Справа № 461/8578/14-к
Провадження № 1-кс/461/3807/14
УХВАЛА
іменем України

29.09.2014 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув скаргу заявника ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.06.2014 про закриття кримінального провадження № 0000865 від 19.11.2013 р.,-

в с т а н о в и в:
постановою старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.06.2014 р. було закрито кримінальне провадження № 0000865 від 19.11.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

21.07.2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на вказану вище постанову з проханням її скасувати, яка була передана слідчому судді 22.07.2014 р.

Особа, яка подала скаргу потерпіла ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримала, мотивуючи тим, що оскаржуване рішення прийняте слідчим передчасно, досудове розслідування проведено неповно, поверхнево та необ"єктивно, надала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у скарзі. Просить поновити строк на оскарження вказаної постанови, оскільки її копія була отримана 28.06.2014 р. та 04.07.2014 р. При цьому ОСОБА_3 зверталася з даною скаргою в Бориславський міський суд з дотриманням десятиденного строку подання скарги, передбачений ст.304 КПК України, однак їй скарга була повернута, оскільки було порушено правило підсудності, а тому вважає, що строк оскарження постанови нею пропущено з поважних причин.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у скарзі. Просила таку задоволити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив доводи скарги ОСОБА_3 , та пояснив, що постанова є законною та обґрунтованою, під час досудового розслідування слідчим було проведено всі необхідні слідчі дії, проведено всі експертизи, допитано всіх свідків вказаної дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої 18.11.2013 р. загинув пішохід ОСОБА_8 . Також вказав, що згідно висновків проведених на досудовому розслідуванні експертиз встановлено, що водій ОСОБА_7 перебував у тверезому стані, що суперечить твердженням скаржника про те, що така експертиза не проводилася. Також пояснив, що згідно висновків судово-автотехнічної експертизи № 1775 від 13.05.2014 р. водій автомобіля «Ауді-100 ЗНГ» ОСОБА_7 реєстраційний номер НОМЕР_1 перевищив швидкість, що є порушенням Правил дорожнього руху України, однак не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування транспортного засобу як при допустимій швидкості руху автомобіля 90 км/год., і тим більше при вибраній водієм швидкості 104 … 108 км/год. При цьому, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди наїзду автомобіля «Ауді-100 ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода є обставини пов"язані з виявленням пішохода на проїзній частині дороги на віддалі, коли водій був позбавлений можливості уникнути наїзду. Тому, згідно вказаної експертизи причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди став той факт, що водій автомобіля «Ауді-100 ЗНГ» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виявлення небезпеки для руху, а тому в діях водія ОСОБА_7 відсутні порушення пунктів Правил дорожнього руху України, які б були в причиновому зв`язку з наслідками ДТП, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України. Крім того, зазначив, що з висновку судової токсикологічної експертизи № 3771/2013-т від 26.11.2013 р. речових доказів крові та сечі трупа ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт у крові 3,23 % (проміле), в сечі 3,75 % (проміле), що свідчить про те, що загиблий пішохід під час ДТП перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння.

Таким чином, прокурор стверджує, що старшим слідчим досліджено усі обставини, які мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а тому підстави для скасування постанови старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.06.2014 р. про закриття кримінального провадження № 0000865 від 19.11.2013 р., відсутні.

В судовому засіданні було встановлено, що потерпіла отримала копії оскаржуваної постанови 28.06.2014 р. та 04.07.2014 р., та була нею оскаржена в Бориславський міський суд з дотриманням десятиденного строку подання скарги, передбачений ст. 304 КПК України, однак їй скарга була повернута оскільки було порушено правило підсудності. До Галицького районного суду м. Львова скарга була надіслана 17.07.2014 р. Зважаючи на ці обставини приходжу до висновку, що строк оскарження постанови нею пропущено з поважних причин та скаржнику слід поновити строк на оскарження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000865 від 19.11.2013 р., на підставі дослідження яких була винесена оскаржувана постанова, та матеріали скарги, заслухавши думку особи, яка подала скаргу щодо оскаржуваної постанови, захисника, думку прокурора, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги потепілої ОСОБА_3 слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України особою, яка подала скаргу під час розгляду такої у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000865, що старший слідчий ОСОБА_6 діяв відповідно до Правил дорожнього руху України та встановив, що 18.11.2013 року близько 22 год. 50 хв. на 55 км. дороги Пісочне-Турка, що між м. Трускавець та м. Борислав Львівської області водій ОСОБА_7 керуючи автомобілем марки «Ауді-100 ЗНГ», державний номер НОМЕР_1 . Який рухався в напрямку м. Турки здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , відбулася дорожньо-транспортна пригода «автонаїзд», в результаті якого пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці пригоди. Проведеним досудовим слідством було встановлено, що в обставинах дорожньо-транспортної пригоди вини водія ОСОБА_7 не має, оскільки він був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування, що підтверджується всіма проведеними дослідженнями та експертизами по кримінальній справі.

Якщо в результаті проведених дій встановлено обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, то за згодою прокурора проводиться досудове розслідування відповідно до вимог статті 214 КПК України. У разі непідтвердження під час перевірки обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, відповідно до пунктів 1 або 2 частини 1 статті 284 КПК України приймається постанова про закриття кримінального провадження.

Згідно протоколу допиту ОСОБА_7 , даними на досудовому розслідуванні, оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, 18.11.2013 року близько 22 год. 50 хв. він керуючи автомобілем марки "Ауді-100ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з увімкненим дальнім світлом фар, рухався по автодорозі Пісочна-Турка, що між м. Трускавець та м. Борислав Львівської області, в напрямку м. Турка. Попутних транспортних засобів керованому ним автомобілю не було. В цей час була темна пора доби, жодних опадів не було, відповідно асфальтне покриття дороги було сухе. Проїзна частина автодороги між м. Трускавець та м. Борислав освітленою не була, і на вказаній ділянці автодороги електроосвітлення взагалі відсутнє. Швидкість руху керованого ним автомобіля становила приблизно 90 км/год. Коли він рухаючись по смузі свого руху, проїхав ділянку дороги, що має заокруглення ліворуч по напрямку до м. Турка, рухався на спуск, то в зустрічному йому напрямку, по смузі свого руху рухалися два автомобілі: перший з яких автомобіль "Шкода-Октавія" реєстраційний номер якого Республіки Польщі, але який саме ОСОБА_7 не зауважив, другий зустрічний автомобіль "Опель-Віваро", білого кольору, реєстраційного номера якого ОСОБА_7 також не зауважив. Вказані зустрічні автомобілі рухалися на близькій дистанції один до одного, однак з якою швидкістю ОСОБА_7 вказати не може. Водій зустрічного автомобіля «Шкода-Октавія» при наближені до керованого ОСОБА_7 автомобіля, переключив світло фар з дальнього на ближнє. Автомобіль "Опель-Віваро" рухався з увімкненим ближнім світлом фар. ОСОБА_7 також відразу ж переключив світло фар свого автомобіля на ближнє. В момент роз"їзду із першим зустрічним автомобілем марки "Шкода-Октавія", ОСОБА_7 раптово, в безпосередній близькості до керованого ним автомобіля побачив силует людини, яка у темному одязі, знаходилася на смузі руху його автомобіля, ближче до центральної частини автодороги. Якою частиною тіла був повернутий вказаний силует людини до керованого ОСОБА_7 автомобіля і рухався, чи стояв, ОСОБА_7 вказати не може, так як цього зауважити не встиг. Виявивши на смузі свого руху силует людини, ОСОБА_7 відразу ж застосував екстрене гальмування та дещо вивернув колесо керма свого автомобіля праворуч, і в цей же момент відчув удар з його передньої лівої частини. Пішохід впав на переднє вітрове скло автомобіля ОСОБА_7 з лівої частини, і скотившись з автомобіля впав ліворуч на проїзну частину дороги, а автомобіль ОСОБА_7 , проїхавши декілька метрів у загальмованому стані, опинився на правому узбіччі по напрямку руху до м. Турка.

Відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , даними на досудовому розслідуванні, первіреними в судовому засіданні, 18 листопада 2013 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, він керуючи автомобілем марки "Шкода-Октавія" реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_2 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перевозив ОСОБА_10 рухався по автодорозі Турка-Пісочне, в напрямку с.м.т. Пісочне, з увімкненим дальнім світлом фар. Швидкість руху керованого ним автомобіля становила приблизно 70 км/год. В цей час була темна пора доби, жодних опадів не було, відповідно асфальтне покриття дороги у сухому стані. Попутних та зустрічних транспортних засобів керованому ним автомобілю не було, а позаду його автомобіля з увімкненим ближнім світлом фар, рухався мікроавтобус «Опель-Віваро», білого кольору, номерних знаків якого він не зауважив, швидкість руху вказаного мікроавтобуса становила приблизно 70 км/год., і рухався він на відносно невеликій дистанції до керованого ОСОБА_9 автомобіля, а якій саме останній вказати затрудняється, так як не звертав на це уваги. Автодорога по якій вони рухалися освітленою не була, так як на вказаній ділянці автодороги електроосвітлення взагалі відсутнє. Як тільки керований ОСОБА_9 автомобіль з`їхав на спуск та проїхав ділянку автодороги, по напрямку руху до с.м.т. Пісочне має заокруглення праворуч, і вже рухався по прямій ділянці дороги, то останній раптово для себе виявив силует пішохода, який будучи одягнутий у темний неконтрастний одяг, повільною ходьбою, похитуючись, рухався по зустрічній для його автомобіля смузі руху, в напрямку м. Турка. Тобто вказаний пішохід рухався по правій стороні проїзної частини дороги відносно напрямку руху до м. Турка, на відстані приблизно 1 м. від суцільної осьової лінії, що по середині автодороги, практично прямо в напрямку м. Турка. ОСОБА_9 зрозумів, що вказаний пішохід перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як йшов повільно, причому похитуючись. Як тільки керований ОСОБА_9 автомобіль проїхав повз вказаного пішохода, то в цей час в зустрічному його автомобілю напрямку, із-за повороту ліворуч по напрямку руху до м. Турка, виїхав автомобіль марки "Ауді-100", темно-синього кольору, номерних знаків якого ОСОБА_9 не зауважив. Швидкість руху вказаного зустрічного автомобіля становила приблизно 80 км/год., і його водій заздалегідь, але з якої саме відстані до керованого ОСОБА_9 автомобіля останній вказати затрудняється, переключив світло фар свого автомобіля з дальнього на ближнє. ОСОБА_9 також переключив світло фар свого автомобіля з дальнього на ближнє, і коли він розминувся із зустрічним йому автомобілем марки "Ауді-100", то у ліве дзеркало заднього виду свого автомобіля побачив, що вказаний автомобіль почав гальмувати, і позаду цього автомобіля почала підніматися пилюка. ОСОБА_9 зрозумів, що водій вказаного автомобіля марки "Ауді-100", розминувшись із його автомобілем марки "Шкода-Октавія" почав застосовувати екстрене гальмування, уникаючи наїзду на вказаного пішохода. Проїхавши декілька метрів в напрямку смт. Пісочне, ОСОБА_9 розвернув свій автомобіль в напрямку м. Турка, і проїхавши декілька метрів у вказаному напрямку побачив, що вказаний автомобіль марки "Ауді-100" стояв на правому узбіччі по напрямку руху до м. Турка, повернутий передньою частиною у вказаному напрямку, а позаду цього автомобіля на правій смузі руху по напрямку руху до м. Турка, впоперек проїзної частини автодороги, головою до суцільної осьової лінії, що по середині автодороги, на спині нерухомо лежав пішохід. Біля вказаного пішохода знаходився водій автомобіля марки "Ауді-100". ОСОБА_9 підійшов ближче до цього пішохода та зрозумів, що він ознак життя не подавав. Моменту наїзду зустрічного автомобіля марки "Ауді-100" на пішохода, який рухався по смузі руху останнього у попутному з ним напрямку, ОСОБА_9 не бачив, так як рухаючись в напрямку с.м.т. Пісочне, вже розминувся з цим зустрічним автомобілем.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , даними на досудовому розслідуванні, оголошеними та перевіреними в судовому засіданні, 18 листопада 2013 року приблизно о 22 годині 50 хвилин, він знаходився на передньому пасажирському сидінні в салоні автомобіля марки "Шкода-Октавія" реєстраційний номер Республіки Польщі НОМЕР_3 , яким керував рухаючись по автодорозі Турка-Пісочне, в напрямку с.м.т. Пісочне, водій ОСОБА_9 . Швидкість руху вказаного автомобіля становила приблизно 70 км/год. В цей час була темна пора доби, опади відсутні, дорожнє покриття сухе. Попутних та зустрічних транспортних засобів керованому ОСОБА_9 автомобілю не було, а позаду його автомобіля з увімкненим ближнім світлом фар, із швидкістю приблизно 70 км/год. рухався мікроавтобус "Опель-Віваро", білого сльору, номерних знаків якого ОСОБА_10 не зауважив. Автодорога по якій вони рухалися освітленою не була, так як на вказаній ділянці автодороги електроосвітлення взагалі відсутнє. Як тільки керований ОСОБА_9 автомобіль з`їхав на спуск та проїхав ділянку автодороги, яка по напрямку руху с. м. т. Пісочне має заокруглення праворуч, і вже рухався по прямій ділянці дороги, то ОСОБА_10 раптово виявив силует пішохода, який будучи одягнутий в темний неконтрастний одяг, повільною ходьбою, похитуючись, рухався по зустрічній для їхнього автомобіля смузі руху, в напрямку м. Турка. ОСОБА_10 розумів, що вказаний пішохід перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як йшой повільно, причому похитуючись. Як тільки керований ОСОБА_9 автомобіль проїхав повз вказаного пішохода, то в цей час в зустрічному його автомобілю напрямку, із-за повороту ліворуч по напрямку руху до м. Турка, виїхав автомобіль марки "Ауді-100", темно-синього кольору, номерних знаків якого ОСОБА_10 не зауважив. Швидкість руху вказаного зустрічного автомобіля становила приблизно 80 км/год., і його водій переключив світло фар свого автоїмобіля з дальнього на ближнє. ОСОБА_9 також переключив світло свого автомобіля з дальнього на ближнє, і коли керований ним автомобіль розминувся із зустрічним йому автомобілем марки "Ауді-100", то ОСОБА_10 побачив, зустрічний автомобіль марки "Ауді-100" почав гальмувати, і позаду цього автомобіля почала підніматися пилюка. ОСОБА_10 зрозумів, що водій того автомобіля марки "Ауді-100", розминувшись із керованим ОСОБА_9 автомобілем марки "Шкода-Октавія", почав застосовувати екстрене гальмування, уникаючи наїзду на вказаного пішохода. Проїхавши декілька метрів в напрямку с. м. т. Пісочне, ОСОБА_9 розвернув свій автомобіль в напрямку м. Турка, і коли проїхав декілька метрів у вказаному напрямку, то ОСОБА_10 побачив, що автомобіль марки "Ауді-100" стояв на правому узбіччі по напрямку руху до м. Турка, повернутий передньою частиною у вказаному напрямку, а позаду цього автомобіля на правій смузі руху по напрямку руху до м. Турка, впоперек проїзної частини автодороги, головою до суцільної осьової лінії, що по середині автодороги, на спині лежав пішохід, який ознак життя не подавав.

Згідно дослідженого у судовому засіданні рапорту оперуповноваженого СКР Дрогобицького МВ ГУ МВСУкраїни у Львівській області ОСОБА_11 від 11 грудня 2013 року встановлено, що в ході проведених заходів встановити свідків та очевидців пригоди не представилось можливим. (а.с.65). Згідно довідки № 214, виданої 25 грудня 2013 року філією"Дрогобицький годор" ДП Львівський облавтодор ВАТ "Автомобільні дороги України" встановлено, що на автодорозі Турка-Пісочне, ділянка (Борислав-Трускавець) на 22 годину 50 хвилин 18 листопада 2013 року були в наявності такі дорожні знаки ПДР України:1.1."Небезпечнийповоротправоруч",1.2 небезпечний поворот ліворуч" та 1.39 "Інша небезпека (аварійно-небезпечна ділянка), а також на автодорозі була нанесена суцільна лінія горизонтальної нижньої розмітки 1.1 ПДР України. (а.с. 67).

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновку судово-токсикологічної експертизи № 3980/2013-т від 12 грудня 2013 року встановлено, що в крові ОСОБА_7 не виявлено етилового, метилового, пропілового, бутилового і алілового спиртів. (а.с.96). Також згідно висновків судово-медичної експертизи № 341 від 20 грудня 2013 року встановлено, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок важкої черепно-мозкової травми у вигляді багатоуламкового перелому кісток основи та склепімня черепа з крововиливом під м`яку мозкову оболонку і забоєм

речовини головного мозку. Також у потерпілого появились тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на внутрішній поверхні м`яких покривів голови в потиличній ділянці зліва, закритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в нижній третині, рани в ділянці надбрівної дуги зліва, саден на лівій щоці біля кута рота, на передніх поверхнях обох колінних суглобів, на передньо-боковій поверхні грудної клітки зліва з переходом на передню черевну стінку, синця в ділянці очниці зліва. Вказані тілесні ушкодження могли бути спричиненні під час ДТП, зокрема, внаслідок наїзду на ОСОБА_8 легкового автомобіля, коли останній знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні і був повернутий лівою половиною тіла до травмуючої сили, з первинним контактом (ударом) виступаючої передньої частини кузова автомобіля (бампером) в ділянці гомілок та наступним падінням на кузов автомобіля і дорожнє покриття. (а.с.98-105).

В судовому засіданні досліджено, що згідно висновків транспортно-трасологічної експертизи № 4253 від 24 грудня 2013 року встановлено, що наїзд автомобіля марки "Ауді-100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 на пішохода ОСОБА_8 відбувся на правій смузі проїзної частини дороги (відносно напрямку руху автомобіля в сторону м. Борислав), на ділянці, що розташована дещо раніше місця фіксації початку осипу осколків скла. (а.с. 109-111).

Згідно з дослідженими в судовому засіданні висновками судово-автотехнічної експертизи №1/1045 від 28 грудня року встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди робоча гальмівна система, система рульового управління та система освітлення автомобіля марки "Ауді-100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані та могли виконувати функції, передбачені конструкцією. (а.с.116-123). Також згідно висновків транспортно-трасологічної експертизи № 183 від 02 квітня 2014 року встановлено, що наїзд автомобіля марки "Ауді-100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 відбувся на правій смузі проїзної частини дороги відносно напрямку руху автомобіля в сторону м. Турка, на ділянці зміни характеру сліду гальмування коліс автомобіля та різкої зміни напрямку цих слідів, або ж на віддалі біля 14,2 м. від початку сліду гальмування та лівого борта автомобіля. (а.с. 128-131).

Із висновків судово-автотехнічної експертизи № 184 від 7 квітня 2014 року встановлено, що швидкість руху автомобіля марки "Ауді-100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 при загальній довжині сліду гальмування заднього лівого колеса 56,5 м. на сухому асфальтному покритті проїзної частини дороги могла складати біля 104... 108 км/год. (а.с.133-134).

В судовому засіданні встановлено, що згідно висновків судово-автотехнічної експертизи № 1775 від 27 травня 2014 року встановлено, що в ситуації, що розглядається водій автомобіля марки "Ауді-100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.2., 12.6.ґ) та 12.3 Правил дорожнього руху України. Технічний зміст вказаних пунктів зобов`язував водія у темну пору доби рухатися із швидкістю, щоб мати змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги, але на автомобільних дорогах поза межами населеного пункту не більше 90 км/год., в момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити в світлі фар автомобіля, негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. В ситуації, що розглядається пішохід ОСОБА_8 повинен був керуватися вимогами пунктів 4.3, 4.4., 4.14а), ґ) ПДРУ. Технічний зміст вказаних пунктів Правил зобов`язує пішоходів, які рухаються узбіччям чи краєм проїзної частини за межами населених пунктів йти назустріч руху транспортних засобів, у темну пору доби пішоходи повинні виділити себе на дорозі для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху. Забороняється пішоходам виходити на проїзну частину дороги, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, затримуватися і зупинятися на проїзній частині дороги. Допустима по умовам видимості дороги у напрямку руху 60,1 м. швидкість руху автомобіля марки "Ауді 100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 не повинна була перевищувати 89...92,5 км/год. Якщо швидкість руху вказаного автомобіля перед пригодою складала 104 км/год., то вона не відповідала вимогам пунктів 12.2. та 12.6 ґ) ПДРУ. Водій автомобіля марки "Ауді 100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути наїзду шляхом своєчасного екстреного гальмування транспортного засобу як при допустимій швидкості руху автомобіля 90 км/год, і тим більше при вибраній водієм швидкості 104... 108 км/год. Якщо небезпека для руху водію автомобіля марки "Ауді 100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 виникає в момент об`єктивної можливості виявлення пішохода, коли передня частина автомобіля знаходилася на віддалі 30 м. від місця наїзду, то з технічної точки зору, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди - наїзду автомобіля марки "Ауді 100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода - є обставини пов`язані з виявленням пішохода на проїзній частині дороги на віддалі, коли водій був позбавлений можливості уникнути наїзду. (а.с.152-154).

З наведеного встановлено, що причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди став той факт, що водій автомобіля марки "Ауді 100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 був позбавлений технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_8 шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, а тому в діях водія ОСОБА_7 відсутні порушення пунктів Правил дорожнього руху України, які б були в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а таким чином у його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Однак, враховуючи те, що обрана водієм ОСОБА_7 швидкість руху автомобіля марки "Ауді-100 ЗНГ" реєстраційний номер НОМЕР_1 в обстановці місця пригоди не відповідала допустимій по умові видимості дороги, тобто дії водія ОСОБА_7 не відповідали технічним вимогам п. 12.2 та п. 12.6 ґ) Правил дорожнього руху України, але вказаний факт невідповідності дій водія не знаходиться в прямому причинно-наслідкову зв`язку з настанням даної пригоди, то відповідно у діях водія ОСОБА_7 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що її загиблий син ОСОБА_8 18.11.2013 р., тобто в день, коли трапилася ДТП вживав спиртні напої, зокрема вино. Також повідомила, що водій ОСОБА_7 під час ДТП ніби-то перевозив в автомобілі двох дівчат пасажирів, які не були допитані слідством як свідки. Однак повідомити слідчого суддю кого конкретно перевозив водій ОСОБА_7 в цей день вона не може, так як їй це невідомо. Однак суд критично відноситься до цих показань свідка, оскільки свідок не була присутньою при настанні ДТП, а свідчить зі слів третіх осіб, яких вона навіть не в змозі назвати. Тому встановити вказаних осіб за таких обставин суд вважає неможливим, тим більше покази свідка в цій частині суперечать показам інших свідків по вказаному кримінальному провадженні.

З матеріалів скарги вбачається, що старшим слідчим ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 було проведено по кримінальному провадженню № 0000865 від 19.11.2013 року всі слідчі дії, передбачені главою 20 Кримінально-процесуального кодексу України.

Зважаючи на вказане, приходжу до переконання, що в задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.06.2014 р. про закриття кримінального провадження № 0000865 від 19.11.2013 р. слід відмовити, оскільки старшим слідчим ОСОБА_6 здійснено всі необхідні слідчі дії, необхідні для встановлення наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а відтак приходжу до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 05.06.2014 року є законною, оскільки в діях водія ОСОБА_7 не має порушень Правил дорожнього руху України, які би були в причиновому зв"язку з наслідками ДТП, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст. 22, 55, 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

поновити скаржнику строк оскарження постанови старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.06.2014 р. про закриття кримінального провадження № 0000865 від 19.11.2013 р.

У задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ОВС ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_6 від 05.06.2014 р. про закриття кримінального провадження № 0000865 від 19.11.2013 р. - відмовити за безпідставністю.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її отримання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1