнім вчинити незаконне заволодіння коштами жителя м.Бровари, не повідомляючи присутніх про об`єкт посягання, адресу проживання та умови охорони, на що вони погодились.

14.11.2012р. після отримання згоди, всі учасники поїхали на автомобілі марки Део Ланос д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_22 на підставі довіреності, в м.Бровари Київської обл., де залишивши автомобіль неподалік Броварської ЦРЛ, Кус провів усіх та показав будинок, який останні мали пограбувати.

В подальшому усі разом провели загальне спостереження за місцем проживання потерпілого з метою встановлення обстановки, способу його життя та розпорядку дня.

Повернувшись на зазначену невстановлену досудовим розслідуванням квартиру в м. Києві, вказані обвинувачені розпланували вчинення розбійного нападу на будинок потерпілого в м. Бровари.

15.11.2012р. ОСОБА_23 до вчинення вказаного злочину залучено ОСОБА_19 , а також ОСОБА_23 та ОСОБА_24 були підшукані засоби та знаряддя вчинення злочину, а саме: автомобіль марки ВАЗ 2109 д.н.з. « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_25 , яким керував ОСОБА_19 , автомобіль марки Део Ланос, д.н.з. « НОМЕР_1 », яким керував Кус, револьвер «Weikrauch», інший пістолет невстановленої марки, які дістав ОСОБА_24 , кайданки для обмеження волі потерпілого та п`ять радіостанцій марки «Kenwood TH F 5», принесених ОСОБА_24 , жіночі колготки та рукавички, які придбали ОСОБА_26 і ОСОБА_27 .

15.11.12р. у невстановлений досудовим розслідуванням час, приїхавши на місце, по незалежним від їх волі причинам, а саме тому, що продуманий план не міг бути виконаний, так як охоронець ОСОБА_21 замкнув ворота після заїзду автомобіля потерпілого ОСОБА_12 у його подвір`я швидше ніж вони розраховували, вони не встигли увійти у відчинені ворота на подвір`я, у зв`язку з чим вони вирішили вчинити даний злочин наступного дня, заховавши знаряддя злочину - пістолети до яру, розташованого неподалік будинку потерпілого ОСОБА_12 , що зробив ОСОБА_28 .

16.11.2012р. приблизно о 14 год., ОСОБА_28 , ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 на автомобілі марки ВАЗ 2109, д.н.з. « НОМЕР_2 » під керуванням ОСОБА_29 та на автомобілі марки Део Ланос д.н.з. « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_30 , в`їхавши в м. Бровари і залишивши автомобілі на подвір`ї по вул. Київська, прийшли до будинку потерпілого ОСОБА_12 , одягли маски та рукавички, при цьому, ОСОБА_28 дістав з яру пістолети та віддав ОСОБА_31 та ОСОБА_24 .

В цей же день приблизно о 22 год., реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_22 , маючи при собі пістолет та радіостанцію, обійшовши будинок потерпілого ОСОБА_32 , став спостерігати за будинком та за обстановкою на подвір`ї.

В подальшому, після того як ОСОБА_22 передав по радіостанції ОСОБА_26 , що на подвір`ї нікого не має, ОСОБА_26 спільно з ОСОБА_27 , перекинули через паркан ОСОБА_28 , який відчинив хвіртку, через яку незаконно проникли до вказаного подвір`я ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_29 .

Знаходячись на подвір`ї, вказані обвинувачені маючи на меті проникнути у будинок, намагалися відчинити шляхом віджиму металопластикове вікно, але не змогли.

В цей час ОСОБА_24 та ОСОБА_29 , застосовуючи фізичну силу, вивівши ОСОБА_33 на вулицю, довели його до викопаної траншеї та застосовуючи фізичну силу, примусили спуститися до неї, де, погрожуючи пістолетом, не давали змоги самовільно обрати місце перебування.

ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_28 вирішили проникнути до будинку через підвал тим шляхом, який їм повідомив ОСОБА_24 по рації, випитавши ці відомості у потерпілого ОСОБА_21 .

Зайшовши до підвалу, вказані особи, відчинивши шляхом віджиму викруткою двоє металопластикових дверей, проникли до підвального приміщення будинку звідки потрапили до кімнати, де спав потерпілий ОСОБА_34 і одразу напали на останнього, при цьому, ОСОБА_27 накинув на обличчя ОСОБА_32 подушку, яку утримував заважаючи потерпілому дихати.

