Дата документу Справа № 337/6982/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 337/6982/14-к Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 11- кп/778/542/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.2 Доповідач в апел. інстанції
КК України ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілого - ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 2,3,4 КК України.

Постановлено запобіжний захід- особисте зобов`язання залишити до набрання вироком законної сили.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 800 грн., в іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Постановлено речові докази: - автомобіль Камаз 5320, д.р.н. НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350 д.р.н. НОМЕР_2 повернути водію ОСОБА_11 ;

- автомобіль ДЕУ, д.р.н. НОМЕР_3 , - повернути потерпілому ОСОБА_8 ;

-автомобіль Хонда Сівік, д.р.н. НОМЕР_4 , який знаходиться на штраф майданчику СПР в м. Запоріжжі звернути в рахунок відшкодування потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди.

Згідно з вироком суду, 04 серпня 2014 року, близько 01-30 години, водій ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Хонда Сівік, р.н. НОМЕР_4 , рухався по Хортицькому шосе з боку вул. маршала Судця в напрямку вул. Рубана у м. Запоріжжі. При цьому водій ОСОБА_7 рухався по Хортицькому шосе із швидкістю понад 60 км/год., що перевищує допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги 60 км/год.

В той же час, водій ОСОБА_11 , керуючи автомобілем Камаз 5320, р.н. НОМЕР_1 з причепом ГКБ 8350, р.н. НОМЕР_2 , рухався в зустрічному напрямку для водія ОСОБА_12 з боку вул. Рубана у м. Запоріжжі по центру проїжджої частини, а по вул. Хортицьке шосе, позаду автомобіля Камаз, в попутному з ним напрямку, рухався водій ОСОБА_8 , який керував автомобілем ДЕУ, р.н. НОМЕР_3 .

Під час руху, водій ОСОБА_7 , знаходячись біля опори освітлення № 21 по вул. Хортицьке шосе у м. Запоріжжі, в порушення п.п. 10.1,12.4 ПДР України, рухаючись із перевищенням швидкості руху, не переконавшись, що його дії будуть небезпечними для других учасників дорожнього руху, змінив напрямок руху в напрямку зустрічної смуги руху, де скоїв зіткнення з лівою частиною кузова автомобіля Камаз.

В результаті порушень правил безпеки дорожнього руху, водій ОСОБА_7 , продовжуючи прямолінійний рух по зустрічній смузі руху в напрямку вул. Рубана з перевищенням швидкості, скоїв зіткнення з автомобілем ДЕУ під керуванням водія ОСОБА_8 .

Внаслідок ДТП водієві ОСОБА_8 було спричинено тяжкі та легкі тілесні ушкодження

Порушення вимог п.10.1 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та її наслідками.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим в частині вирішення цивільного позову та долі речових доказів. Вказує на те, що потерпілим не підтверджено доказами розмір позовних вимог, а судом не взято до уваги тимчасову непрацездатність обвинуваченого та отримані ним в наслідок ДТП тілесні ушкодження. Також вказує, що при вирішенні питання долі речових доказів у кримінальному провадженні суд в порушення вимог ст. 100 ч. 9 п.5 КПК України, звернув у рахунок відшкодування потерпілому ОСОБА_8 моральної шкоди автомобіль Хонда Сівік, р.н. НОМЕР_4 , що належить йому на праві власності, оскільки ним добровільно було сплачено матеріальну шкоду потерпілому. Просить вирок змінити в частині вирішення цивільного позову, зменшити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню, повернути йому автомобіль Хонда Сівік р.н. НОМЕР_4 . як законному власнику.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_8 вказує на те, що обвинувачений ніде не працює, не має джерела доходу, моральну та матеріальну шкоду завдану злочином на теперішній час йому не відшкодував, автомобіль є єдиною його власністю, у зв`язку з чим просить накласти арешт на автомобіль, який належить обвинуваченому ОСОБА_7 , вирок суду залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Заслухавши доповідача; пояснення та останнє слово обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 на підтримання доводів своєї апеляційної скарги; думку потерпілого ОСОБА_8 та його представника ОСОБА_10 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та наполягали на накладенні арешту на автомобіль обвинуваченого; думку прокурора, який вважав вирок суду законним в частині вирішення цивільного позову і необґрунтованим щодо звернення стягнення на автомобіль обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст.128,129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого або на фізичну чи юридичну особу, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної винним, суд у вироку навів мотиви в обґрунтування своїх висновків щодо розміру шкоди, яка підлягає стягненню, вказав чому позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволено у розмірі 50 000 грн., а у стягненні решти суми (100 000 грн.) відмовлено. Рішення суду в цій частині обґрунтовано відповідає вимогам цивільного та цивільно-процесуального законодавства, постановлено з урахуванням розумності та справедливості, розміру моральних страждань потерпілого ОСОБА_8 та інших негативних наслідків, що настали в наслідок злочину, скоєного обвинуваченим.

Разом з тим, рішення суду про вирішення долі речових доказів в частині звернення автомобіля обвинуваченого ОСОБА_7 у рахунок відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 неможна визнати законним та обґрунтованим, на що вірно у своїй апеляційній скарзі вказує обвинувачений.

Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження може вирішити питання про накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого для забезпечення цивільного позову.

Згідно з ч.9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому ст.100 ч.9 п.1 КПК України встановлено, що конфіскації підлягають лише гроші цінності та інше майно, які належать обвинуваченому і були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС від 05.08.2014 року автомобіль Хонда не було визнано речовими доказами як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення(а.п.65). Під час судового слідства автомобіль також не був визнаний таким. Ухвалою слідчого судді або суду не накладався арешт на автомобіль з метою забезпечення цивільного позову.

А тому рішення суду в указаній частині не узгоджується із вимогами ст.16 КПК України.

При таких обставинах автомобіль Хонда Сівік має бути повернутим законному володільцю- обвинуваченому ОСОБА_7 .

Вимоги потерпілого ОСОБА_8 .Ю у його запереченнях про накладення арешту на автомобіль обвинуваченого судом апеляційної інстанції для забезпечення цивільного позову не ґрунтуються на законі. Оскільки відповідно до вимог ст. 402 КПК України заперечення повинні відповідати законодавчо встановленим вимогам щодо їх форми і змісту, таким чином заперечення на апеляційну скаргу можуть стосуватися лише обґрунтуванню незгоди зі змістом та вимогами апеляційної скарги. Клопотання ж про накладення арешту на майно мають бути подані та розглянуті у відповідності до вимог глави 17 КПК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, та вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, кваліфікація дій в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_7 в частині вирішення питання речових доказів змінити.

Речовий доказ автомобіль Хонда Сівік, д.н. НОМЕР_4 , який знаходиться на штраф майданчику СПР в м. Запоріжжі (м.Запоріжжя, пров. Кцузнецький, 13), повернути обвинуваченому ОСОБА_7 .

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді: