Справа № 199/5064/14-к
ВИРОК
іменем України
2015 року січня місяця 26 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0000798 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, українця, громадянина України, холостого, учня 9 класу КЗО «Середня загальноосвітня школа № 68» ДМР, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , представника КНДМ ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
02.04.2014 близько 17:00 години неповнолітній ОСОБА_3 зайшов до магазину «Зоосвіт», розташованому на ринку «Березинський» по вул. Березинській, 27Д у місті Дніпропетровську, де працює раніше йому не знайома ОСОБА_5 , на шиї якої знаходилися два ланцюги із золота, а на зап`ясті лівої руки знаходився браслет із золота. У цей момент у нього раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме: зазначених двох ланцюгів та браслету з золота.
Реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), в цей же день, ОСОБА_3 , знаходячись в магазині «Зоосвіт», розташованому на ринку «Березинський» по вул. Березинській, 27Д в місті Дніпропетровську, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, зірвав з шиї ОСОБА_5 два ланцюги із золота вартістю 6233 гривень 15 коп. та 2887 гривень 50 коп., та з лівої руки браслет із золота вартістю 4769 гривень 60 коп., при цьому наніс ОСОБА_5 три удари правою рукою в область обличчя зліва, близько двох ударів ногами по обох стегнах, таким чином заподіявши останній не менше 6-7 ударів, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців - в підлопатковій області праворуч, в поперековій області праворуч та на зовнішній поверхні лівого плеча; внутрішньо-шкіряного крововиливу на задній поверхні шиї у нижній третині з переходом на бічні поверхні шиї у нижній третині; двох внутрішньо-шкіряних крововиливів у правій надключичній області; садна на правій щоці та синця на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу, які згідно висновку експерта № 1127е від 07.04.2014 відносяться до легких тілесних ушкоджень, та мають незначні скороминущі наслідки, тим самим відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: два ланцюги та браслет з золоту, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 13890 гривень 25 коп.

Проте, неповнолітній ОСОБА_3 , вважаючи, що виконав усі необхідні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, не зміг довести свій злочинний намір до кінця з незалежних від нього причин, оскільки був затриманий потерпілою ОСОБА_5 .
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково та пояснив, що 02.04.2014 він близько 17:00 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на ринку «Березинський» у місті Дніпропетровську, де разом з братом він зайшов в магазин зоотоварів, де вони були напередодні. В цей момент він побачив продавця магазину, яка в приміщенні була одна і у якої на шиї висів золотий ланцюг, який відразу кинувся йому в очі. Після цього вони вийшли на вулицю, де продовжили прогулянку, але згодом він повернувся до магазину, де у нього з`явився намір забрати у потерпілої цей ланцюг. Він попросив у продавця шиншилу, вона почала подавати йому звіра, нагнулась до клітки, та у той момент він, підійшовши з боку, почав зривати з неї ланцюг, але в нього нічого не вийшло. В цей час біля магазину проходив його брат, який зайшов і почав його зупиняти, взяв за комір та відтягнув від потерпілої, яка в той момент почала кричати та чинити опір, била його. Тілесних ушкоджень він потерпілій не наносив, тим більше ногами, але припускає, що вони могли утворитися у потерпілої від того, що разом з нею, вони впали на підлогу, штовхали один одного; другого ланцюга взагалі не бачив на потерпілій. Браслет на руці потерпілої він не зривав, але припускає, що він міг порватись, коли брат відтягував його від неї. Після цього з вулиці прибігли свідки та зв`язали йому руки, він просив відпустити. Ланцюг знайшли на полу, якась жінка підняла його. Потім він чекав, коли приїде міліція. В магазині було дуже тісно та під час бійки він міг перевернути мішок з тирсою, акваріуми не чіпав. Вважає, що вчинив злочин, тому що був п`яний, оскільки у нього був день народження, ланцюг йому був не потрібен, кається за вчинену спробу грабежу.

Незважаючи на часткове не визнання неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає, що його вина у вчиненні даного злочину за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з показів потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні слідує, що 01.04.2014 до магазину, де вона працює прийшов молодий чоловік, брат обвинуваченого та запитав про ціну шиншили. Подруга, яка знаходилась в магазині, показала йому звіра та він сказав, що прийде пізніше і пішов. 02.04.2014 погода була прохолодна та вона одягнула светр. На шиї, під светром, знаходились два ланцюга з золота та на руці золотий браслет. Обвинувачений ОСОБА_3 з братом знову прийшли до магазину. На протязі всього дня вони крутились біля магазину, знаходячись в нетверезому стані. Ввечері прийшов обвинувачений та знову попросив показати шиншилу, вона нагнулась до клітки та відчула ривок з боку. Обвинувачений ОСОБА_3 схватив її за шию та смикнув за ланцюг, вона почала вириватись, кричати, на що обвинувачений став завдавати їй удари в обличчя, по стегнам, від чого вона впала на підлогу. Далі ОСОБА_3 завалив її товаром, пошкодив конвектор і акваріуми, зірвав з руки браслет та спробував вибігти з магазину, простягаючи золото в руці в бік вулиці. В цей час до магазину забігла жінка та намагалась зв`язати обвинуваченому руки. Потім забіг його брат і сказав віддати золото. Він достав один ланцюг та браслет з кишені та віддав їй. Підбіг чоловік та вдарив його в лице, потім викликали міліцію. Під час бійки вона отримала тілесні ушкодження з приводу чого звернулась до установи судово-медичної експертизи. У неї були зафіксовані тілесні ушкодження у вигляді: трьох синців - в підлопатковій області праворуч, в поперековій області праворуч та на зовнішній поверхні лівого плеча; внутрішньо-шкіряного крововиливу на задній поверхні шиї у нижній третині з переходом на бічні поверхні шиї у нижній третині; двох внутрішньо-шкіряних крововиливів у правій надключичній області; садна на правій щоці та синця на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу. Вона тривалий час лікувалась.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що 02.04.2014 він прямував поруч з магазином зоотоварів та почув крики допомоги і побачив молодого хлопця, який відбігав від магазину. Зайшовши до магазину він побачив жінку, яка лежала на підлозі та намагалась затримати обвинуваченого. Потім його попросили викликати охорону та наряд міліції. Коли приїхала служба охорони то хлопець, який відбігав повернувся до магазину та сказав, що він брат затриманого і що той нікуди не втече. Потерпіла казала, що він зірвав у неї з шиї ланцюжки, від чого він побачив червоний слід в районі потилиці. На підлозі кругом був безлад, розсипаний корм для тварин, було видно сліди боротьби.

Свідок ОСОБА_11 показала суду, що вона є подругою потерпілої ОСОБА_5 та те, що було в магазині 02.04.2014 вона не бачила, але бачила як один молодик намагався витягнути з магазину зоотоварів обвинуваченого і щось кричав про ланцюжок. Потім приїхала охорона, а за нею співробітники міліції. Вона зайшла до магазину, там був безлад, у потерпілої були подряпини. Потерпіла була одягнена в той день у светр, два ланцюжки вона завжди носила на шиї, як і золотий браслет на руці. Наступного дня у потерпілої ОСОБА_5 вона бачила синець на щоці, остання розповідала, що обвинувачений намагався зірвати з неї ланцюжки, а вона його затримала.

З показів свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні слідує, що ввечері 02.04.2014 він, як співробітник служби охорони отримав від диспетчера сигнал тривоги. По прибуттю на місце вчинення злочину, до магазину «Зоосвіт», що на ринку «Березинському», було виявлено скупчення людей. Обвинувачений ОСОБА_3 був в стані алкогольного сп`яніння. Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що обвинувачений вчинив відносно неї грабіж, намагався зірвати ланцюги. На її обличчі були сліди ударів, в магазині був безлад. По прибуттю співробітників міліції свідків опитали. Брат обвинуваченого весь час перебував в істериці та говорив: «Що ти накоїв, навіщо ти поліз???»

Свідок ОСОБА_13 , будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що працює за наймом в магазині «Зоосвіт» прибиральницею. 02.04.2014 під час передягання вона бачила на потерпілій ОСОБА_5 два ланцюжки та браслет на руці. Наступного дня ОСОБА_5 пояснила, що на роботу не прийде, бо знаходиться на експертизі, розповіла, що в неї синець під оком, обличчя опухло, на шиї слід від ривка, її намагалися пограбувати. У магазині був безлад, тирса розсипана, поламаний обігрівач, залишки скла.

Згідно з протоколом огляду місця події від 02.04.2014 оглянуто місце вчинення злочину, а саме: приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в якому порушена обстановка та на підлозі розкидані різноманітні товари.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 02.04.2014 оглянутий ланцюжок з металу жовтого кольору, що належить ОСОБА_5 , який складається з двох окремих частин.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2644-14 від 12.09.2014 майновий збиток по середньо ринковій вартості на території України, спричинений ОСОБА_5 за золотим браслетом, станом на 02.04.2014 складає 4769 гривень 60 коп.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2645-14 від 15.09.2014 майновий збиток по середньо ринковій вартості на території України, спричинений ОСОБА_5 за золотим ланцюгом, станом на 02.04.2014 складає 6233 гривень 15 коп.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2646-14 від 15.09.2014 майновий збиток по середньо ринковій вартості на території України, спричинений ОСОБА_5 , згідно ярлику до золотого ланцюга, станом на 02.04.2014 складає 2887 гривень 50 коп.

Згідно висновку експерта № 1127е від 07.04.2014 тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_5 у вигляді: 3-х синців - в підлопатковій області праворуч, в поперековій області праворуч та на зовнішній поверхні лівого плеча; внутрішньо-шкіряного крововиливу на задній поверхні шиї в нижній третині з переходом на бічні поверхні шиї у нижній третині; 2-х внутрішньо-шкіряних крововиливів у правій надключичній області; садна на правій щоці та синця на внутрішній поверхні лівого колінного суглобу. Всі виявлені у неї тілесні ушкодження не відображають на собі характерологічні особливості та розміри травмуючого предмету, яким були нанесені, можливо лише вказати те, що вони спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів) частина яких з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могла бути і рука, нога або інші предмети з аналогічними властивостями. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, можливо вказати, що вони є не характерними для одночасного падіння з висоти власного зросту. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_5 ступінь ознак їх загоєння (синці багряно-синюшного кольору, без чітких меж; внутрішньо-шкіряні крововиливи темно-червоного кольору; садно підсохлим буро-червоним дном нижче рівня оточуючої шкіри), можливо вказати, що термін їх утворення становить біля 1-1,5 діб до моменту огляду, тобто вони могли виникнути в термін на який вказує обстежена та слідчий в постанові. Враховуючи характер, локалізацію та кількість виявлених у ОСОБА_5 ушкоджень можливо вказати, що вони спричинені від не менш як 6-7 механічних дій тупого твердого предмету (предметів) частина яких з обмеженою контактуючою поверхнею. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент їх заподіяння. Враховуючи локалізацію та характер виявлених у неї тілесних ушкоджень, конкретизувати положення потерпілої та нападаючого і момент нанесення тілесних ушкоджень не можливо, оскільки тілесні ушкодження виявлені у неї могли бути отримані при різному розташуванні потерпілої та нападаючого, а також в різних положеннях останніх.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 15.05.2014 слідує, що потерпіла ОСОБА_5 в присутності понятих та судово медичного експерта показала та розповіла, яким чином обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення належного їй майна, застосувавши при цьому фізичне насилля.

Відповідно до додаткового висновку експерта № 1684е від 19.05.2014 локалізація та характер виявлених у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень не суперечать механізму їх спричинення на який вона вказує в ході проведення слідчого експерименту за її участю.

Згідно же додаткового висновку експерта № 128е від 14.01.2015 за даними додатково наданої медичної документації у потерпілої був клінічно встановлений діагноз: «закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку», однак даний діагноз наявною неврологічною симптоматикою не підтверджений, тому при оцінці ступеню тяжкості в рахунок не сприймається.

Судово-медичний експерт ОСОБА_14 в судовому засіданні повністю підтвердила висновки судово-медичних експертиз, роз`яснивши їх зміст та медичну термінологію.

