Справа 688/3218/14-к
№ 1-в/688/1083/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2014 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в Шепетівській виправній колонії № 98 клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, до засудження непрацюючого, раніше судимого 07.11.2006 року Линоводолинським районний судом Сумської області за ч.2 ст.186, ст. 69 КК України до 1 років обмеження волі, постановою Конотопського районного суду Сумської області від 11.06.2007 року звільненого 19.06.207 року умовно достроково на невідбутий строк 1 місяць 12 днів,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 засуджений 24.12.2009 року Могилів - Подільським міськрайонним судом Вінницької області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на праві приватної власності.

Початок строку: 23.03.2009 року.

Кінець строку: 23.03.2016 року.

3 липня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання.

Представник Шепетівської виправної колонії заперечив задоволенню клопотання засудженого зазначивши, що своєю поведінкою за весь період відбування покарання засуджений не довів свого виправлення, допустив 6 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, одне стягнення не погашене у встановленому законом порядкую, до роботи відноситься посередньо, вину у скоєному злочині не визнає.

Прокурор вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, оскільки він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Заслухавши пояснення засудженого, представника органу виконання покарань, думку прокурора, вивчивши матеріали особової справи, суд знаходить відмовити у задоволенні клопотання засудженого з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше засуджувався за тяжкий злочин і знову був засуджений за скоєння особливо тяжкого злочину, відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

За даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, ОСОБА_5 за період відбування покарання допустив 6 порушень вимог режиму утримання, які виразились у зберіганні заборонених предметів, порушенні форми одягу, розпорядку дня, дисципліни строю, відмови від вживання їжі, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді трьох доган та двох попереджень. За порушення форми одягу та нетактовну поведінку до представника адміністрації колонії притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді 15 діб ДІЗО. Одне стягнення не погашене у встановленому законом порядку. На даний час працевлаштований різноробочим в майстерні по виготовленню сувенірних виробів, до роботи ставиться посередньо. За період відбування покарання лише двічі (13.11.2009 року, 20.08.2011 року) заохочувався адміністрацією колонії.

Наведені обставини свідчать про те? що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі, тому підстави для застосування до нього пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: