Справа № 175/2217/13-к
Вирок

Іменем України

05 липня 2013 року

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді -
Воздвиженського О.Л.,

при секретарі Перепелиці
Я.С.,

за участю прокурора
Гнєзділова О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Ювілейне
обвинувальний акт по кримінальному
провадженню № 0001055 відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м.
Підгородне Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, громадянки
України, освіта середня, не заміжньої,
проживаючої АДРЕСА_1, не працюючої,
раніше судимої 15.03.2010 року
Дніпропетровським районним судом
Дніпропетровської області за ст.164 ч.1
КК України до двох років обмеження
волі, з іспитовим строком на два роки, -

обвинуваченої у вчиненні злочину,
передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Згідно виконавчого листа № 2-1900 від
03.12.2004 року, виданого на підставі
рішення Дніпропетровського районного
суду, ОСОБА_1 зобов'язана до сплати
аліментів у розмірі 100 гривен щомісячно
на утримання доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5 починаючи з 01.10.2004 року на
користь батька ОСОБА_3.

Однак, ОСОБА_1, починаючи з 01.04.2010 року
рішення суду не виконує, злісно
ухиляється від сплати аліментів, з
дитиною не спілкується, тим самим,
самоусунулась від її виховання.

Крім того, не дивлячись на неодноразові
офіційні попередження, від державного
виконавця Дніпропетровського
районного управління юстиції у
Дніпропетровській області про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів:
від 18.03.2013 року № В6/180, від 29.03.2013 року №
В6/151, ОСОБА_1, належних висновків для
себе не зробила, і продовжує злісно
ухиляється від сплати аліментів, в
результаті чого, в період з 30.03.2010 по
01.04.2013 роки, утворилася заборгованість
по сплаті аліментів на утримання
дитини в сумі 1106 гривень 45 копійки.

В судовому засіданні обвинуваченена
ОСОБА_1 провину у вчиненні злочину при
викладених обставинах визнала
повністю і підтвердила надані під час
досудового розслідування показання.
Щиросердно каялася і просила суворо не
карати.

Вина обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні
зазначеного судом діяння
підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_3, який в
судовому засіданні показав про те, що з
01.04.2010 року ОСОБА_1 ухиляється від
сплати аліментів, з дитиною не
спілкується, тим самим, самоусунулась
від її виховання.

Показаннями свідка ОСОБА_4
представника управління юстиції у
Дніпропетровській області, яка в
судовому засіданні показала, про те, що
на неодноразові офіційні попередження,
від державного виконавця
Дніпропетровського районного
управління юстиції у
Дніпропетровській області про
кримінальну відповідальність за
злісне ухилення від сплати аліментів:
від 18.03.2013 року № В6/180, від 29.03.2013 року
№ В6/151, ОСОБА_1, належних висновків для
себе не зробила, і продовжує злісно
ухиляється від сплати аліментів, в
результаті чого, в період з 30.03.2010 по
01.04.2013 роки, утворилася заборгованість
по сплаті аліментів на утримання
дитини в сумі 1106 гривень 45 копійки.

Переконавшись у правильному розумінні
обвинуваченою змісту обставин
кримінального правопорушення та
добровільності йоо позиції, а також
роз'яснивши передбачені частиною 3
статті 349 КПК процесуальні наслідки
визнання таких обставин, суд приходить
до висновку про доведеність вини
ОСОБА_1 в злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів), а також
злісне ухилення батьків від утримання
неповнолітніх, або непрацездатних
дітей, що перебувають на їх утримані,
кваліфікується за ч. 1 ст. 164 КК
України.

При визначенні виду й міри покарання,
суд враховує характер і ступінь
тяжкості скоєного злочину, обставини
справи й особу ОСОБА_1, - раніше
притягувалася до кримінальної
відповідальності за аналогічний
злочин, офіційно не працює.

Обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченого, суд визнає щиросердне
каяття, повне визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, суд
не вбачає.

Виходячи із загальних засад
призначення покарання, передбачених
ст.65 КК України, з урахуванням обставин
справи і особи ОСОБА_1, тривало
ухиляється від аліментних зобов'язань
на утримання своєї малолітньої дочки, а
також думки потерпілого і представника
державного обвинувачення про міру і
вид покарання, суд вважає за необхідне
призначити реальне покарання
передбачене санкцією ч.1 ст.164 КК
України у вигляді громадських робіт,
вважаючи, що таке покарання буде
справедливим і відповідати
особистості обвинуваченої.

Керуючись ст.ст.374, 376 КПК України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України піддати покаранню у вигляді 80
(вісімдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1
у вигляді особистого зобов'язання,
скасувати після набрання вироку
законної сили.

На вирок сторонами може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя
О.Л. Воздвиженський