АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 214/833/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/443/К/14Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2014 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Софіївського району, Дніпропетровської області, за реєстрованого за адресою: с. Нововасилівка Софіївського району Дніпропетровської області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити провадження відносно нього за ч.2 ст. 307 КК України.
В апеляції та доповненні до неї прокурор, не оскаржуючи фактичних обставин справи просить вирок суду змінити в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 307 КК України та в частині вирішення питання щодо речових доказів, а також просить скасувати в частині призначеного покарання обвинуваченому у зв`язку із його невідповідністю тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок м`якості.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та закрити кримінальне провадження, оскільки досудове слідство було проведено з порушенням норм діючого КПК України. Докази вчинення ОСОБА_6 злочину за ст.. 307 ч.2 КК України відсутні, тому підстав для ухвалення обвинувального вироку у суду першої інстанції не було.
Заперечення на апеляційні скарги учасниками кримінального провадження подані не були.
Вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року ОСОБА_6 було визнано винним та засуджено за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за наступних обставин:

ОСОБА_6 , у невстановленої слідством особи, у невстановлений слідством час, за невстановлену суму незаконно придбав особливо наркотичну речовину опій ацетильований у кількості не менше 7,2463 г., яка знаходилась у медичному шприці ємкістю 20 мл, яку незаконно при собі зберігав з метою збуту.

18.12.2013р. ОСОБА_6 , приблизно о 13.40 годині, знаходячись на березі річки «Саксагань», між вул. Бердянська та вул. Галілея в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, незаконно збув за 50 гривень ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проводив оперативну закупівлю, медичний шприц ємкістю 2 мл., заповнений речовиною коричневого кольору масою не менше 0,9024 г., яка згідно висновку експерта № 58/10 - 1041 від 19.12.2013 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено. Маса опію в перерахунку на суху речовину складає 0,0314 г.

Крім цього, 18.12.2013 року о 16 годині 05 хвилин, на березі річки «Саксагань», між вул. Галілея та вул. Бердянська в Саксаганському районі м. Кривого Рогу був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якого в ході обшуку було виявлено та вилучено медичний шприц ємкістю 20 мл., який був заповнений рідиною коричневого кольору масою не менше 7,2463 г., яка згідно висновку експерта 58/10-1040 від 19.12.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,2533 г., яку останній зберігав з метою збуту, гроші у сумі 102 гривні, набуті від реалізації наркотичних засобів, а також мобільний телефон «Самсунг», сіро-чорного кольору, з сім-картою абонента «Київстар».

Згідно висновку експерта № 58/10-1055 від 30.12.2013 року рідина масою 6,6359 г, вилучена у гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та рідина масою 0,2920 г, добровільно видана гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , подібні між собою за відтінком та ступенем прозорості; за кількістю, положенням і співвідношенням площі піків компонентів тобто однорідні між собою та складом компоненті

