Провадження № 1-КП/522/822/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси у складі
Судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Одеси, не одруженого, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України.
12 травня 2015 року, приблизно о 17:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись по вул. Базарній в м. Одесі, відкрито зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_6 золотий ланцюжок, довжиною 55 см, вартістю 6000 гривень. Після чого, з викраденим ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, звернувши викрадене на свою користь. Однак, незабаром ОСОБА_5 був затриманий працівниками міліції і викритий у скоєному кримінальному правопорушенні, а викрадене у нього в присутності понятих вилучено.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 186 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж).
30 червня 2015 року, в ході досудового слідства, між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , було укладено угоду про примирення, згідно якої, сторони примирилися між собою, та обвинувачений ОСОБА_5 повністю та беззастережно визнав свою провину у скоєному злочині, передбаченому ст. 186 ч.1 КК України. Сторони узгодили покарання за ст. 186 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.
Крім того, згідно умов даної угоди, обвинуваченому ОСОБА_5 та потерпілій ОСОБА_6 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України та підтримав вищезазначену угоду. При цьому пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.
Обвинувачений ОСОБА_5 і потерпіла ОСОБА_6 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження судом угоди про примирення обвинуваченого ОСОБА_5 з потерпілою ОСОБА_6 .
Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
Згідно вимог ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто, обвинувальний акт із підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 314 ч.3 п.1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Дослідивши угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , суд переконавшись що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 , тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, встановивши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілою змісту та наслідків укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також перевіривши її на відповідність вимогам ч.3 ст.469, ст. 471 КПК України, суд вважає, що угода про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 30.06.2015 р. відповідає вимогам КПК України та закону, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст. 186 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для примирення, очевидна неможливість визнання взятих на себе умов угоди відсутня, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. У зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд відносить - першу судимість, його позитивну характеристику, щиросердне визнання і каяття та відсутність шкоди.
Потерпілою ОСОБА_6 позовна заява не заявлялася. Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 468 - 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 186 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 /одна тисяча сімсот/ гривень.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 не застосовувати.
Речові докази у справі: золотий ланцюжок - вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1

14.07.2015