АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/851/15 Справа № 190/304/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року, постановлену щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Петро-Донецьке Кадіївського району Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_8

засудженого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_9
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою суду від 19 березня 2015 рокувідмовлено в задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на 6 років.

В обґрунтування прийнятого процесуального рішення суд вказав на те, що засудженому ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 15 липня 2014 року на підставі ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році» скорочено наполовину невідбуту частину покарання та визначено до відбуття покарання у виді позбавлення волі на 2 роки 1 місяць 6 днів, строк відбуття покарання обчислюється з 19 квітня 2014 року. Окрім того, ухвалою цього ж суду від 04 вересня 2014 року було відмовлено в задоволенні клопотанням про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, тому він, в силу закону, може звернутися до суду з клопотанням про звільнення від відбування покарання не раніше ніж через рік з дня винесення даної ухвали.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та звільнити його умовно-достроково від відбуття покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги засуджений посилається на те, що суд першої інстанції не навів обґрунтованих причин відмови в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення та безпідставно послався на ч. 6 ст. 539 КПК України. Крім цього засуджений зазначає, що він має позитивну характеристику, дотримується встановлених правил поведінки та розпорядку дня, стягнень не має, тому підлягаєумовно-достроковому звільненню від відбування покарання.
Захисник ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду через помилкове застосування до засудженого положень ч. 6 ст. 539 КПК України та звільнити його умовно-дострокове від подальшого відбування покарання. В обґрунтування скарги захисник звертає увагу суду апеляційної інстанції на позитивну характеристику з місць позбавлення волі щодо засудженого, доведеність його виправлення, термін фактичного відбування покарання.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_6 , захисник ОСОБА_9 підтримали подані апеляційні скарги, просили ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні вимоги.

Прокурор вважав за необхідне апеляційні скарги сторони захисту залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників судового провадження, проаналізувавши доводи, викладені в апеляційних скаргах та в судовому засіданні, перевіривши матеріали провадження в межах скарг, обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги засудженого та захисника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи апеляційних скарг щодо невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, які призвели до неправильного застосування положень закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року, керуючись ч. 6 ст. 539 КПК України, послався на те, що ОСОБА_6 , може звернутися до суду з цим клопотанням не раніше ніж через рік з дня винесення ухвали суду від 04 вересня 2014 року про відмову в задоволені його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, яка набрала чинності 25 грудня 2014 року.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитись не може, оскільки суд першої інстанції допустив невірне тлумачення положень ч. 6 ст. 539 КПК України, яке суперечить його точному змісту.
Так, згідно з зазначеною нормою кримінального процесуального закону у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

У наведеній нормі закону застосовано розподільний сполучник «або», який підкреслює взаємовиключення перелічених предметів судового розгляду клопотань засуджених, пов`язаних із виконанням вироку, тобто різновид постановлених ухвал про відмову в задоволені клопотання щодо умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання та відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, застосування яких регламентовано різними нормами матеріального права, відповідно ст. 81 КК України та ст. 82 КК України.

З наданих суду апеляційної інстанції матеріалів слідує, що ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року було відмовлено в задоволені клопотання засудженого, поданого ним на підставі ст. 82 КК України, про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2012 року, більш м`яким.

Тоді як, 19 лютого 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з іншим клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Окрім того, суд, відмовляючи в задоволенні вказаного клопотання засудженого з підстав зазначених в оскаржуваній ухвалі, не взяв до уваги інші докази у кримінальному провадженні, які могли істотно вплинути на його висновки щодо можливості застосування або відмови у застосуванні щодо ОСОБА_6 положень ст. 81 КПК України.
Отже, висновок місцевого суду про повторне протягом року звернення засудженого з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, що призвелодо неправильного застосування положень ст. 81 КК України, ч. 6 ст. 539 КПК України та ухвалення незаконного і необґрунтованого рішення.
Під час апеляційного розгляду учасники судового провадження не заявляли клопотання про повторне дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, як таких, що досліджені судом першої інстанції з порушеннями або неповністю.

При цьому, за відсутності клопотання учасників провадження у відповідності до вимог ч. 3 ст. 404 КПК України, колегія суддів за власною ініціативою позбавлена можливості повторно дослідити докази та надати їм належну оцінку, яку не надав суд першої інстанції.
Виходячи з принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд не вправі дати їм іншу оцінку, ніж ту, яку дав суд першої інстанції, якщо ці докази не було досліджено в ході апеляційного розгляду.
Згідно ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках коли положення цього кодексу, не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.
З огляду на викладене колегія суддів, вважає, що ухвала підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України через невідповідність висновків суду, викладених в ній, фактичним обставинам кримінального провадження, яка вплинула на правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність, з призначенням нового розгляду, відповідно до положень ст. ст. 7, 9 КПК України, цього кримінального провадження у суді першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

У зв`язку з чим, скасовуючи ухвалу суду, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляційних скарг сторони захисту, не досліджує їх та вважає, що вони підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
При цьому колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на те, що при новому розгляді клопотання засудженого слід дотримуватись положень законодавства, закріплених в ст. 81 КК України, зі змісту яких вбачається, що передумовами для звільнення особи умовно-достроково від відбування покаранняє як сплив певного строку відбування покарання, так і факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 - скасувати, матеріали кримінального провадження направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:

___________________ _____________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4