Справа № 592/2928/15-к
Провадження № 1-кп/592/228/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
за участю потерпілих: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_12 : адвоката ОСОБА_13 ,
за участю захисника обвинуваченого ОСОБА_14 : адвоката ОСОБА_15 ,
за участю обвинувачених: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Курськ, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який працює пекарем Ульянівського хлібокомбінату , неодруженого, який має професійно-технічну освіту, росіянина, громадянина України, раніше засудженого 20.06.2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, раніше засудженого 22.03.2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185, ст. 69 КК України до арешту на строк 5 (п`ять) місяців, звільненого 22.08.2006 року з Сумського слідчого ізолятора (№ 25) за відбуттям строку покарання, раніше засудженого 13.11.2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, умовно-достроково звільненого 08.09.2009 року з Сумської виправної колонії (№ 116) за постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.08.2009 року на невідбутий строк 11 місяців 29 днів, невійськовозобов`язаного,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Право-Восточное Івановського району Амурської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , який тимчасово не працює, який проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_16 , який має професійно-технічну освіту, росіянина, громадянина України, раніше засудженого 02.08.2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, невійськовозобов`язаного,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -
18.02.2015 року близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи разом з ОСОБА_14 поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , побачили за огорожею, на території домоволодіння, металевий таз, який належить потерпілій ОСОБА_9 . В цей час у них виник умисел, направлений на вчинення крадіжки майна потерпілої ОСОБА_9 . В подальшому, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи таємно для оточуючих, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , з метою вчинення крадіжки, перелізли через огорожу домоволодіння, тобто у такий спосіб проникли до території домоволодіння, де, діючи умисно, повторно, таємно, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, вчинили крадіжку майна потерпілої ОСОБА_9 , переліком найменуванням вартістю згідно висновку експерта № 475 від 26.02.2015 року, а саме: - рулон сітки рабиці довжиною 15 м, вартістю 112 грн. ; - граблі з дерев`яним держаком, корито виготовлене з оцинкованого заліза об`ємом 80 літрів, одну совкову лопату та металеву плиту товщиною 10 мм, розміром 600 x 500 мм, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 , з метою особистого збагачення, відчинили двері підсобного приміщення, яке розташовуване на території подвір`я, які на момент крадіжки не були зачинені на замок, та у такий спосіб проникли до зазначеного приміщення, звідки також вчинили крадіжку майна потерпілої ОСОБА_9 , переліком найменуванням та вартістю згідно висновку експерта № 475 від 26.02.2015 року, а саме: - ночву, виготовлену з оцинкованого заліза об`ємом 50 літрів, вартістю 48 грн. ; - ручну м`ясорубку, вартістю 51 грн. ; - емальований таз синього-білого кольору об`ємом 40 л, вартістю 122 грн. ; - пральну машинку Мрія , вартістю 400 грн. . Все зазначене майно, яке належить потерпілій ОСОБА_9 , ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 перекинули через огорожу домоволодіння, тобто у такий спосіб розпорядилися викраденим майном на власний розсуд, заподіявши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 733 грн. .
Умисні дії ОСОБА_12 , які виразилися в таємному, з корисливою метою, викраденні чужого майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 733 грн. , вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_14 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, кваліфікуючими ознаками якої є: повторність , крадіжка, вчинена за попередньою змов групою осіб , крадіжка, поєднана з проникненням у сховище .
Умисні дії ОСОБА_14 , які виразилися в таємному, з корисливою метою, викраденні чужого майна потерпілої ОСОБА_9 на загальну суму 733 грн. , вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище, за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_12 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто крадіжка, кваліфікуючими ознаками якої є: повторність , крадіжка, вчинена за попередньою змов групою осіб , крадіжка, поєднана з проникненням у сховище .
Крім того, в ніч з 9 на 10 березня 2015 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_14 вживав алкогольні напої. 10.03.2015 року приблизно о 00 годин 00 хвилин, залишивши будинок, ОСОБА_14 вийшов на подвір`я. Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_14 згадав, що на території домоволодіння ОСОБА_11 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , знаходяться металеві конструкції козли у кількості 2 штук і стальний бідон. У цей час у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки вищевказаних предметів, належних ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння потерпілій матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та господаря, ОСОБА_14 проник через паркан на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , звідки викрав металеві конструкції козли у кількості 2 штук, загальною вартістю 128 грн. 00 коп. , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 705 від 26.03.2015 року, та стальний бідон ємністю 40 л, вартістю 32 грн. 00 коп. , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 705 від 26.03.2015 року, заподіявши при цьому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 160 грн. 00 коп. . Частину викраденого майна ОСОБА_14 реалізував, а частину залишив за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розпорядився ним на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_14 , які виразилися в таємному повторному викраденні майна, що належить ОСОБА_11 , загальною вартістю 160 грн. 00 коп. , пов`язаному з проникненням на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якої є вчинення кримінального правопорушення повторно, яке поєднане з проникненням на територію домоволодіння.
Крім того, не зупиняючись на вчиненому, перебуваючи у стані алкогольної сп`яніння, 10.03.2015 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_14 в черговий раз вийшов на подвір`я свого домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на подвір`ї, ОСОБА_14 згадав про те, що в сараї, який знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , знаходяться інструменти. В цей час у нього виник умисел, направлений на незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки чужого майна, яке належить ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння потерпілій матеріальної шкоди та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, діючи повторно, шляхом вільного доступу, таємно, користуючись відсутністю сторонніх осіб та господаря, ОСОБА_14 проник через хвіртку на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , та із сараю викрав: - плоску викрутку, вартістю 15 грн. 00 коп. , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, - хрестоподібну викрутку, вартістю 15 грн. 00 коп. , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, - плоскогубці, вартістю 30 грн. 00 коп. , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, - набір гайкових ключів Berg , який для потерпілої матеріальної цінності не становить. Після цього ОСОБА_14 з викраденим майном обійшов територію домоволодіння ОСОБА_10 та помітив, що льох, який знаходиться на подвір`ї ОСОБА_10 , не зачинений на замок. В цей час у ОСОБА_14 виник умисел, направлений на викрадення консервації із зазначеного льоху. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, діючи повторно, з корисливого мотиву, з метою особистого незаконного збагачення, ОСОБА_14 викрав з льоху: - 11 банок об`ємом 0,5 л з вишневим варенням, вартістю 15 грн. 50 коп. кожна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, - 2 банки об`ємом 1 л з вишневим варенням, вартістю 28 грн. 50 коп. кожна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, - 3 банки об`ємом 0,5 л з чорничним варенням, вартістю 18 грн. 80 коп. кожна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, - 3 банки об`ємом 0,5 л з абрикосовим варенням, вартістю 17 грн. 25 коп. кожна, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 680 від 25.03.2015 року, заподіявши при цьому потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 395 грн. 65 коп. . Частину викраденого майна ОСОБА_14 реалізував, а частину залишив за місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , тобто розпорядився ним на власний розсуд.
Умисні дії ОСОБА_14 , які виразилися в таємному повторному викраденні майна, що належить ОСОБА_10 , загальною вартістю 395 грн. 00 коп. , пов`язаному з проникненням на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , кваліфіковані органом досудового розслідування, як вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , кваліфікуючою ознакою якої є вчинення кримінального правопорушення повторно, яке поєднане з проникненням на територію домоволодіння.
Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_12 пояснив суду про те, що 18.02.2015 року близько 23 години 00 хвилин він разом з ОСОБА_14 дійсно вчинили крадіжку майна потерпілої ОСОБА_9 за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.
Допитаний у відкритому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та пояснив суду про те, що у вчиненому він щиро кається. Також обвинувачений ОСОБА_14 пояснив суду про те, що 18.02.2015 року близько 23 години 00 хвилин він разом з ОСОБА_12 дійсно вчинили крадіжку майна потерпілої ОСОБА_9 за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Крім того, обвинувачений ОСОБА_14 пояснив суду про те, що 10.03.2015 року приблизно о 00 годин 00 хвилин він дійсно вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_11 за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Крім того, обвинувачений ОСОБА_14 пояснив суду про те, що 10.03.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин він дійсно вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_10 за обставин, які викладені в обвинувальному акті. Він просив суд суворо його не карати.
Допитана у відкритому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 пояснила суду про те, що 18.02.2015 року близько 23 години 00 хвилин обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_14 в неї дійсно викрали майно за обставин і згідно переліку, які викладені в обвинувальному акті. Вона просила суд суворо їх не карати, призначивши їм обом покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов вона не пред`являла.
Допитана у відкритому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 пояснила суду про те, що 10.03.2015 року приблизно о 00 годин 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_14 в неї дійсно викрав майно за обставин і згідно переліку, які викладені в обвинувальному акті. Вона просила суд суворо його покарати. Цивільний позов вона не пред`являла.
Допитана у відкритому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду про те, що 10.03.2015 року приблизно о 00 годин 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_14 в неї дійсно викрав майно за обставин і згідно переліку, які викладені в обвинувальному акті. Спочатку вона просила суд суворо його покарати. В подальшому з питання призначення покарання вона покладалася на розсуд суду. Цивільний позов вона не пред`являла.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_12 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.
Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_14 своєї вини, його вина у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.
Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку (а. с. 84, 85) .
Крім того, суд з`ясував, що обвинувачені та потерпілі правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Із змісту ч. 1 ст. 33 КК України вбачається, що сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Згідно ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Із змісту абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України вбачається, що у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення.
Отже, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 337, абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це не погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 , що у повній мірі узгоджується та не суперечить вимогам, передбаченим ст. ст. 421, 437 КПК України, а саме: виключити хибно, помилково інкриміновану кваліфікуючу ознаку за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_11 крадіжка, поєднана з проникненням на територію домоволодіння, оскільки вона не міститься в гіпотезі ч. 3 ст. 185 КК України, за якою ОСОБА_14 обвинувачується, а залишити кваліфікуючу ознаку крадіжка, поєднана з проникненням у сховище, враховуючи те, що під сховищем слід розуміти частину території, відведену для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, яка обладнана огорожею або технічними засобами чи забезпечена іншою охороною, а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, сейфи і тому подібні сховища. Судова практика не визнає сховищем неогороджену і таку, що не охороняється, площу території. Водночас не кожна територія, що охороняється, може бути визнана сховищем. Ним визнається лише територія, спеціально відведена для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей.
Крім того, суд вважає за необхідне, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 337, абз. 5 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення, оскільки це не погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження, стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 , що у повній мірі узгоджується та не суперечить вимогам, передбаченим ст. ст. 421, 437 КПК України, а саме: виключити хибно, помилково інкриміновану кваліфікуючу ознаку за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_10 крадіжка, поєднана з проникненням на територію домоволодіння, оскільки вона не міститься в гіпотезі ч. 3 ст. 185 КК України, за якою ОСОБА_14 обвинувачується, а залишити кваліфікуючу ознаку крадіжка, поєднана з проникненням у інше приміщення, враховуючи, що інше приміщення це різноманітні постійні, тимчасові, стаціонарні або пересувні будівлі чи споруди, призначені для розміщення людей чи матеріальних цінностей (виробниче чи службове приміщення підприємства, установи, організації, гараж, інша будівля господарського призначення, яка відокремлена від житлових будівель, тощо) , з урахуванням того, що і сарай і льох є саме іншим будівлями господарського призначення, які відокремлені від житлових будівель.
Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого ОСОБА_12 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у сховище.
Зіставивши ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_14 , суд дійшов до висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_14 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) , вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення, сховище.
Крім того, оскільки обвинуваченим ОСОБА_14 було вчинено три злочини, передбачені однією й той самою статтею, а також однією й той самою частиною однієї статті Особливої частини КК України, а саме: ч. 3 ст. 185 КК України, за жоден з яких його не було засуджено, відтак, на думку суду, в діях обвинуваченого ОСОБА_14 відсутня сукупність злочинів, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду України, висловленою в п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки № 7 від 04.06.2010 року.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, вчинений ОСОБА_12 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії тяжких злочинів.
Як особа обвинувачений ОСОБА_12 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 1) ; - раніше засуджений 20.06.2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, раніше засуджений 22.03.2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185, ст. 69 КК України до арешту на строк 5 (п`ять) місяців, звільнений 22.08.2006 року з Сумського слідчого ізолятора (№ 25) за відбуттям строку покарання, раніше засуджений 13.11.2006 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, умовно-достроково звільнений 08.09.2009 року з Сумської виправної колонії (№ 116) за постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.08.2009 року на невідбутий строк 11 місяців 29 днів (а. с. 115 124, 130) ; - негативно характеризується за місцем проживання (а. с. 125) ; - непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час (а. с. 126, 127) ; - має задовільний стан здоров`я (а. с. 128, 129) .
Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - добровільне часткове відшкодування завданого збитку потерпілій ОСОБА_9 на суму 310 грн. 00 коп. (а. с. 132) ; - молодий вік винного у вчиненні злочину (а. с. 1, 126) ; - повне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення; - наявність на утриманні винного непрацездатної особи матері ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пенсіонерки за віком (а. с. 132) .
Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного межує з віком неповнолітнього, що може свідчити про відсутність у винного стійких злочинних навиків, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винного непрацездатної особи обґрунтовується принципом гуманізму, оскільки державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього. Крім того, це обґрунтовується тим, що надане винним непрацездатній особі матеріальне забезпечення майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Наявність на утриманні винного інших непрацездатних осіб, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - рецидив злочинів (а. с. 115 124, 130) .