За даним вироком суду першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання за ч.2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
На підставі ст. 71 ч.1 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання приєднано частково 1 місяць позбавлення волі (покарання, не відбуте ним за вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 квітня 2009 року), і остаточно за сукупністю вироків ОСОБА_6 визначено покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги та доповненні до неї обвинувачений ОСОБА_6 посилається на незаконність вироку суду у зв?язку з тим, що як на його думку, оперативна закупка була проведена з порушенням норм діючого КПК України; судово-хімічну експертизу було також проведено з порушенням; в матеріалах провадження мається протокол про результати контролю за вчиненням злочину, де зазначено, що закупнику ОСОБА_10 були вручені технічні засоби для здійснення аудіо відео контролю за його діями, але в протоколі допиту свідка - понятого про ці технічні засоби нічого не зазначено. Крім того, він частково визнав себе винним, але суд першої інстанції не взяв до уваги, що працівники міліції спровокували та сфабрикували кримінальне провадження відносно нього. Також не було призначено дактилоскопічної експертизи на предметах, вилучених у нього під час затримання, що підтвердило б те, що ці предмети були йому підкинуті працівниками міліції. При судовому розгляді провадження свідок ОСОБА_10 не дав ясних відповідей на поставлені питання щодо подій 18.12.2013р.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_11 , посилається на те, що під час досудового слідства ї підзахисний неодноразово наполягав на тому, що на скоєння злочину, його спровокували працівники міліції. Крім того в протоколі про результати контролю за вчиненням злочину є позначення, що закупнику ОСОБА_12 були вручені технічні засоби для здійснення аудіо відео контролю за особою обвинуваченого, але а ні у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , а ні у протоколі допиту понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказівки на застосування зазначених технічних засобів немає. Крім того, гроші для проведення закупки наркотичного засобу не були належним чином оформлені, тобто на них не було видано видаткового ордеру, а отже неможливо визначити джерело цих грошових коштів.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги та доповненні до неї прокурор посилається на те, що в порушення вимог ст.. 32 КК України суд необґрунтовано інкримінував кваліфікуючу ознаку ст.. 307 ч.2 КК України повторність, оскільки ОСОБА_6 раніше не був судимий за злочини пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин. Крім того, речовий доказ гроші виділені на проведення оперативної закупівлі, суд звернув в дохід держави, тоді як відповідно до доручення №127 та видаткового касового ордеру №1457 від 09.10.2013р. вони були отримані працівниками міліції під звіт з каси УФЗБО ГУМВС Дніпропетровської області на видатки спеціального призначення для підрозділів БНОН КМУ і зазначені гроші повинно було передати законному володільцю - правоохоронному органу МВС. Крім того, на думку прокурора, суд першої інстанції призначив занадто м`яке покарання обвинуваченому ОСОБА_6 без урахування обставин справи та особи винного, який у період не відбутої частини покарання знову скоїв злочин, що свідчить про те, що на шлях виправлення він не став у зв`язку із чим просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 307 ч.2 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі із конфіскацією майно. На підставі ст.. 71 КК України остаточне покарання визначити у вигляді 8 років 1 місяця позбавлення волі із конфіскацією майна.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити їх скарги, і відмовити в задоволенні апеляції прокурора; вислухавши прокурора. який просив задовольнити його апеляційну скаргу, а в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та захисника відмовити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах та доповненнях до них доводи, прослухавши технічний запис судових засідань в межах підготовки провадження до розгляду колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_11 задоволенню не підлягають, а апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що його без достатніх на те доказів було незаконно засуджено за незаконний збут наркотичних засобів ОСОБА_10 , на думку колегії суддів є необґрунтованими, та такими, що повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, з яких вбачається, що подія кримінального правопорушення, кримінальна відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.307 КК України, та вина ОСОБА_6 у його скоєнні знайшли своє повне підтвердження в сукупності доказів, які в судовому засіданні належним чином перевірено та оцінено, в тому числі з точки зору їх достовірності.

Як на докази винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, суд обґрунтовано послався на покази свідків, понятих, та ряд письмових доказів по справі в тому числі отриманих під час проведення негласних слідчих дій.

У відповідності до ч.ч.1, 2, 4, 6 ст.246 КПК України негласні слідчі (розшукові) дії - це різновид слідчих (розшукових) дій, відомості про факт та методи проведення яких не підлягають розголошенню, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно із п.2 ч.1 ст.271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин, та проводиться в формі контрольованої та оперативної закупки.

Керуючись вказаними вимогами закону, органи досудового слідства в рамках кримінального провадження, шляхом проведення оперативної закупки від 18 грудня 2013 року та діючи за дорученням слідчого, у провадженні якого перебувала дана кримінальна справа, провели вказані негласні слідчі (розшукові) дії результатом яких стало отримання доказів незаконного збуту обвинуваченим наркотичного засобу опію ацетильованого.

Відповідно до протоколу про результати відео контролю особи від 18.12.2013р. зазначений захід проводився як негласна слідча дія на підставі ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області №4991 від 17.12.2013р. ( т.1 а.к.п. 11).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 252 КПК України відомості про осіб, які проводили негласні слідчі (розшукові) дії або були залучені до їх проведення у разі здійснення щодо них заходів безпеки можуть зазначатися із забезпеченням конфіденційності даних про таких осіб у порядку визначеному законодавством. У зв`язку із чим, доводи в апеляціях захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_6 щодо сумнівів у законності використання спеціального технічного засобу для відео фіксації оперативної закупки 18.12.2013р. є безпідставними.

Співробітники СБНОН Саксаганського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, які проводили оперативну закупку залучили закупника під легендованим прізвищем ОСОБА_10 , та у присутності двох понятих оглянули та вручили закупнику позначені грошові кошти (т.2 а.кп. 9).

Так, свідок ОСОБА_10 в ході досудового розслідування ( т.2 а.кп.30), та в судовому засіданні пояснив, що 18.12. 2013 року він був запрошений співробітниками Саксаганського РВ де йому було запропоновано прийняти участь при проведенні оперативної закупки, на що він дав свою добровільну згоду. Співробітники міліції пояснили, що оперативну закупку треба проводити у ОСОБА_6 цей же день в приміщенні вищезазначеного РВ співробітники міліції в присутності понятих провели огляд та позначку грошей у сумі 50 грн., та номера купюр були записані до протоколу, після чого гроші були передані йому. Далі він із співробітниками міліції та понятими поїхали до вул.. Бердянській, де спустившись до річки він побачив ОСОБА_6 і останній продав йому 1 мл «опію ацетильованого» за 50 грн. Після цього він повернувся до салону автомобілю та видав працівникам міліції медичний шприц з наркотичним засобом, який вони поклали у поліетиленовий пакет та опечатали біркою на якій розписалися поняті.

