романівський районний суд
житомирської області
Кримінальне провадження № 290/1416/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2013 року
Романівський районний суд
Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.,

при секретарі Колосовській К.В.,

за участю прокурора Ксінзука О.О.,

обвинуваченої ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

потерпілого ОСОБА_3,

представників потерпілого ОСОБА_4 та
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Романові кримінальне
провадження, внесене до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0000496 від 24.09.2013 року, за
обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки,
уродженки с. Дертка Романівського
району Житомирської області,
громадянки України (реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_1), яка не працює,
одружена, має на утриманні трьох
неповнолітніх дітей, зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше не
судима,

у вчиненні кримінального
правопорушення - злочину,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_1 23.09.2013 року,
приблизно о 18:00 год., перебуваючи біля
приміщення банку "Аваль", розташованого
за адресою: вул. Леніна, 40, смт. Миропіль
Романівського району Житомирської
області, в ході конфлікту на грунті
особистих неприязних відносин, умисно
нанесла декілька ударів ногою в живіт
та по правому стегну неповнолітньому
ОСОБА_3, чим заподіяла йому легкі
тілесні ушкодження без короткочасного
розладу здоров'я у вигляді синця
передньої черевної стінки, синців
правого стегна.

Допитана в судовому засіданні
обвинувачена ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні інкримінованого їй діяння не
визнала у повному обсязі та показала
суду, що тілесних ушкоджень
неповнолітньому ОСОБА_3 не наносила.

Не зважаючи на невизнання
обвинуваченою ОСОБА_1 своєї вини у
вчиненні злочину, її вина у
інкримінованому їй діянні повністю
доведена та підтверджується
наступними доказами, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_3,
який, будучи допитаним у судовому
засіданні, показав суду, що 23.09.2013 року
приблизно о 18:00 год. він зустрівся зі
своїм батьком ОСОБА_6 біля приміщення
банку "Аваль" в смт. Мирополь. В
автомобілі ОСОБА_6 перебувала ОСОБА_1
Батько хотів з'ясувати, чому мати
ОСОБА_4 не дає йому дозвіл бачитися зі
своїм меншим сином. Через деякий час до
приміщення банку підійшла мати
потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і з
автомобілю вийшла ОСОБА_1 Між вказаними
особами розпочалася суперечка, яка
переросла в бійку між ОСОБА_1 та ОСОБА_4
ОСОБА_3, намагаючись захистити свою
матір, відтягував від неї ОСОБА_1,
тримаючи її ззаду. ОСОБА_1 повернула
голову, побачила ОСОБА_3 та вдарила його
декілька разів, щоб він від неї
відчепився. Після цього ОСОБА_3 присів,
сказавши, що йому болить живіт і бійка
припинилась. Мати ОСОБА_4 привела
ОСОБА_3 в лікарню, де його оглянули та
відвезли до Романівської ЦРЛ.

- показами свідка ОСОБА_7, який,
будучи допитаним у судовому засіданні,
показав суду, що 23.09.2013 року він разом з
ОСОБА_4 повертався з смт. Романова до
смт. Миропіль. Коли вони були вже в смт.
Миропіль до ОСОБА_4 зателефонував її
син ОСОБА_3 та повідомив, що біля
приміщення банку "Аваль" його зупинив
батько та не відпускає. ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 побігли до банку і побачили там
ОСОБА_6, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 Одразу між ними
виникла суперечка на грунті особистих
неприязних відносин, яка згодом
переросла у бійку. ОСОБА_4 і ОСОБА_1
почали тягати одна одну за волосся.
ОСОБА_7 намагався їх розборонити та
відтягував ОСОБА_4 в одну сторону, а
ОСОБА_3 почав кричати до ОСОБА_1, щоб
вона відпустила його матір та
відтягував ОСОБА_1ззаду руками. ОСОБА_7
почув крик ОСОБА_3, який плачучи сказав,
що йому болить, та зігнувся від болю,
стоючи біля ОСОБА_1 Від ОСОБА_3 він
дізнався, що його вдарила ОСОБА_1

- показами свідка ОСОБА_8, який,
будучи допитаним у судовому засіданні,
показав суду, що він працює на посаді
оперуповноваженого ГКМСД
Романівського РВ УМВС України в
Житомирській області. 23.09.2013 року він
знаходився в смт. Миропіль
Романівського району. Приблизно о 17:30
год. йому на мобільний телефон
зателефонував черговий Романівського
РВ УМВС та повідомив, що біля
приміщення банку "Аваль" відбувається
бійка. ОСОБА_8 одразу приїхав на місце
події та побачив там ОСОБА_4, ОСОБА_3,
ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_1, які
сперечалися між собою та
висловлювалися нецензурною лайкою.
Згодом між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 почалася
бійка. ОСОБА_8 підійшов, щоб їх
розборонити, неповнолітній ОСОБА_3
також допомагав їх розбороняти та
відтягував ззаду ОСОБА_1 Через деякий
час ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_3 зігнувся,
тримався за живіт і плакав. ОСОБА_4
відвела сина ОСОБА_3 в сторону і вони
сіли на лавці. ОСОБА_8 запитав у ОСОБА_3,
що сталося, і ОСОБА_3 відповів, що коли
він відтягував ОСОБА_1, вона вдарила
його ногою в живіт та по нозі.

- показами свідка ОСОБА_4, яка,
будучи допитаною у судовому засіданні,
показала суду, що 23.09.2013 року їй
зателефонував її син ОСОБА_3 та
повідомив, що він знаходиться біля
приміщення банку "Аваль", де його
упіймав батько ОСОБА_6 та не відпускає.
ОСОБА_4 приблизно через 10 хвилин разом з
ОСОБА_7 прибігли до банку і побачили там
ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 одразу
вийшла з автомобіля та схопила ОСОБА_4
за волосся і почала бити. У цей час
підбігли ОСОБА_7 та ОСОБА_3 та почали їх
розтягувати в різні сторони. ОСОБА_3
відтягував ОСОБА_1, яка, обернувшись,
побачила ОСОБА_3 і вдарила декілька
разів ногою в живіт та по правій нозі.

- показами свідка ОСОБА_9, який,
будучи допитаним у судовому засіданні,
показав суду, що він працює фельдшером
швидкої допомоги Миропільської
дільничної лікарні. 23.09.2013 року він
перебував на чергуванні у лікарні.
Приблизно о 18:20 год. до відділення
лікарні звернулась ОСОБА_4 зі своїм
сином ОСОБА_3, у якого були болі в районі
живота та правого стегна. Після огляду
ОСОБА_3 було доставлено до Романівської
ЦРЛ. Зі слів ОСОБА_4 ОСОБА_9 дізнався, що
удари ОСОБА_3 нанесла ОСОБА_1 в ході
бійки.

- висновком судово-медичної експертизи
№ 606 від 30.09.2013 року, згідно з яким у
ОСОБА_3 є тілесні ушкодження у вигляді
синця передньої черевної стінки,
синців правого стегна, синця лівої
гомілки, що відносяться до легкого
ступеню тілесних ушкоджень без
короткочасного розладу здоров'я.
Виявлені тілесні ушкодження
утворилися від дії тупого твердого
предмету з обмеженою контактуючою
поверхнею, можливо від ударів рукою,
ногою. Враховуючи локалізацію тілесних
ушкоджень, було нанесено не менше 4-х
ударів (том 1 а.с. 15).

Свідок ОСОБА_6, будучи допитаним у
судовому засіданні, показав суду, що
23.09.2013 року приблизно о 18:00 год. в смт.
Миропіль біля приміщення банку "Аваль"
він зупинив свого сина ОСОБА_3, який
рухався на скутері. У свого сина ОСОБА_6
хотів з'ясувати, чому його мати ОСОБА_4
не дозволяє ОСОБА_6 спілкуватися з
дітьми. Через деякий час підійшла і
ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 та між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 почалася бійка, в ході якої
ОСОБА_7, розбороняючи їх, вкусив ОСОБА_1
за руку, а неповнолітній ОСОБА_3, також
розбороняючи їх, почав бити ОСОБА_1
ногою по нозі. ОСОБА_6 підійшов до свого
сина ОСОБА_3 та відвів його в сторону,
після чого повернувся, щоб відтягти
ОСОБА_7 Під час бійки ОСОБА_1 не наносила
ударів неповнолітньому ОСОБА_3

Суд критично оцінює покази свідка
ОСОБА_6, оскільки його твердження
протирічать усім іншим доказам,
зібраним та дослідженим у даному
кримінальному провадженні, крім того,
ОСОБА_6 є співмешканцем обвинуваченої
ОСОБА_1, а з ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_3
перебуває у неприязних стосунках.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі
докази, що досліджені в судовому
засіданні, суд приходить до висновку,
що винуватість обвинуваченої доведена
повністю.

Дії обвинуваченої ОСОБА_1 суд
кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як
умисне нанесення легких тілесних
ушкоджень, що не спричинили
короткочасного розладу здоров'я.

Вирішуючи питання про вид покарання
обвинуваченій ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу обвинуваченої, яка за місцем
проживання характеризується
посередньо, одружена, має на утриманні
трьох неповнолітніх дітей, має
постійне місце проживання, не працює,
на обліку у лікарів психіатра та
нарколога не перебуває, раніше не
судима, обставин, що пом'якшують чи
обтяжують її покарання судом не
встановлено, тому суд вважає за
необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_1
міру покарання в межах санкції частини
1 статті 125 КК України.

У кримінальному провадженні законним
представником потерпілого ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про
стягнення з обвинуваченої ОСОБА_1 у
відшкодування 1000,00 грн. матеріальної
шкоди та 6000,00 грн. моральної шкоди,
завданої злочином. У судовому
засіданні потерпілий (цивільний
позивач) ОСОБА_3 та його законний
представник ОСОБА_4 підтримали
цивільний позов у повному обсязі,
просили суд його задовольнити.
Обвинувачена (цивільний відповідач)
ОСОБА_1 у судовому засіданні
заперечувала проти задоволення позову,
оскільки не вважає себе винуватою у
вчиненні даного злочину.

Дослідивши письмові докази, що
містяться у матеріалах кримінального
провадження в частині позовних вимог,
покази обвинуваченої та пояснення
інших учасників кримінального
провадження, суд приходить до висновку,
що цивільний позов підлягає частковому
задоволенню в частині вимог про
відшкодування моральної шкоди,
завданої злочином. У частині позовних
вимог про відшкодування матеріальних
збитків, завданих злочином, слід
відмовити, оскільки цивільним
позивачем не доведено на підставі
належних та допустимих доказів витрат
на лікування потерпілого від злочину.

Процесуальні витрати у даному
кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів
згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України суд
не вирішує, оскільки під час судового
провадження речові докази не були
надані суду.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення -
злочину, передбаченого частиною 1
статті 125 Кримінального кодексу
України, та призначити їй покарання -
штраф у розмірі 50 (п'ятдесяти)
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що становить 850,00 грн.
(вісімсот п'ятдесят гривень нуль
копійок).

Цивільний позов законного
представника потерпілого ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в
особі його законного представника -
матері ОСОБА_4 3000,00 грн. (три тисячі
гривень нуль копійок) на відшкодування
моральної шкоди, завданої злочином.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Житомирської
області через Романівський районний
суд Житомирської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом тридцяти
днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після прийняття рішення
судом апеляційної інстанції.

Cуддя:
М.О. Лесько