Справа № 1 -35-08
Кримінальне судочинство:
категорія - злочини проти життя та
здоров`я особи, умисне тяжке тілесне
П О С Т А Н О В А

і м
е н е м У
к р а
ї н и

22
квітня 2008 року. Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого: судді М.І. Пешкова,

при секретарі Носку А.В.,

з участю прокурора Бугайчука В.В.,

захисника ОСОБА_1.,

потерпілих ОСОБА_2.,
ОСОБА_3.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Любомль кримінальну справу
порушену за ч. 2 ст. 121 КК України та
постанову про застосування примусових
заходів медичного характеру до:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина Російської
Федерації, уродженця та жителя АДРЕСА_1,
із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, згідно
статті 89 КК України не судимого,

в с т а н о в и в :

До
районного суду із слідчого відділення Любомльського РВ УМВСУ у Волинській
області надійшла кримінальна справа з постановою погодженою з прокурором про
застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_4.

Органи досудового слідства в діях ОСОБА_4 вбачають вчинення суспільно небезпечного
діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, що ОСОБА_4., 23
листопада 2007 року о 17 годині 30 хвилин, в селі Ладинь Любомльського району
Волинської області, у своєму житловому будинку, під час бійки, яка виникла на
ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс тяжке тілесні ушкодження у
вигляді проникаючого ножового поранення
грудної клітини своєму родичу ОСОБА_5,
від якого потерпілий через годину
помер.

У судовому засіданні
потерпіла ОСОБА_2. пояснила, що 23.11.2007 року між її чоловіком ОСОБА_5. та
ОСОБА_4., котрий являється її рідним братом,
виникла сварка, яка переросла в бійку, в ході якої її чоловік отримав ножове
поранення в груди і через деякий час помер у будинку сусідів. Сам факт
нанесення ОСОБА_4. ножем поранення її
чоловікові, вона не бачила, однак,
бачила після цього ніж в руках

1 інстанція код
суду -0310

брата. Крім того, в
суді потерпіла ствердила, що в вказаний день, ОСОБА_4. під час сварки, обіцяв
її чоловікові ОСОБА_5. позбавити його життя.

Свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснили, що 23.11.2007 року у вечірній
час до них додому прибігла ОСОБА_2., яка повідомила, що її чоловік отримав ножове поранення,
просила викликати швидку допомогу.
Невдовзі до них додому прийшов ОСОБА_5., котрий мав поранення грудей, а через
деякий час гублячи свідомість помер.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що 23.11.2007 року, їй зателефонували з будинку сім`ї ОСОБА_6 і
попросили негайно прибути до них, оскільки сусід ОСОБА_5. отримав ножове
поранення в груди. Прибувши на місце
пригоди, вона разом із ОСОБА_6 намагалася
спасти життя ОСОБА_5., однак останній помер. Свідок у суді ствердила, що по
проханню працівників міліції, після того, як померлого ОСОБА_5. забрала карета швидкої допомоги, вона була
присутня в якості понятого при тому, як
проводився огляд місця події будинку сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_5. У її присутності та іншого
понятого ОСОБА_4 працівникам міліції розказував і показував при яких обставинах
і як, він наносив ножове поранення ОСОБА_5.

Згідно висновку експерта за № 315 від 24.11.2007 року (а.с. 80-80 у
гр. ОСОБА_5. виявлені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаного поранення
на передній поверхні грудної клітки в проекції і грудині зліва у місці
з`єднання 5 ребра, проникаюче в грудну порожнину з раневим каналом, який
продовжується через грудину, серцеву сорочку в проекціє правого шлуночка, через
всю товщину стінки правого шлуночка серця, які за ступенем тяжкості відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень. Смерть
ОСОБА_5. наступила від тампонами перікарда після отримання колено-ріжучого
поранення грудної клітки, яке проникає в грудну порожнину з ушкодженням правого
шлуночка серця.

Відповідно до акту № 40
(а.с.102-104) комплексної стаціонарної
судово психолого-психіатричної експертизи,
ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням
у формі параноїдальної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх
дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у
хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді
госпіталізації до психіатричного закладу
з суворим наглядом. Експерт -психолог
дійшов також висновку, що ОСОБА_4 під
час інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував.

Таким чином, заслухавши у судовому
засіданні потерпілих, думку захисника, міркування прокурора, оцінивши доводи та
з`ясувавши всі обставини, проаналізувавши зібрані у справі докази, суд
приходить до висновку, що характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого
суспільно небезпечного діяння, а також ступінь небезпечності психічнохворого та інших осіб, до ОСОБА_4 слід застосувати примусові заходи
медичного характеру у вигляді його
госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Крім того, у справі визнано речовим
доказом одежа потерпілого, одежа ОСОБА_4.,
вилучений з місця пригоди ніж. Питання речових доказів підлягають
вирішенню у відповідності до
статті 81 КПК України.

Також, у кримінальній справі
заявлені судові витрати. Оскільки особа, щодо якої порушено кримінальну
справу, не осудна, судові витрати у
справі слід покласти на рахунок держави.

Крім цього, органами досудового
слідства ОСОБА_4. обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і він
перебуває під вартою в СІЗО № 2 м.Луцька. Оскільки ОСОБА_4. госпіталізується до психіатричного
закладу, до часу його госпіталізації, запобіжний захід слід залишити без
змін.

Керуючись ст. ст. 416, 419-421
КПК України на підставі ст. 94 ч.1 п 4 КК України, -

п о с т а н о в и в :

Застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у виді його госпіталізації
до психіатричного закладу з суворим наглядом.

Обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до його госпіталізації до медичного закладу
залишити без змін, після чого - с к а с у в а т и.

Речові докази: чоловічу сорочку з тканини гірчично-жовтого кольору,
чоловічу сорочку з тканини зелено-сірого кольору, чоловічу майку з тканини
сірого кольору та ніж, котрі передані на зберігання до кімнату схову
Любомльського РВ УМВСУ у Волинській області
і які не представляють ніякої цінності,
знищити.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської
області на протязі 15 діб з часу її проголошення через Любомльський районний
суд.

Головуючий:
суддя
Любомльського

районного суду
Волинської області М.І.Пешков