При прослуховуванні технічного запису судового засідання колегія суддів зазначає, що свідок ОСОБА_10 , допитаний судом першої інстанції давав ясні, послідовні та логічні пояснення стосовно проведеної оперативної закупки наркотичних засобів у ОСОБА_6 18.12.2013року у зв`язку з чим доводи апеляції останнього в цій частині слід вважати безпідставними.

До того ж під час досудового розслідування, в ході пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_10 впевнено впізнав ОСОБА_6 як особу, котра під час оперативної закупівлі збула йому наркотичний засіб «опій ацетильований». ( т.2 а.кп. 32-36)

Як на доказ винуватості ОСОБА_6 у збуті наркотичної речовини, суд першої інстанції обґрунтовано послався на покази свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 які пояснили в судовому засіданні, що 18 грудня 2013 року вони були присутні в якості понятих під час проведення оперативної закупки наркотичних засобів. В їх присутності, та в присутності особи, яка представилася як ОСОБА_10 працівниками міліції було проведено огляд та позначку грошових коштів у сумі 50 грн., які були передані ОСОБА_10 для проведення оперативної закупівлі. Після цього вони та ОСОБА_17 разом із працівниками міліції в автомобілі направилися на вул.. Бердянську в м. Кривому Розі. Там ОСОБА_10 попрямував в сторону річки, а коли ОСОБА_10 прийшов через 20-30 хв. то віддав працівникам міліції 2 мл медичний шприц з рідиною темного кольору, який вони поклали у пакет та опечатали. Потім вони повернулися до Саксаганського РВ де склали протокол , а вони разом із з працівниками міліції, але вже без закупника, поїхали в район вул.. Бердянській де працівниками міліції у їх присутності був затриманий ОСОБА_6 . На шиї у нього була сумка в якій було знайдено 20 мл медичний шприц в якому був розчин темно коричневого кольору, телефон, а в кишені куртки був виявлений гаманець в якому були грошові кошти сумі 102 грн., серед яких були і раніше помічені грошові купюри. Працівники міліції просвітили купюри і вони світилися салатовим та фіолетовим кольором. Після цього працівники міліції зробили змиви з рук обвинуваченого, усе опечатали та склали протокол. Закупник ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_6 як на особу у якого він придбав наркотичний засіб.

Висновком судової експертизи наркотичних засобів від 30.12.2013 року №58/10-1055, підтверджується, що рідина вилучена у ОСОБА_6 містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований» та рідина добровільно видана ОСОБА_10 містить особливо небезпечний наркотичний засіб «опій ацетильований», та однорідні між собою за видом та складом компонентів. ( т.2 а.к.п. 83-88) Обвинувачений ані на досудовому слідстві ані при розгляді справи судом першої інстанції не заявляв ніяких клопотань щодо необґрунтованості висновків зазначеної експертизи, крім того посилання на це в його апеляції є неконкретним та також необгрунтованим тому колегія суддів ці доводи апеляції обвинуваченого вважає також безпідставними.

Доводи обвинуваченого щодо провокації вчинення злочину ОСОБА_6 були предметом дослідження суду першої інстанції, який у вироку дав їм належну оцінку та обґрунтовано визнав безпідставними зважаючи на те, що у судовому засіданні не було здобуто, а стороною захисту не було надано доказів які дозволяли б дійти висновку про вчинення обвинуваченням злочину завдяки провокації або підбурюванню з боку працівників міліції. Натомість, судом було встановлено, що станом на 12.12.2013р. орган досудового розслідування мав об`єктивні докази здійснення ОСОБА_6 первинних кроків для вчинення збуту наркотиків. ( т.2 а.к.п.1).

Крім того, сам обвинувачений наявність в його діях складу злочину, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України фактично визнав оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції та під час розгляду апеляційною інстанцією пояснював, що 18.12.2013р. він перебував на місці де була так звана «банка» біля річки Саксагань і його задача полягала у тому що б підносити нові шприци та доглядати за наркоманами. За це йому давали наркотичні засоби для вживання. На телефон йому подзвонив ОСОБА_18 , який давав йому наркотичний засіб та сказав йому продати наркотичний засіб людині, яка прийде від працівників міліції. Він не хотів сваритися з ОСОБА_18 та працівниками міліції так як у нього не відбуте покарання і він побоювався притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.. 309 КК України.

Згідно правовим позиціям висловленим Пленумом Верховного Суду України у п.4 його Постанови від 26.04.2002р. №4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів», під збутом наркотичних засобів належить розуміти будь які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч спеціальному законодавству, що регулює їх обіг ( продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою, тощо).