В подальшому ОСОБА_27 , забравши з обличчя потерпілого подушку, надягнув на руки останнього кайданки, почав розпитувати про місце знаходження грошей.

У місці вказаному потерпілим під сходами ОСОБА_28 знайшов металеву банку з-під чаю, в який знаходились грошові кошти в сумі 48 000 грн., 14 000 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 16.11.2012р. становило 111 902грн.

Обшукавши будинок, ОСОБА_28 також знайшов у столовій кімнаті золотий годинник марки «Мідо» вартістю 3996, 50 грн.

Після того як гроші було знайдено і забрано, ОСОБА_24 та ОСОБА_29 завели ОСОБА_33 у вказаний будинок прикувавши його в столовій кімнаті до батареї кайданками.

В цей же час ОСОБА_27 спільно з ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , замотавши руки та ноги ОСОБА_32 скотчем, тримали останнього на ліжку, погрожуючи фізичною розправою та предметом зовні схожим на ніж, не даючи змоги самовільно обирати місце перебування.

В подальшому обвинувачені залишили обох потерпілих у безпорадному стані.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 272 від 11.12.2012р., потерпілому ОСОБА_12 були заподіяні тілесні ушкодження: крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва, синець на межі верхньої та середньої третин правого плеча, підшкірна гематома в нижній третині лівого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та згідно висновку судовомедичної експертизи № 273 від 11.12.2012р., потерпілому ОСОБА_21 були заподіяні тілесні ушкодження: рубець на лівій боковій поверхні шиї, який відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вчинивши при вказаних обставинах розбійний напад на потерпілого ОСОБА_12 , заволодівши його грошовими коштами та майном, ОСОБА_28 , ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 вийшли з будинку та забравши ОСОБА_30 , який увесь цей час спостерігав за вчиненням злочину, пішли до автомобілів, де по дорозі спалили деякі знаряддя вчинення злочину, а саме: рукавички та колготки, які використовували в якості масок, після чого разом із грошовими коштами та майном, здобутим злочинним шляхом з місця вчинення злочину зникли.

Майном, яким обвинувачені незаконно заволоділи під час вчинення розбійного нападу, останні, розділивши між собою, розпорядилися в подальшому за власним розсудом.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_17 , не оспорюючи доведеності його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та вірності кваліфікації його дій, просив вирок щодо нього скасувати внаслідок суворості призначеного покарання та призначити йому більш м`яке покарання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судом ОСОБА_35 інстанції не було враховано такі пом`якшуючі обставини як те, що він щиросердечно зізнався у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив у зв`язку з тяжким збігом сімейних обставин, має на утриманні хвору матір похилого віку, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_15 , не оспорюючи доведеність його вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та вірності кваліфікації його дій, просив вирок щодо нього змінити пом`якшивши призначене основне покарання, врахувавши пом`якшуючими обставинами те, що він вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, характер та ступінь його участі у скоєнні злочину, стан його здоров`я, те, що він має на утриманні матір похилого віку та те, що він надавав допомогу потерпілому ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_16 , просив вирок щодо нього змінити, призначивши більш м`яке покарання. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що при призначенні покарання, судом І інстанції не було враховано те, що він частково визнав свою вину, щиро розкаявся, має на утриманні малолітню дитину.

Крім того ОСОБА_27 послався на те, що суд не взяв до уваги його правдиві показання, які він дав в судовому засіданні, показання на досудовому слідстві ним були дані під тиском працівників міліції, також вважає показання потерпілого ОСОБА_33 неправдивими.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_19 - ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_29 у вчиненні кримінального правопорушення та вірність кваліфікації його дій, просив вирок щодо його підзахисного змінити, призначивши йому покарання, не пов`язане з реальним позбавленням або обмеженням волі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт вважає призначене ОСОБА_29 покарання занадто суворим, таким, що не відповідає тяжкості вчиненого та його особі, зазначив що родичами ОСОБА_29 частково відшкодовано спричинену потерпілому ОСОБА_12 шкоду, у зв`язку з чим потерпілий просив не позбавляти ОСОБА_29 волі та призначити покарання не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