За результатами амбулаторної судово-психологічної експертизи акту № 108 від 20.05.2014 ОСОБА_3 під час вчинення діяння, в якому його підозрюють, хронічним душевним захворюванням, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності чи іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав. По своєму психічному стану в період вчинення діяння, в якому його підозрюють він міг віддавати собі звіт в своїх діях чи бездіяльності та керувати ними. ОСОБА_3 на час проведення експертизи будь-яким психічним захворюванням не страждає; по своєму психічному стану може віддавати собі звіт в своїх діях чи бездіяльності та керувати ними. В застосуванні у відношенні нього примусових мір медичного характеру не потребує.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, як такі, що виразилися у закінченому замаху на відкрите заволодіння чужим майном (грабіж), поєднаному із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Суд критично оцінює покази неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні, в яких він частково визнав свою вину у вчиненні даного злочину, заявивши про неумисний характер своїх дій. Ці покази неповнолітнього обвинуваченого спростовані як вищевикладеними показами потерпілої ОСОБА_5 , так і показами очевидців вчинення даного злочину свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в судовому засіданні послідовно і впевнено дали свої покази, відповівши на всі питання сторони захисту і без будь-яких сумнівів вказали в суді на ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила заздалегідь сплановану спробу відкритого викрадення майна потерпілої, що вони добре бачили і ніщо не заважало і не перешкоджало їм усвідомити саме протиправний характер дій ОСОБА_3 . При цьому як потерпіла ОСОБА_5 , так і вказані свідки раніше особисто не знали один одного і відносин з обвинуваченим не мали, про що останній підтвердив в суді. Тому суд вважає, що будь-яких підстав для обмови неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілою і свідками не має, відповідно і не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази в суді.

Крім того, суд критично оцінює доводи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 щодо відсутності у потерпілої золотих прикрас, оскільки ці доводи спростовані показами потерпілої ОСОБА_5 , а також свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які знали про наявність у потерпілої ОСОБА_5 золотих ланцюгів, які вона завжди носила на роботі та бачили ці прикраси, одягнені на потерпілій, 02.04.2014.
За таких обставин суд вважає, що всі дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 були добре сплановані, мали активний і послідовний, насильницький характер, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном.
Аналізуючи показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , суд знаходить їх такими, що продиктовані його бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинене.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Суд, виходячи з вимог ст. 103 КК України, також враховує умови життя і виховання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , рівень його психофізичного розвитку.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 умисного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких та вчинений з корисливих мотивів; дані про обвинуваченого ОСОБА_3 , який на теперішній час є неповнолітньою особою, раніше не судимий, виховується у неповній сім`ї, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем навчання характеризується задовільно.

З показів представника КНДМ ОСОБА_8 слідує, що до вчинення злочину неповнолітній ОСОБА_3 у поле зору співробітників міліції не потрапляв, але до установи надходило клопотання з навчального закладу про притягнення його матері ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за невідвідування дитиною школи. В ході перевірки з цього приводу було з`ясовано, що ОСОБА_3 неодноразово пропускав школу без поважної причини.

Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину неповнолітнім, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин.

Незважаючи на те, що судом встановлено та підтверджено показами самого обвинуваченого та свідків в судовому засіданні, що 02.04.2014 неповнолітній ОСОБА_3 перебуваючи на ринку «Березинський» в місті Дніпропетровську, спільно зі своїм братом ОСОБА_15 вживали алкогольні напої, будь-яких об`єктивних медичних даних про знаходження ОСОБА_3 в стані алкогольного сп`яніння в матеріалах кримінального провадження немає, даних про медичний огляд ОСОБА_3 02.04.2014 також немає.

Суд не може визнати як обставину, що обтяжує покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, з підстав, зазначених вище у вироку.

За таких обставин, виходячи з вимог: Глави 38 КПК України, положень Конвенції про права дитини 1989 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, зокрема ст. 40 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою ВР України від 27.02.1991 № 789-ХІІ, визнається право кожної дитини, яка порушила кримінальне законодавство та визнається винною в його порушенні на таке поводження, що сприяє розвиткові у дитини почуття гідності і значущості, зміцнює в ній повагу до прав людини й основоположних свобод та при якому враховуються її неповнолітній вік і бажаність сприяння її реінтеграції та виконання нею корисної ролі в суспільстві.

З урахуванням вищевикладеного та, враховуючи особливості провадження щодо неповнолітніх суд вважає за необхідне призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст.ст. 75, 76, 104 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а в разі відсутності у нього достатнього майна, - із його законного представника ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 7548,69 гривень та моральної шкоди в розмірі 20000 гривень.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що матеріальна шкода складається з: витрат на відновлення (ремонт) браслету із золота в розмірі 1500 гривень; витрат по ремонту ланцюжка в розмірі 100 гривень; вартості ланцюжка в розмірі 2887,50 гривень; вартості електроконвектора, що не підлягає ремонту в розмірі 400 гривень; вартості двох пошкоджених акваріумів в розмірі 250 та 110 гривень відповідно; вартості медичних процедур та препаратів на загальну суму 2300,69 гривень.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги визнав частково.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди визнала частково на суму 200 гривень, частково визнала вимоги щодо моральної шкоди в розмірі 2000 гривень.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення шкоди, завданої внаслідок злочину, вчиненого неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_3 , підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1179 ЦК України у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками.

Згідно з вимог ст.ст. 16, 1166, 1195 ЦК України, відповідно до ст.ст. 127-129 КПК України, позовні вимоги про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди від злочину підлягають задоволенню за умови їх обґрунтованості та на підставі досліджених в судовому засіданні доказів.

Тобто, підлягають частковому задоволенню позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди, а саме в частині підтверджених витрат на медичні процедури і препарати в сумі 377,84 гривень, а також на придбання ланцюжка в розмірі 2887,50 гривень, згідно його вартості, підтвердженої висновком судово-товарознавчої експертизи № 2646-14 від 15.09.2014, на загальну суму 3265,34 гривні.

Витрати щодо ремонту або придбання пошкодженого майна, що належить потерпілій ОСОБА_5 , не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, зокрема суду не були надані чеки, квитанції або накладні на ремонт ювелірних виробів та придбання електро-конвектору та акваріумів, як і не проводилась експертиза щодо вартості цих пошкоджених речей. Зокрема в протоколі огляду місця події від 02.04.2014 про вищевказані речі згадки взагалі немає. Також є не підтвердженими і позовні вимоги щодо стягнення витрат на медичні процедури і препарати в сумі 1922,85 гривень. Тому в задоволенні цієї частини позовних вимог необхідно відмовити.

Відповідно до загальних засад кримінального судочинства та вимог ст.ст. 127-129 КПК України доказування заподіяної кримінальним правопорушенням виду та розміру майнової шкоди, що становить предмет цивільного позову, передбачає окрім доказування самої події кримінального правопорушення, вчинення його обвинуваченим та його вини також наявності причинного зв`язку між злочином і його наслідками, тобто заподіяною шкодою. Так, згідно висновку судово-медичного експерта № 1684е від 19.05.2014 у потерпілої ОСОБА_5 виявлені вищезазначені тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та не є небезпечними для життя, так як не спричинили загрозливих для життя явищ в момент їх заподіяння.
Проте суд позбавлений можливості перевірити необхідність проведення таких медичних процедур, як МРТ головного мозку, УЗД органів малого тазу, гінекологічного обстеження та лікування потерпілої тими препаратами, які зазначені в наданих товарних чеках, а саме: сечогінного препарату «Ессенціале», ліків від кашлю «Мукалтину», ферменту «Мезиму», мінеральної води «Моршинської», кефіру, зубної пасти, жіночих прокладок та ін., з огляду на відсутність причинного зв`язку між злочином, його наслідками, тяжкістю отриманих потерпілою ОСОБА_5 травм та необхідності їх лікування.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода, виходячи з п. 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України може проявлятися у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Фізична особа, дією або бездіяльністю якої порушено особисте немайнове право фізичної особи, зобов`язана вчинити необхідні дії для його негайного відновлення (ч. 1 ст. 276 ЦК України). Якщо дії, необхідні для негайного поновлення порушеного особистого немайнового права фізичної особи, не учиняються, суд може постановити рішення про відновлення порушеного права, а також про відшкодування моральної шкоди, завданої його порушенням (ч. 2 ст. 276, ст. 280 ЦК України) .

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її заподіяла, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку про наявність у потерпілої ОСОБА_5 моральних переживань, нервових потрясінь та почуття страху у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла, їх тривалістю в результаті отриманих травм об`єктивно і вимушено відбулися негативні зміни в її життєвих стосунках, тому ґрунтуючись на принципах розумності та справедливості суд вважає, що заявлена сума 20000 гривень в якості компенсації моральної шкоди явно завищена і з цивільного відповідача на користь потерпілої ОСОБА_5 підлягає стягненню сума в розмірі 7000 гривень. В задоволенні позову в іншій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 110, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в разі відсутності у нього достатнього майна, - із законного представника ОСОБА_7 , РНКПО НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в результаті злочину 3265 (три тисячі двісті шістдесят п`ять) гривень 34 коп. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 7000 (десять тисяч) гривень, а всього 10265 (десять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 34 коп.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_5 в іншій частині - відмовити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1