Виходячи з фактичний обставин справи, встановлених з доказів, досліджених у судовому засіданні з дотриманням вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що передання обвинуваченим ОСОБА_6 за плату наркотичного засобу закупнику ОСОБА_10 є незаконним збутом наркотичного засобу у розумінні ст.. 307 КК України.

Посилання захисника обвинуваченого на те, що використання грошових коштів наданих свідку ОСОБА_10 для проведення контролю за вчиненням злочину саме під час цієї слідчої дії є сумнівним, а походження цих грошових коштів з належного джерела матеріалами справи не підтверджене є неспроможними, оскільки в матеріалах кримінального провадження мається лист заступника начальника Криворізького МУ ГУМВС України у Дніпропетровській області відповідно до якого оперуповноваженому СБНОН Саксаганського РВ Криворізького МУ ГУМВС України капітану міліції ОСОБА_19 були видані грошові кошти у сумі 50 грн. по статті витрат спеціального призначення для проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу «опій ацетильований» у ОСОБА_6 . Зазначені кошти були отримані на підставі доручення №127 та видаткового касового ордеру №1457 09.10.2013р. ОСОБА_20 під звіт з каси УФЗБО ГУМВС області. ( а.к.п. 178-181 т.1).

Колегією суддів встановлено, що по справі відсутні дані, які були б підставою вважати, що при розгляді матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_6 мали місце порушення вимог кримінального процесуального законодавства, про що зазначає в своїх апеляційних скаргах обвинувачений та захисник, які б стали підставою для скасування вироку суду, тому, доводи скарг про те, що судом були допущені порушення зазначеного характеру, слід також вважати безпідставними.

Що стосується доводів апеляції прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ст.. 32 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_6 за ст.. 307 ч.2 КК України то вони заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ст.. 32 КК України повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Вчинення двох або більше злочинів, передбачених різними статтями цього Кодексу, визнається повторним лише у випадках, передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Як вбачається з обставин справи ОСОБА_6 скоїв один епізод збуту наркотичного засобу, а відповідно довідки про судимість обвинувачений ОСОБА_6 був засуджений 28 квітня 2009 року за ст.. 186 КК України ( т.1 а.к.п 115-116), яка не дає підстав при обвинуваченні ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України застосовувати таку кваліфікуючу ознаку як «повторність», тому доводи апеляції прокурора в цій частині підлягають задоволенню, а кваліфікуюча ознака «повторності» виключенню з обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до обвинувального висновку ( т.1 а.к.п.1) обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України з кваліфікуючою ознакою як «повторність» було пред`явлено обвинуваченому ОСОБА_6 органами досудового слідства, і прокурор не скористався своїм правом змінити обвинувачення в судовому засіданні.

На думку колегії суддів, сукупності викладених у вироку доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєнні збуту наркотичних засобів і його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.307 КК України за ознаками: незаконне придбання та зберігання з метою збуту а також незаконний збут наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Аналізуючи доводи апеляції прокурора стосовно невідповідності призначеного судом покарання тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається із вироку суду, при визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд першої інстанції з дотримання ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відповідно до ст.. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше судимий ( т.2 а.к.п. 142-144), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває ( т.2. а.к.п 114-115). Прийнявши до уваги зазначені обставини суд обґрунтовано призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання ближче до мінімальної межі передбаченої санкцією статті 307 ч.2 КК України, а остаточне покарання було обрано відповідно до вимог ст.. 71 КК України, що є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченим і попередження скоєння ним злочинів.

Наведені прокурором обставини, а саме те , що обвинувачений раніше судимий вчинив тяжкий злочин, вину в скоєнні вищезазначеного не визнав незважаючи на її доведеність, не розкаявся у вчиненому, на шлях виправлення не став, були достатньою мірою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 , а доводи апеляційної скарги не спростовують висновок колегії суддів про відповідність зазначеного покарання вимогам ст.. 65 КК України.

Що стосується апеляції прокурора щодо неправильного вирішення судом першої інстанції при ухваленні вироку долі речового доказу, а саме грошових коштів, то на думку колегії суддів, доводи в цій частині апеляції слід вважати неспроможними. оскільки відповідно до вимог п. 9 ч.5 ст.. 100 КПК України суд першої інстанції речові докази грошові кошти в сумі 50 грн., які знаходяться на зберігання в фінансовому відділі Криворізького міського управління ГУ УМВС України у Дніпропетровській області звернув у дохід держави, а правоохоронний орган МВС не є законним володільцем зазначених коштів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст..ст. 405,419КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2014 року відносно ОСОБА_6 засудженого за ч.2 ст. 307 КК України змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку кваліфікуючу ознаку дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 307 КК України «повторність№.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 залишити тримання під вартою.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_21 ОСОБА_3

_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження №11-кп/774/443/к/14 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.307 ч.2 КК України Доповідач суддя ОСОБА_2