Справа №1412/31/12 03.06.2015 03.06.2015 03.06.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року. Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2014 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутора Зубов Тбіліського району Краснодарського краю, не судимого,

· обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст.307 КК України;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, не судимої,

· обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Теофіполь Хмельницької області, не судимого,

· обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України;
Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8

захисники: ОСОБА_5 , ОСОБА_9

обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляції засуджений ОСОБА_4 просить вирок змінити, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. ____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 11/784/23/15р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_10
Категорія: ч. 3 cт. 307 КК України Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_1
Захисник ОСОБА_5 , не оскаржуючи доведеності вини засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, просить вирок змінити, призначивши їм покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 27.02.2014р. ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 307 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому на праві особистої приватної власності майна; за ч. 1 ст. 309 КК України до 2-х років позбавлення волі

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому на праві особистої приватної власності майна.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією ? належного їй на праві особистої приватної власності майна; за ч. 3 ст. 307 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією ? належного їй на праві особистої приватної власності майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому на праві особистої приватної власності майна.

Також вказаним вироком засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307 КК України до 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією ? належного йому на праві особистої приватної власності майна.

Узагальнені доводи апеляції.
На обґрунтування своєї апеляції обвинувачений ОСОБА_4 вказує, що і на досудовому слідстві, і в суді визнав свою вину, щиро розкаявся, активно співпрацював зі слідчими органами, добровільно видав наркотичні засоби, що зберігав у своєму домоволодінні для власного вживання, правоохоронним органам, а також добровільно відшкодував понесені державою витрати, пов`язані з проведенням експертизи наркотичних засобів. Стверджує, що під час обшуку його домоволодіння поняті були відсутні. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зазначені в протоколі обшуку як поняті, в судовому засіданні допитані не були, а тому, на думку апелянта, до їх показань на досудовому слідстві слід віднестись критично.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 звертає увагу суду на те, що засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 також пояснювали, що під час проведення обшуку в їх домоволодіння поняті були відсутні.

На підтвердження того, що він став на шлях виправлення, ОСОБА_4 посилається на його позитивну характеристику з місця постійного проживання, довідку з Очаківського відділення кримінально-виконавчої інспекції. Вважає, що суд при призначені покарання не врахував стан його здоров`я, а також наявність у нього на утриманні сина-студента, який не має самостійного доходу.

Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вважає, що призначене судом покарання є занадто суворим, не відповідає особам засуджених та ступеню тяжкості вчинених ними злочинів.

Посилається на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувалися, страждають тяжкими хронічними захворюваннями, мають на утриманні сина-інваліда 2-ої групи, який потребує стороннього догляду.

Стверджує, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діяльності, пов`язаної з незаконним збутом наркотичних речовин не здійснювали, до вчинення злочину їх схилили працівники органів внутрішніх справ, на що суд не звернув увагу. Посилається на справу «Тейкслера де Кастро проти Португалії», у якій Європейський суд з прав людини констатував порушення на справедливий розгляд, оскільки заявник був засуджений за торгівлю наркотиками на підставі матеріалів оперативної закупівлі наркотичних засобів, проведеної працівниками поліції з підбурюванням заявника знайти і продати їм наркотики.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винними та засуджено за те, що вони, маючи умисел на збут наркотичних засобів, за попередньою змовою між собою, незаконно придбали, зберігали, а ОСОБА_4 перевозив на особистому автомобілі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який йому незаконно передавала ОСОБА_6 для подальшого збуту, та 15 вересня й 8 листопада 2011 року у ході проведення оперативних закупок незаконно збув ОСОБА_13 за 1000 грн. вагою 71,278 г та за 9000 грн. 1470,0 г.

Крім того, ОСОБА_4 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 355,6 г, який у нього під час огляду було виявлено та вилучено.

Також 08 листопада 2011 року працівниками міліції за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у с. Рівне Очаківського району Миколаївської області було виявлено та вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс вагою 2703,9 г, який ОСОБА_6 незаконно зберігала з метою збуту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_4 , який просив звільнити його від відбування покарання з випробуванням, пояснення засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисника ОСОБА_5 , які просили вирок суду змінити, призначивши засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, не пов`язане з позбавленням волі, думку прокурора, який просив залишити апеляції засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 без задоволення, а вирок без зміни, вивчивши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляцій, апеляційний суд вважає, що апеляції не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами доведеність вини засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, доведена і апелянтами не оспорюється, як і не оспорюється кваліфікація їх дій за статтями, за якими підсудних засуджено.
Твердження апелянта, щодо провокативних дій з боку працівників міліції по відношенню засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є безпідставними, так як апелянтом належним чином не обґрунтовані і спростовуються дослідженими судом доказами.
Про безпідставність цих тверджень також свідчить те, що апелянт з цього приводу в апеляції не висуває ніяких вимог.
Призначаючи засудженим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 покарання, суд дотримався вимог ст. 65-67 КК України врахувавши характер і ступень суспільної небезпечності вчинених підсудними злочинів, дані про особу винних, обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі ті, на які посилаються в своїх апеляціях засуджений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 .

Тому, доводи апелянтів про неналежне врахування даних про особу засуджених та деяких пом`якшуючих покарання обставин, є безпідставними.

Суд детально виклав відносно кожного засудженого дані, які він враховує, а саме: характеристики, сімейний стан та стан здоров`я.

Також судом враховані для кожного засудженого та пом`якшуючі покарання обставини, в тому числі і ті, на які посилаються апелянти.

Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вимог ч. 4 ст. 67 КК України необґрунтовано врахував як обтяжуючу покарання обставину засудженими злочину вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.
Зі змісту вироку вбачається, що суд прийшов до переконання про доведеність вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, врахувавши таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. Тому, підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку визнання судом обставини, що обтяжує покарання вчинення засудженими злочину за попередньою змовою групою осіб.
Інших обтяжуючих покарання обставин судом першої інстанції не встановлено, але на думку колегії суддів відсутність обтяжуючих покарання обставин не впливає на вид і розмір покарання, яке визначено кожному із засуджених судом першої інстанції, який своє рішення належним чином мотивував і призначив покарання в мінімальних розмірах санкції статті.
Підстав для звільнення засуджених від відбування покарання, про що просять апелянти, колегія суддів не вбачає.
Апеляції підлягають частковому задоволенню, а вирок зміні в зв`язку з виключенням з мотивувальної частини посилання на обставину, що обтяжує покарання засуджених.
Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України (1960р.) колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Апеляції засудженого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 в інтересах засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 лютого 2014 року відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 змінити, виключивши з мотивувальної частини вироку визнання судом обставини, що обтяжує покарання вчинення засудженими злочину за попередньою змовою групою осіб.
В іншій частині цей вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом шести місяців з моменту її проголошення.
судді: