У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Вус С.М. і Таран Т.С.,

за участю прокурора Колесниченка О.В.

розглянула
в судовому засіданні в м.Києві 5 лютого 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням першого заступника прокурора Автономної Республіки Крим на
вирок Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 липня 2007
року щодо ОСОБА_1.

Цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, такий, що не має судимості,

засуджений:

за ч.2 ст.191 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права
обіймати адміністративно-господарські посади строком на 1 рік;

за ч.1 ст.366 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права
обіймати адміністративно-господарські посади строком на 1 рік.

На підставі ст.70 КК України за
сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено остаточне покарання у виді позбавлення
волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати адміністративно-господарські
посади строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України
постановлено звільнити ОСОБА_1 від відбування основного покарання з
випробуванням упродовж іспитового строку 1 рік.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1.
не переглядався.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винуватим у тому, що він, як майстер
електроцеху Керченського пасажирського вагонного депо, під час складання
табелів обліку робочого часу працівників електроцеху за жовтень, листопад і
грудень 2006 року, а також за березень 2007 року, з метою крадіжки коштів
Керченського пасажирського вагонного депо, зловживаючи своїм службовим
становищем, вніс в ці документи неправдиві відомості про відроблений
позаробочий час за сумісництвом акумуляторниками ОСОБА_2 і ОСОБА_3, а також
слюсарем-електриком ОСОБА_4. Внаслідок вчиненого службового підроблення ОСОБА_1
незаконно отримав від зазначених працівників підприємства нарахованих 1775
гривень.

У касаційному поданні прокурор, не
оспорюючи висновків суду про доведеність винності ОСОБА_1., вважає, що вирок
суду підлягає скасуванню через неправильне застосування кримінального закону,
оскільки при призначенні однакового за видом та розміром додаткового покарання
за ч.2 ст.191 та ч.1 ст.366 КК України, суд застосував принцип поглинення менш
суворого покарання більш суворим. З цих підстав просить вирок суду щодо ОСОБА_1
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який підтримав касаційне подання частково, просив вирок суду щодо ОСОБА_1
скасувати в частині призначення додаткового покарання за ч.2 ст.191 КК України
у виді позбавленням права обіймати адміністративно-господарські посади строком
на 1 рік і на підставі ст.69 КК України не призначати таке покарання, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що воно підлягає частковому задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1. у вчиненні
злочинів, за які його засуджено, правильність кваліфікації його дій у
касаційному поданні не оспорюються.

Порушень кримінально-процесуального
закону при судовому розгляді справи, які б ставили під сумнів обґрунтованість
висновків суду про винність ОСОБА_1., не виявлено.

Колегія суддів не убачає також підстав
для скасування вироку щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону при призначенні йому додаткового покарання.

Встановлені судом та наведенні у
мотивувальній частині вироку щодо ОСОБА_1 обставини, які пом'якшують покарання
та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, з урахуванням особи
винного, дають підстави в порядку, передбаченому ч.2 ст.69 КК України, не
призначати засудженому додаткового покарання за ч.2 ст.191 КК України.

Керуючись ст.ст.394-396 КПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

касаційне подання прокурора задовольнити частково.

Вирок Керченського міського суду Автономної Республіки Крим від 26 липня
2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Вважати його засудженим за ч.2 ст.191 КК України до покарання у виді
позбавлення волі на строк 2 роки та на підставі ч.2 ст.69 КК України не
призначати додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати
адміністративно-господарські посади.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.2
ст.191, ч.1 ст.366 КК України, вважати ОСОБА_1 засудженим до покарання у виді
позбавлення волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати
адміністративно-господарські посади строком на 1 рік.

У решті вирок суду залишити без зміни.

Судді :

Федченко О.С. Вус С.М. Таран Т.С.

Відповідно до вимог ч.1 ст.55 КК України, позбавлення права обіймати певні
посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як додаткове покарання
на строк від одного до трьох років. Як убачається з вироку суду, додаткове
покарання ОСОБА_1 за обома статтями КК визначено у мінімальному розмірі. а тому
для усунення зазначеної у касаційному поданні неправильності

оскільки з цих підстав вирок може
бути скасований лише за м'якістю призначеного покарання.

На
підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим йому остаточно визначити покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1.
від відбування основного покарання звільнити з випробуванням, з іспитовим
строком 1 рік.

В решті
вирок залишити без зміни.