Також апелянт послався на те, що на момент винесення вироку судом ОСОБА_35 інстанції залишилось неврахованим те, що ОСОБА_29 більше ніж 2 роки був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, а тому незастосування до нього положень ст.75 КК України є неправильним застосуванням закону.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_18 ОСОБА_10 просив вирок щодо ОСОБА_24 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю достатніх доказів його винуватості та вичерпанням можливостей їх отримання.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт послався на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази винуватості ОСОБА_24 у вчиненні вказаного злочину, в доказах зазначених у вироку, відсутні форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, слідчі дії проводилися з порушенням вимог закону, а саме пред`явлення фотознімків для впізнання, в протоколі проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_33 , не міститься будь-яких даних про те, що ОСОБА_36 під час нападу на нього зірвав маску з нападника; протокол пред`явлення речей для впізнання згідно якого ОСОБА_36 впізнав револьвер не містить фактичних даних, які б стосувалися винуватості ОСОБА_24 , не зрозуміло яким чином ОСОБА_36 впізнав револьвер, оскільки раніше він показував, що не зможе впізнати револьвер; висновок дактилоскопічної експертизи відповідно до якого слід вилучений із зарядного пристрою для радіостанції залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_24 не є доказом винуватості ОСОБА_24 , оскільки він не заперечував, що брав в руки пристрій під час прибирання у кімнаті; інформація про місцезнаходження мобільних телефонів якими користувалися обвинувачені в період вчинення правопорушень, не є доказом винуватості ОСОБА_24 , т.я. не доведено належність будь-якої сім-картки, що вилучені під час обшуку, ОСОБА_24 ; судом не надано належного аналізу показанням потерпілого ОСОБА_33 даним ним на досудовому слідстві та в суді, які містять суттєві розбіжності; судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та допит в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_21 після вступу апелянта у справу.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_14 ОСОБА_9 просив вирок відносно ОСОБА_30 скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити у зв`язку із невстановленими достатніми доказами доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину та вичерпаними можливостями їх отримання; автомобіль Деу Ланос д.н.з. « НОМЕР_1 », який належить ОСОБА_37 виключити з переліку майна, яке конфіскується.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт послався незаконність вироку суду, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, вважає що вина ОСОБА_30 у вчиненні інкримінованого йому злочину в суді доведена не була, досудове розслідування проводилось з порушенням норм КПК України, а всі докази вини побудовані виключно на припущеннях; суд, в порушення вимог ст. 95 КПК України послався як на доказ вини ОСОБА_30 на показання інших підозрюваних, які не були ними підтверджені в судовому засіданні; також суд необґрунтовано в порушення вказаних вимог закону у вироку послався як на докази вини ОСОБА_30 на протоколи слідчих дій.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_14 просив вирок щодо нього скасувати та закрити кримінальне провадження щодо нього, у зв`язку з відсутністю доказів його вини у вчинені вказаних злочинів.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_30 аналогічні доводам його захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , які підтримали свої апеляційні скарги, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи вирок суду законним і обгрунтованим, пояснення обвинуваченого ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які підтримали апеляційні скарги своїх захисників, потерпілого ОСОБА_12 та представника потерпілих - ОСОБА_13 , які вважаючи вирок законним і обгрунтованим, але просили пом`якшити покарання ОСОБА_19 застосувавши ст. 75 КК України, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг в їх межах, апеляційний суд виходить з того, що доведеність винності обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та вірність кваліфікації їх дій не оспорюється, тому апеляційним судом не перевіряються.

Доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_18 ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_20 та його захисника ОСОБА_9 про недоведеність винності ОСОБА_18 та ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованих їм діянь,за які вони засуджені, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними і спростовуються сукупністю наведених у вироку доказів.

Так, винність ОСОБА_20 та ОСОБА_18 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується наступними доказами.

показаннями потерпілого ОСОБА_21 , даними ним в судовому засіданні про те, що 16.11.2012р. під час того, як він заходив до двору будинку потерпілого ОСОБА_12 , на нього напав чоловік у масці, яким виявився ОСОБА_24 , якого він впізнав під час боротьби, т.я. у нього задерлася маска, до якого також приєднався інший чоловік, схожий на ОСОБА_30 , які його звалили та погрожували йому ножем, після того як до нападників підійшов третій чоловік з пістолетом яким йому також погрожували, вони втрьох відвели його у поле, одягли наручники, а потім відвели до котловану, де з ним залишилося двоє чоловіків які продовжували погрожувати пістолетом та охороняли його близько 1 години, при цьому розпитували про розташування обстановки у будинку ОСОБА_32 та перемовлялися з іншими нападниками за допомогою рацій, через деякий час нападники в кількості 5 чоловік зібралися біля нього, після того як ще через певний проміжок часу нападникам передали, що «дід ліг спати», частина їх пішла, а його продовжували утримувати у полі, після чого завели у будинок, де прикули кайданками; після залишення нападниками будинку, він звільнив потерпілого ОСОБА_12 , а вже той звільнив його; напередодні нападу, 15.11.2012р., біля будинку ОСОБА_32 він бачив ОСОБА_24 , який проходив поруч з ліхтарем і якого він впізнав на досудовому слідстві. Впевнено ствердив, що ОСОБА_38 був серед нападників.

Під час апеляційного розгляду, за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_18 - ОСОБА_10 , апеляційним судом були досліджені показання потерпілого ОСОБА_21 дані ним в суді першої інстанції шляхом прослуховування диску із записом показань, який у вільних показаннях підтвердив участь ОСОБА_24 у вчиненні розбійного нападу на нього. При цьому доводи захисника ОСОБА_39 щодо навідних питань зі сторони суду не підтвердилися.

Також винність ОСОБА_40 та ОСОБА_30 підтверджується:

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_21 , згідно якого останній на місці вчинення злочину, у будинку АДРЕСА_7 , відтворив обставини за яких обставин було вчинено розбійний напад.( т. 3 а.с. 125-126);

даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 7.12.2012, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_21 впізнав особу на фотознімку № 1, на якому зображений ОСОБА_18 , як особу, яка напередодні розбійного нападу перебувала поблизу будинку потерпілого ОСОБА_12 ( т. 3 а. с. 111-112);

даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 11.12.2012, згідно якого ОСОБА_21 впізнав револьвер «Weikrauch», виявлений та вилучений під час проведення обшуку 26.11.2012 у квартирі АДРЕСА_8 , як пістолет за допомогою якого було вчинено розбійний напад ( т. 3 а. с. 115-116);

показаннями потерпілого ОСОБА_12 , про те, що 16.11.2012р. приблизно о 24 год., під час того, як він спав у своєму будинку, на нього був здійснений розбійний напад в ході якого 3-4 чоловіка у масках, натягнувши на його голову подушку, одягнувши кайданки та зв`язавши ноги ременем, утримували його вимагаючи гроші та погрожуючи вбити його ножем, на що він був змушений вказати місце під сходами в якому знаходилися гроші після чого нападники перев`язавши йому руки та ноги скотчем, заволоділи грошима, які знаходилися у металевій коробці з-під чаю у вказаному ним місці в сумі 48000 грн., 14000 доларів США, а також позолоченим годинником «Мідо», спиртними напоями, які знаходилися у барі та 5 000 грн., які знаходились в портмоне. Зі слів ОСОБА_21 йому відомо, що на останнього напали у дворі будинку, погрожуючи ножем, вивели у поле, де утримували в котловані поклавши на землю, напередодні ОСОБА_36 бачив чоловіка який ходив, обдивлявся територію і серед нападників одного впізнав. Спричинена шкода, йому частково відшкодована родичами обвинуваченого ОСОБА_19 -23979 грн. ;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 4.12.2012 за участю потерпілого ОСОБА_12 , під час якого потерпілий на місці, у будинку АДРЕСА_7 , показав та розповів за яких обставин на нього було вчинено розбійний напад( т. 3 а. с.122-124);

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_16 від 26.11.2012 в ході якого ОСОБА_16 вказав на будинок АДРЕСА_7 , де 16.11.2012, увечері, він разом з іншими обвинуваченими вчинили розбійний напад на будинок потерпілого ОСОБА_32 ( т. 3 а. с. 51-54); під час перегляду відеозапису вказаної слідчої дії в суді першої інстанції ОСОБА_27 показав, що називаючи на слідчому експерименті ім`я ОСОБА_41 , який брав участь у вчиненні злочину, він мав на увазі саме ОСОБА_14 ;
показаннями свідка ОСОБА_42 , про те, що він був присутній як понятий при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_27 , який добровільно без будь-якого стороннього впливу розповідав та на місці показав про обставини розбійного нападу на будинок потерпілого ОСОБА_32 , вказав на місце де були знищені рукавички та маски, при цьому розповів, що до місця вчинення злочину вони приїхали на двох автомобілях «Део Ланос», за кермом якого був ОСОБА_41 та «ВАЗ», за кермом якого був ОСОБА_43 , залишивши автомобілі неподалік будинку потерпілого;

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_15 проведеного в присутності захисника ( т.3 а.с.86-90) в ході якого ОСОБА_26 вказав на будинок АДРЕСА_7 , де 16.11.2012, у вечері, він разом з іншими обвинуваченими вчинили розбійний напад на будинок потерпілого ОСОБА_32 ;

показаннями свідка ОСОБА_44 , про те, що він був присутній в якості понятого разом з іншим понятим при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_26 та його захисника, під час якого ОСОБА_26 добровільно без будь-якого тиску показував та розповідав яким чином вони вчинили злочин, про те, як він разом з іншими особами йшли до місця злочину, яким чином проникли у будинок, де зв`язували потерпілого та де знайшли гроші, при цьому, здійснювалась відео зйомка;

протоколом обшуку від 26.11.2012р. згідно якого в квартирі АДРЕСА_8 , яку знімав ОСОБА_26 , виявлено револьвер з дерев`яною рукояткою, 5 мобільних телефонів, 6 СІМ-карт, флешка, 5 радіостанцій, 2 зарядних пристрої та гарнітура, паспорт на ім`я ОСОБА_16 , талон ТО, револьвер, годинник ( т. 3 а.с.65-66);
висновком дактилоскопічної експертизи № 833 від 10.12.2012, відповідно до якого: слід №7 вилучений з верхньої сторони зарядного пристрою для радіостанції «Kenwood» залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_18 ; слід №10 вилучений з бокової поверхні рамки револьверу «Weikrauch» залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_14 ( т. 3 а. с. 135-145);

даними протоколу огляду місця події від 26.11.2012, відповідно до якого на території за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 5, виявлено та вилучено автомобіль «Део Ланос», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору, яким за дорученням керував ОСОБА_14 і який використовувався під час вчинення злочину ( т. 3 а. с. 67-68);

листом ДДАІ МВС України від 18.10.2013 за № 4/11-9656, в якому містяться фактичні дані фіксації номерних знаків транспортних засобів «Део Ланос» д.н.з. « НОМЕР_1 » та «ВАЗ 21099» д.н.з. « НОМЕР_2 » обладнанням системи «Відеоконтроль-Рубіж», розміщеного на стаціонарному посту ДПС «Биківня» м. Києва, у період з 14.11 по 17.11.2012. відповідно до цих фактичних даних транспортний засіб з д.н.з. « НОМЕР_1 » був зафіксований постом «Биківня» 15.11.2012 о 19:20:23 камерою з Броварів (2-3 смуги), та транспортний засіб з д.н.з. « НОМЕР_2 » був зафіксований на цьому посту 15.11.2012 о 19:30:09, 17.11.2012 о 01:13:51 та 17.11.2012 о 22:30:23 камерою з Броварів (1 смуга) ( т. 2 а. с. 70);

листом ІДПС 3-го взводу роти по обслуговуванню ІНФОРМАЦІЯ_9 згідно якого надано фотозйомку автомобілів «Део Ланос» д.н.з. « НОМЕР_1 » та «ВАЗ 21099» д.н.з. « НОМЕР_2 » в період часу з 15.11.по18.11.2012р. зі стаціонарного поста системою «Рубіж» розташованого по пр. Броварському м. Києва, СП-502( т.3 а.с.146);

інформацією, вилученою у оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», у якій містяться фактичні дані про місцезнаходження мобільного телефону із СІМ-картою цього мобільного оператора № НОМЕР_3 , його вхідні та вихідні з`єднання з прив`язкою до базових станцій у письмовому та електронному вигляді, яким користувався обвинувачений ОСОБА_14 в період з 10.11.2012 по 25.11.2012. Відповідно до цієї інформації встановлено, що з 10.11.2012 по 18.11.2012 мобільний телефон № НОМЕР_3 , яким користувався обвинувачений ОСОБА_14 перебував у м. Києві та Київській області, зокрема, 15.11.2012, о 18.06, перебував в районі с. Зазим`я Броварського району Київської області, а того ж дня о 19:27 та 19:33 перебував в районі від автостанції «Дарниця» м. Києва в напрямку м.Бровари Київської області( т. 2 а. с. 227)

Дані, що містяться у зазначеному листі та інформації спростовують показання ОСОБА_30 про те, що він з 12.11.2012р. по 23.11.2012р. знаходився у м. Луцьк.
Також винність обвинувачених у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується :

даними протоколу усної заяви про злочин від 17.11.2012р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_12 повідомив про те, що в ніч з 16.11.2012 на 17.11.2012 невідомі особи із застосуванням фізичної сили заволоділи грошовими коштами за адресою: м. Бровари, провулок Чубинського, 12( т. 3 а.с.1);

даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 17.11.2012 та фототаблицею до нього, згідно якого під час огляду будинку АДРЕСА_7 було зафіксовано порушення звичайної обстановки та пошкодження дверей ( т. 3 а. с. 2-14);

висновком судово-медичної експертизи № 272 від 11.12.2012, згідно якого при судово-медичному освідуванні у ОСОБА_12 виявлені: крововилив на слизовій оболонці нижньої губи зліва, синець на межі верхньої та середньої третин правого плеча, підшкірна гематома в нижній третині лівого передпліччя, які утворились від дії тупих предметів, по строку можуть відповідати 16-17.11.2012 та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер та розташування тілесних пошкоджень, виявлених при освідуванні ОСОБА_12 , вони могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий в протоколі допиту та в слідчому експерименті.( т. 3 а. с.107-108);

висновком судово-медичної експертизи № 273 від 11.12.2012, згідно якого при судово-медичному освідуванні у ОСОБА_21 виявлений рубець на лівій боковій поверхні шиї, який може бути наслідком загоєння різаної рани та виявлене тілесне ушкодження утворилося від дії предмета з ріжучими властивостями, по строку може відповідати 16-17.11.2012 та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи характер та розташування тілесного пошкодження, виявленого при освідуванні ОСОБА_21 , вони могли утворитися при обставинах, на які вказує потерпілий в протоколі допиту та в слідчому експерименті.(т. 3 а. с.105);

даними протоколу огляду автомобіля «ВАЗ 21099», д.н.з. « НОМЕР_2 », розташованого на штраф-майданчику за адресою: м. Бровари, вул. Кутузова, 78, який обвинувачені використовували як засіб вчинення злочину( т. 3 а. с. 95);

даними протоколу огляду місця події від 26.11.2012, відповідно до якого на території за адресою: м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 5, виявлено та вилучено автомобіль «Део Ланос», д.н.з. « НОМЕР_1 », чорного кольору ( т. 3 а. с. 67-68); іншими вказаними у вироку доказами.

Сукупність наведених у вироку доказів, на думку колегії суддів, є достатньою для визнання винними ОСОБА_30 та ОСОБА_24 у вчиненні інкримінованого злочину, за обставин вказаних у вироку.

У вироку суд дав належну оцінку зібраним доказам, в тому числі, обґрунтовано критично поставився до показань обвинувачених ОСОБА_30 і ОСОБА_24 в частині їх непричетності до вчинення злочину.

Зазначеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_24 та ОСОБА_30 за ч.3 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) вчинений за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Даючи оцінку зазначеним в апеляційних скаргах захисників ОСОБА_39 і ОСОБА_45 протоколам слідчих дій, суд об`єктивно встановив допущені органами досудового розслідування порушення вимог кримінально-процесуального законодавства.

Так, суд вказав, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками згідно якого ОСОБА_36 впізнав особу під №1-Лукасевича дійсно має порушення вимог ст. 228 КПК України.

Разом з тим, є обгрунтованим висновок суду про те, що дані порушення істотно не вплинули на об`єктивність оцінки зібраних по справі доказів в частині доведеності винності ОСОБА_24 у вчиненні злочину, з врахуванням показань потерпілого ОСОБА_33 , який впевнено впізнав ОСОБА_24 як особу, яка здійснила разом з іншими особами напад на нього.

Також суд обґрунтовано визнав факт допущення органами досудового розслідування порушень норм КПК, а саме вимог ч.7 ст.223, ст.229 КПК України при проведенні такої процесуальної дії як пред`явлення речей для впізнання, яка проводилася без понятих, про що також зазначається в апеляційних скаргах.

Разом з тим, дані порушення істотно не вплинули на доведеність винності обвинувачених, оскільки, як вбачається з показань обвинувачених ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , всі вони не заперечують, що гроші знаходилися саме в металевій банці з-під чаю.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_27 в частині того, що під час досудового розслідування показання він давав під тиском працівників міліції , на думку апеляційного суду, є необґрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що за заявами ОСОБА_27 та ОСОБА_46 міжрайонною прокуратурою було розпочате кримінальне провадження за ч.1 ст. 365 КК України, яке постановою від 28.02.2013р. було закрите у зв`язку з відсутністю в діях працівників Броварського МВ ГУ МВС країни в Київській області складу даного кримінального правопорушення.

Доводи апеляційних скарг щодо неврахування судом показань свідка ОСОБА_47 також є необґрунтованими, оскільки судом показання вказаного свідка враховані і належним чином оцінені(5 а.с.146).

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_39 в частині того, що суд не усунув протиріччя в показаннях потерпілого ОСОБА_33 , які він давав на досудовому слідстві і в судовому засіданні, оскільки у відповідності до ч.4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_45 в частині того, що суд не вправі був покласти в основу вироку дані слідчого експерименту, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_39 щодо відсутності у вироку форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення є надуманими і не відповідають дійсності, оскільки вирок відповідає вимогам ст. 374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_39 про те, що судом безпідставно після його вступу у справу було відмовлено у задоволенні клопотання про виклик та повторний допит в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_33 , є необґрунтованими.

З журналу судового засідання вбачається, що потерпілий ОСОБА_36 був допитаний в судовому засіданні 27.06.2013р.

Як вбачається з медичної документації потерпілий за станом здоров`я у зв`язку з перенесеним мозковим крововиливом не може самостійно пересуватися та брати участь у судовому засіданні.

З тих же підстав не було задоволено клопотання вказаного захисника про допит потерпілого ОСОБА_33 в апеляційному суді..

Згідно відповіді головного лікаря Липоводолинської ЦРЛ№584 від 8.04.2015р. на запит апеляційного суду Київської області ОСОБА_21 , який був оглянутий комісійно лікарсько-консультативною комісією 8.04.2015р. встановлено діагноз: наслідки внутрішньо-мозкового крововиливу внаслідок розриву мішотчатої аневризми передньої мозкової артерії( в липні 2013р.) та оперативного її лікування, кліпування передньої мозкової артерії, триперез кінцівок з грубим в лівих кінцівках та помірним в правій нозі, значно виражене порушення статики та ходи. Самостійно пересуватися не може, потребує стороннього нагляду на допомоги.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_45 щодо необхідності вирішення питання про повернення автомобіля автомобілю ОСОБА_48 , яким керував ОСОБА_22 власнику, колегія суддів вважає, що дане питання може бути вирішено в порядку ст. 537 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_19 - ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які просили пом`якшити призначене їм покарання внаслідок його суворості, апеляційний суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З вироку суду вбачається, що призначаючи покарання ОСОБА_19 суд дотримався вказаних вимог закону.

Так, суд врахував особу обвинуваченого ОСОБА_29 , обставини, що впливають на покарання , в тому числі і ті на які його захисник послався в апеляційній скарзі( частково відшкодовану шкоду, думку потерпілого ОСОБА_32 , і з врахуванням вказаних обставин застосував ст. 69 КК України призначивши покарання нижче від найнижчої межі передбаченої санкцією ч.3 ст. 187 КК України. Дане покарання, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і є домірним скоєному. Підстав для застосування до призначеного ОСОБА_29 покарання ст. 75 КК України колегія суддів не знаходить.

Призначаючи покарання ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , суд першої інстанції врахував дані про особи обвинувачених, обставини, що впливають на покарання і обгрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Разом з тим, на думку колегії суддів, призначаючи строк покарання судом не в повній мірі враховані положення ст.ст.50,65 КК України.

Так, суд недостатньо врахував, що ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали, у скоєному розкаюються, ОСОБА_28 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні матір похилого віку, ОСОБА_27 та ОСОБА_26 мають неповнолітніх дітей, ОСОБА_26 має на утриманні матір похилого віку.

З врахуванням сукупності зазначених обставин, колегія суддів вважає за можливе пом`якшити ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_28 призначене покарання зменшивши строк покарання.

В решті вирок підлягає залишенню без зміни.

Керуючись ст.ст. 404,407,419 КПК України, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги : обвинуваченого ОСОБА_14 та його захисника ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 задовольнити частково.

Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 15 грудня 2014 року щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 в частині призначеного покарання змінити пом`якшивши покарання.

Вважати ОСОБА_16 засудженим за ч.3 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 9.08.2011р. і остаточно вважати засудженим за сукупністю вироків на 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вважати ОСОБА_15 засудженим за ч.3 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вважати ОСОБА_17 засудженим за ч. 3 ст. 187 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

В решті вирок залишити без зміни.

Судді підписи

З оригіналом згідно : суддя ___________ ОСОБА_2