Отже, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суд суворо його не карати, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки цивільний позов вона не пред`являла, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_12 вона не має, оскільки матеріальну шкоду обвинувачений ОСОБА_12 їй добровільно частково відшкодував, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочини, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_14 , згідно ч. 4 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відносяться до категорії тяжких злочинів.
Як особа обвинувачений ОСОБА_14 характеризується наступним чином: - має постійне місце проживання (а. с. 1, 82, 83, 99, 100) ; - раніше засуджений 02.08.2010 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки (а. с. 98) ; - знятий з війського обліку згідно наказу МО України № 342, п. п. 2, 3 від 09.06.2006 року (а. с. 101, 102, 107, 108) ; - має вкрай незадовільний стан здоров`я у зв`язку із встановленим йому діагнозом: хронічний зовнішній комбінований геморой III-IV ст. , показане планове оперативне лікування (а. с. 103, 104, 109 112, 131, 168, 169) ; - негативно характеризується за місцем проживання (а. с. 105, 113) .
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття; - активне сприяння розкриттю злочину; - хворобливий стан винного у вчинення злочину; - повне визнання ним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень; - наявність на утриманні винного непрацездатної особи матері ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , пенсіонерки за інвалідністю (а. с. 1) .
Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, хворобливий стан винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що певні соматичні захворювання знижують ясність уявлення про навколишню дійсність, особа позбавлена того ступеня уважності та обачливості, якими володіє фізично здорова людина. Хворобливий стан робить людину дратівливою і легко збуджуваною; тяжка хвороба може сприяти розвитку егоїзму, відчуженості, і це, звичайно, може здійснювати вплив на особу при вчиненні злочину. Крім того, визнання хворобливого стану винного обставиною, яка пом`якшує покарання, пов`язується з принципами доцільності призначеного покарання та гуманізму. Хворобливий стан винного може створити перешкоди для відбування винним покарання та для досягнення мети покарання. Застосування до особи, яка має певне соматичне захворювання, покарання може завдати їй фізичних та моральних страждань, і навіть створити загрозу її життю чи призвести до серйозно погіршення здоров`я. На необхідність з`ясування стану здоров`я при дослідженні даних про особу винного вказується також в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - рецидив злочинів (а. с. 115 124, 130) ; - вчинення злочинів особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 106) .
Отже, враховуючи тяжкість злочинів, особу винного та інші обставини справи, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_9 , яка просила суд суворо його не карати, призначивши йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки цивільний позов вона не пред`являла, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_14 вона не має, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_11 , яка просила суд суворо його покарати, оскільки цивільний позов вона не пред`являла, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_14 вона не має, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_10 , яка з питання призначення покарання покладалася на розсуд суду, оскільки цивільний позов вона не пред`являла, оскільки вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_14 вона не має, відтак суд дійшов до висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_14 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, у виді позбавлення волі на певний строк, із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.
Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_9 до обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_14 пред`явлений не був (а. с. 95) .
Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_14 пред`явлений не був (а. с. 152) .
Цивільний позов по справі потерпілою ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_14 пред`явлений не був (а. с. 151) .
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 147 150) .
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 680 від 25.03.2015 року, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок; документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 705 від 26.03.2015 року, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок, слід відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_14 на користь держави (а. с. 153 162) .
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний 18.03.2015 року, слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_12 , слід вважати продовженим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, до набрання вироком законної сили (а. с. 165) .
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний 23.03.2015 року, 27.03.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_14 , слід вважати продовженим, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, до набрання вироком законної сили (а. с. 163, 164, 166, 167) .
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 62, 63 Конституції України; ст. ст. 11, 12, 50 52, 63, 65 67, 75, 76, 185 КК України; ст. ст. 17, 21, 24, 43, 100, 110, 124, 126, 366 371, 373 376, 392, 393, 395 КПК України, -
Визнати ОСОБА_12 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_12 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.
Звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік 3 місяці не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Визнати ОСОБА_14 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 місяців.
Звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік 9 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази, а саме: - скляні банки із консервацією у кількості 19 штук, передані 10.03.2015 року потерпілій ОСОБА_10 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати їй повернутими; - металевий бідон ємністю 40 л, переданий 10.03.2015 року потерпілій ОСОБА_11 на відповідальне зберігання під охоронну розписку, вважати їй повернутим.
Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 680 від 25.03.2015 року, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок; документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № 705 від 26.03.2015 року, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 122 (сто двадцять дві) гривні 76 копійок, відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_14 на користь держави.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний 18.03.2015 року, слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_12 , вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний 23.03.2015 року, 27.03.2015 року слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_14 , вважати продовженим до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1