Справа № 1-53/08
«5» червня 2008 року Сокирянський районний
суд Чернівецької області в складі: головуючого -
судді Побережної О.Д.
при секретарі Савчук А.П.
з участю прокурора Чернушки А.Е.
та інших осіб: потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
а також підсудного ОСОБА_1,
відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокиряни кримінальну справу по
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого,
непрацюючого, раніше судимого: Джанкойським міським судом АРК від 02.09.2003
року за ст. 70, ч.3 ст. 189, ч.3 ст. 357 КК України до п'яти років позбавлення
волі з конфіскацією майна, ухвалою колегією суддів Судової палати у
кримінальних справах Верховного Суду України від 09.03.2004 року
перекваліфіковано з ч.3 ст. 189 КК України на ч.2 ст. 189 КК України та на
підставі ст. 70 КК України остаточно
призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі; звільнений на підставі постанови
Сокирянського районного суду Чернівецької області від 08.02.2005 року
умовно-достроково на 2 місяці та 14 днів; 24.12.2007 року Гагаринським районним
судом м. Севастополя за ч.2 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі з
застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з
трьохрічним іспитовим строком,
вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,-
Підсудний ОСОБА_1, будучи особою засудженою за вчинення умисного злочину
проти власності та відбуваючи покарання в Сокирянській виправній колонії № 67,
на початку лютого 2005 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою
заволодіння правом на майно шляхом зловживання довірою, отримав від засудженого
ОСОБА_2 накладну на отримання каменю стінового в кількості 410 штук вартістю
0,96 грн. за один камінь, на загальну суму 397,29 грн., пообіцявши за декілька
днів реалізувати його та повернути за
нього гроші, однак наміру виконати обіцяне не мав, чим спричинив потерпілому
ОСОБА_2 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Крім цього, ОСОБА_1, 17.02.2005 року, діючи умисно, повторно, із корисливих
мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою,
знаходячись поблизу кафе «Ромашка», що по вул.Каштановій, м.Сокиряни, заволодів
грошима ОСОБА_3 у сумі 3000 грн., які нібито позичав для відкриття столярного
цеху на певний строк, однак наміру повернути дані кошти не мав, чим спричинив
потерпілому ОСОБА_3 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
свою вину не визнав та, користуючись своїм правом, передбаченим ст. 63
Конституції України, від дачі показів відмовився, однак повністю підтримав
покази дані ним на досудовому слідстві в якості обвинуваченого.
Згідно оголошених у судовому засіданні показів
підсудного, даних ним у якості обвинуваченого, він під час відбування покарання
в СВК № 67 взяв у іншого засудженого ОСОБА_2 накладну на отримання каменя
стінового з метою його реалізації, після чого мав повернути гроші ОСОБА_2 Дану
накладну та ще декілька накладних інших засуджених ОСОБА_1 дав ОСОБА_3 для їх
реалізації. Крім того, після звільнення з СВК №67 він позичив у ОСОБА_3 гроші у
сумі 3000 грн. для того, щоб відкрити столярний цех, з прибутку від діяльності
якого мав повернути гроші. Однак, у зв'язку з тим, що дані гроші в той же день
зникли при невідомих обставинах і він злякавшись, що ОСОБА_3 заявить в міліцію
про даний випадок і його знову засудять, вирішив поїхати до свого знайомого у
Дніпропетровську області, щоб позичити у нього гроші та повернути їх ОСОБА_3,
але грошей не знайшов і по даний час їх не повернув (а.с. 85-88, 101-102, 121).
Однак, суд вважає, що незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його вина повністю
доведена сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні: показами
потерпілих ОСОБА_3, ОСОБА_2 та письмовими доказами.
Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 дав покази, з яких
встановлено, що під час відбування ним
покарання в СВК № 67 приблизно на початку лютого 2005 року до нього підійшов
інший засуджений - ОСОБА_1 та запропонував йому передати накладну для
реалізації каменю стінового, на що він погодився та добровільно передав йому
накладну, видану на 410 штук каменя стінового. Пізніше після умовно-дострокового звільнення підсудного він
звертався до нього щодо повернення грошей, однак той йому відповів, що камінь
продав якомусь чоловікові, однак гроші віддасть пізніше. На даний час гроші
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 дав покази, що 17.02.2005
року він позичив підсудному ОСОБА_1, з яким познайомився раніше та мав намір
допомогти, гроші, які він передав поблизу кафе «Ромашка», що по вул. Каштановій
в м. Сокиряни, під час їхньої особистої зустрічі у сумі 3000 грн. строком на
тиждень чи два без домовленості щодо сплати відсотків або будь-яких інших умов.
Крім того, підсудним було йому передані накладні на отримання каменю стінового
приблизно на суму близько однієї тисячі грн. з метою їх реалізації. Більше він
підсудного не бачив, гроші йому не повернуто і на даний час. Він телефонував
батькам ОСОБА_1, залишав їм свій номер телефону та просив передати, що він його
розшукує. Будь-яких дій щодо сприяння у відкритті підсудним столярного цеху він
не здійснював, однак йому було відомо про такі наміри з його слів.
Крім того, вина підсудного підтверджується іншими доказами, дослідженими у
судовому засіданні, а саме:
- протоколом огляду накладних виданих потерпілим ОСОБА_3 від 23.05.2005
року (а.с. 15) та накладними на видачу каменю стінового на ім'я ОСОБА_5 на суму
47,69 грн. та 145,15 грн., ОСОБА_1 на суму 145,15 грн., ОСОБА_2 на суму 397,29 грн., ОСОБА_6 на суму
145,15 грн. та Чоботар О.В. на суму 76,72 грн. (а.с. 16-21).,
- довідкою СВК №67 від 06.05.2005 року згідно якої у лютому місяці вартість
однієї штуки каменя стінового становила 0,96 грн. (а.с. 14);
- протоколом очної ставки від 14.02.2008 року, яка була проведена між
підсудним та потерпілим ОСОБА_3, згідно якого потерпілий та підсудний
підтвердили свої покази, які вони давали на досудовому слідстві (а.с. 105-106).
Суд вважає, що покази підсудного, дані ним на досудовому
слідстві спростовуються і його відповідями на запитання, на які він погодився
відповідати під час проведення судового слідства. Зокрема, пояснив, що
будь-яких дій щодо відкриття столярного цеху чи придбання матеріалів ним
вчинено не було, він не був на той час зареєстрований приватним підприємцем і
до будь-яких органів з даного приводу не звертався. Крім того, пояснив, що 3000
грн. є недостатньою сумою для початку здійснення діяльності столярного цеху.
Після того, як у нього зникли гроші, які він позичив у ОСОБА_3, він за свої
власні кошти поїхав на таксі до м. Чернівці, а потім у Дніпропетровську область,
витративши при цьому приблизно 500 грн. З будь-якими заявами про викрадення або
зникнення у нього грошей він не звертався. Після даних подій він періодично
працював та мав кошти, щоб повернути потерпілим гроші, однак по даний час їх не
Таким чином, дії ОСОБА_1 слід вірно кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України
- як придбання права на майно та заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство),
Обираючи вид та міру покарання винного, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, дані про особу підсудного,
обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.
Відповідно до п. 3 ст. 12 КК України
вчинений злочин є злочином середньої тяжкості.
По місцю проживання згідно характеристики Джанкойського міськрайвідділу
підсудний ОСОБА_1 характеризується посередньо, однак з даної характеристики у
зв'язку з відсутністю на ній дати її видачі неможливо встановити за який саме
період часу вона характеризує особу
підсудного (а.с.59). Згідно характеристики затвердженої начальником СВК № 67 12.05.2005 року ОСОБА_1
під час відбування покарання характеризувався позитивно (а.с. 60).
Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 69, проведеної
експертною комісією Чернівецької обласної психіатричної лікарні з 19.02.2008 року
по 21.02.2008 року ОСОБА_1 на період часу вчинення інкримінованих йому діянь та
на даний час ознак хронічного психічного захворювання не виявляв, міг віддавати
звіт у своїх діях та керувати ними. Однак, на даний час виявляє ознаки
емоційно-нестійкого розладу особистості. За своїм психічним станом застосування
примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.109-110).
Обставин, що пом'якшують або обтяжують
покарання підсудного, під час судового слідства судом не встановлено.
Аналізуючи встановлені судом обставини,
враховуючи дані про особу ОСОБА_1, його
поведінку до та після вчинення злочину, відсутність обставин, що
пом'якшують або обтяжують покарання, суд вважає, що підсудному слід призначити
покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі, оскільки призначення
більш м'яких видів покарання не буде необхідним та достатнім для виправлення
даної особи та попередження вчинення ним нових злочинів.
того, враховуючи, що даний злочин вчинений в період умовно-дострокового
звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Джанкойсього міського
суду АРК від 02.09.2002 року, який було змінено ухвалою колегією суддів Судової
палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 09.03.2004 року,
відповідно до положень ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання слід
частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
ст. 323, 324 КПК України суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.190 КК України та
призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за
сукупністю вироків до призначеного покарання
частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Джанкойсього
міського суду АРК від 02.09.2002 року, який було змінено ухвалою колегією
суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від
09.03.2004 року та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді 2 (двох) років
1 (одного) місяця позбавлення волі.
покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 05.01.2008 року.
Речові докази: накладні на видачу каменю
стінового, видані на прізвища ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 (а.с.
16-22) - повернути власникам.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного
суду Чернівецької області протягом 15 діб з дня його проголошення шляхом подачі
апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Головуючий:
/підпис/

З оригіналом згідно: