Справа № 11-525 2007р. Головуючий у 1-й інстанції - Ковальова О.О.
КК Доповідач - Лантушенко Ю.Ф.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року серпня 2 дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого -
Лугового М. Г.,

суддів -
Лантушенка Ю.Ф., Демченка М. О.,

з участю

прокурора - Друченко Т.В.,

засудженого - ОСОБА_1.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми
кримінальну

справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1. на вирок
Охтирського

міськрайонного суду Сумської області від 15 травня
2007р.,

яким, - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження, уродженець с. Ясенове Охтирсь­кого району
Сумської області, раніше судимий:

1)
3.10.2001р. за
ст. ст. 185 ч.3,
69 КК України до штрафу в розмірі 1000 грн.;

2)
26.04.2006р. за
ст. ст. 185 ч.3,
69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі і на підставі ст. 75
КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 2 роки;

постановою суду
від 28.04.2007р. скасовано звільнення від відбування
покарання з випробу­ванням на підставі
ст. 78 ч.2 КК України, ст. 408-2 КПК України, призначене вироком від 26.04.2006р. і
направлено ОСОБА_1. для відбування покарання у вигляді 1 року 6 місяців
позбавлення волі; житель м. Охтирка Сумської області, -

засуджений
за ст.
164 ч.1 КК України на два роки обмеження волі, і, на
підставі ст. 72 ч.1 п.1 п.п. "б" КК
України, перевести в більш суворий
вид, і призначити покарання у вигляді
одного року позбавлення волі;

на
підставі ст. 71 ч.ч.1, 4 КК України до
призначеного покарання частково приєднано невідбуїе покарання у вигляді одного
року позбавлення волі за попереднім вироком від 26 квітня 2006р., і остаточно визначено для відбування два роки
позбавлення волі.

Цим
вироком ОСОБА_1. засуджений за вчинення такого злочину.

Рішенням Охтирського міського суду від 7 квітня 2000р. з ОСОБА_1. на
користь потерпілої ОСОБА_2. стягнуті
аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1А неоподатковуваного мінімуму
доходів громадян, на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дитиною повноліття. Але
ОСОБА_1., який є працездатним, фізично здоровим, умисно,
протягом з січня 2006р. по грудень 2006р. не оплачував встановлені
рішенням суду кошти на утримання дитини. Будучи неодноразово, 29 вересня 2006р., 17 листопада 2006р. письмово попередженим про
необхідність сплати аліментів та про кримінальну відповідальність за ухилення
від виконання рішення суду про стягнення аліментів, на попередження державних виконавців ОСОБА_1.
не реагував, і, внаслідок несплати аліментів, за ним утворилася заборгованість перед
потерпілою в розмірі 3504, 79 грн.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1. зазначив,
що з січня по грудень 2006р. він не сплачував аліментів, оскільки декілька разів тяжко хворів, а ОСОБА_3. не є його дитиною. При його
засудженні за ст. 164 ч.1 КК
України, йому не було надано останнє
слово і не було надано можливості надати докази на своє виправдання. Прохає
переглянути справу.

Вислухавши
доповідь судді, виступ засудженого
ОСОБА_1., який підтримав свою апеляцію і
прохав пом"якшити йому покарання,
думку прокурора про залишення вироку без змін, перевіривши матеріали справи, і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Колегія
суддів вважає, викладені в апеляції
доводи про те, що в судовому засіданні
засудженому ОСОБА_1. не було надано останнє слово про своє виправдання, не відповідає дійсності, оскільки з протоколу судового засідання
вбачається, що ОСОБА_1 була надана
можливість дати показання, і йому було
надано останнє слово в судових дебатах,
коли заявив, що розкаюється у
скоєному злочині та просить суворо його не карати.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1. не оспорює своєї вини, про що підтвердив в судовому засіданні
апеляційного суду.

Колегія
суддів вважає, що при призначенні
ОСОБА_1. покарання, суд 1-ї
інстанції, згідно вимог ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного, та обставини що впливають на покарання, тому ОСОБА_1. призначене таке покарання, яке є достатнім й необхідним для попередження
нових злочинів, у зв"язку з чим у
колегії суддів немає підстав для пом"якшення ОСОБА_1. покарання за його
апеляцією.

Однак, колегія суддів звернула увагу
на те, що суд 1-ї інстанції у вироку не
вирішив питання про зарахування у строк відбування покарання строк перебування
ОСОБА_1. під вартою з 28 квітня 2007р. до 4 травня 2007р., тобто з моменту затримання його 28 квітня
2007р. (а.с. 125) на виконання постанови суду від 28 квітня 2007р. про
скасування звільнення ОСОБА_1. від відбування покарання з випробуванням, призначене попереднім вироком від 26 квітня
2006р., і про направлення його для
відбування покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, - до винесення судом постанови від 4 травня
2007р. по даній справі про зміну ОСОБА_1. запобіжного заходу з підписки про
невиїзд на взяття під варту (а.с. 127).

Тому, в порядку
ст. 365 КПК України, необхідно
запропонувати суду вирішити вказане питання на підставі ст.
ст. 409, 411 КПК України.

Керуючись ст.
ст. 362, 366,
377 КПК України, колегія суддів,
-

УХВАЛИЛА:

Вирок
Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15 травня 2007р. щодо
ОСОБА_1 залишити без змін, а його
апеляцію, - без задоволення.

В
порядку ст. 365 КПК України
запропонувати суду вирішити питання про зарахування в строк відбування ОСОБА_1.
покарання строк перебування його під вартою з 28 квітня 2007р. до 4 травня
2007р. на підставі ст. ст.
409, 411 КПК України.