Справа № 473/1581/15-к
ВИРОК
іменем України
"29" травня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області кримінальне провадження №0000391 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва,громадянина України, українця, не працюючого, одруженого, освіта повна середня, фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , судимого 07.02.2006 року Оболонським районним судом м. Києва за ч.4 ст.187, ч.1 ст.296 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 10.10.2013 року по відбуттю строку покарання,

- у скоєні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України,

Учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законні представники потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисник ОСОБА_9

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна при таких обставинах.

17 лютого 2015 року, біля 20.30 годин ОСОБА_3 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження,. та ОСОБА_10 прийшли до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В цей час в даному під`їзді перебували неповнолітні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зайшовши до під`їзду ОСОБА_10 відразу вийшов та пішов у невідомому напрямку, а ОСОБА_3 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з корисних мотивів, з метою відкритого заволодіння майном неповнолітніх, відкрито викрали у ОСОБА_5 мобільним телефоном «Lenovo A-516, вартістю 1600 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн і флеш-картка об`ємом 8 Гб вартістю 100 грн. та у ОСОБА_6 мобільним телефоном «Samsung S 5360, вартістю 500 гривень, в якому знаходилась сім картка мобільного оператора «МТС» вартістю 10 грн та планшетом «ASUS Fonepad 7» вартістю 2800 гривень. Після скоєння відкритого заволодіння чужим майном ОСОБА_3 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, розпорядилися майном за власним розсудом, продавши на Вознесенському центральному ринку. В результаті відкритого викрадення чужого майна ОСОБА_5 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 1710 грн. і ОСОБА_6 на загальну суму 3310 грн.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 себе винним у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілих визнав повністю та підтвердив зазначені обставини скоєного злочину, пояснивши, що 17 лютого 2015 року він зустрівся з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , з якими в вечірній час прийшли до під`їзду будинку АДРЕСА_3 . В зазначеному під`їзді знаходилися потерпілі та свідок. Коли зайшли до під`їзду, то ОСОБА_10 вийшов із нього та пішов у невідомому напрямку, а він разом з ОСОБА_12 відкрито відібрали у потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мобільні телефони та планшет. Викраденими речами розпорядилися на свій розсуд.

Крім винних зізнань обвинуваченого, його вина у вчинені злочину підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , з яких вбачається, що 17 лютого 2015 року в вечірній час вони знаходилися в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , в якому слухали грали в планшет і слухали музику. В цей час до зазначеного під`їзду зайшов обвинувачений з двома невідомими особами, один із яких зразу пішов, а обвинувачений з невідомою особою попросив у них телефон для здійснення телефонної розмови, після чого ОСОБА_3 і невідома особа відібрали у них мобільні телефони з сім картками мобільного оператора, крім того у ОСОБА_5 флеш-картку, у ОСОБА_6 планшет. Після викрадення ОСОБА_3 та інша особа втекли.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_11 , який показав, що в вечірній час 17 лютого 2015 року він разом з потерпілими знаходився в під`їзді будинку АДРЕСА_3 . З зазначеними особами слухали музику. В цей час до під`їзду зайшов обвинувачений з двома невідомими особами, з яких один зразу пішов. Підтверджує, що дійсно у потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зазначені особи відкрито відібрали мобільні телефони та планшет.

Крім того, показання обвинуваченого, потерпілих, свідка, які допитані в судовому засіданні, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 25.02.2015 року, відповідно до якого громадянин ОСОБА_13 в службовому кабінеті слідчого Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївської області добровільно видав працівникам міліції мобільний телефон «Lenovo A-516, який придбав за 1000 гривень у невідомої особи (а.п. 40);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 26.02.2015 року, згідно до якого громадянин ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_3 , який з іншими особами 18.02.2015 року на його робочому місці Вознесенського центрального ринку продали йому два мобільні телефони «Lenovo A-516 і «Samsung S 5360, та планшет«Samsung S 5360, на загальну суму 2050 гривень (а.п.48-49;

- даними протоколів пред`явлення особи для впізнання від 26.02.2015 року, відповідно до яких потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 і свідок ОСОБА_11 впізнали ОСОБА_3 як особу, яка в вечірній час 17.02.2015 року в під`їзді будинку АДРЕСА_3 відкрито викрав у потерпілих мобільні телефони та планшет(а.п.43-48);

- даними протоколу огляду місця події від 03.03.2015 року, згідно якого громадянин ОСОБА_14 добровільно видав працівникам міліції два мобільні телефони «Lenovo A-516 і «Samsung S 5360, та планшет«Samsung S 5360, які придбав у ОСОБА_3 18.02.2015 року на центральному ринку міста Вознесенська (а.п.53).

Таким чином, з урахуванням зазначених доказів, суд вважає, що дії ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ст.186 ч.2 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб та повторно відкрито вчинив викрадення чужого майна.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.187 КК України, тобто розбій, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Допитав обвинуваченого, потерпілих, свідка, дослідив матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Допитаний в судовому в якості обвинуваченого ОСОБА_3 не заперечує, що вчинив відкрите викрадення чужого майна, але не застосовував відносно потерпілих фізичне та психічне насильство, у нього та особи, відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, відсутні були дерев`яна бита та ніж.

Потерпілі ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також свідок ОСОБА_11 , які були допитані в ході судового засідання в присутності законних представників, і ОСОБА_6 та ОСОБА_11 приведені до присяги, з показань яких вбачається, що в руках ОСОБА_3 і особи, відносно якої провадження виділено в окреме провадження, ніяких предметів, а саме дерев`яної бити і ножа не було, ніяких погроз фізичного і психічного насильства відносно потерпілих не вчиняли.

Під час досудового розслідування органами розслідування не було виявлено, а відповідно визнані в якості речових доказів дерев`яна бита та ніж.

При оцінці доказів суд виходить із того. що відповідно до ч.2 ст.94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. А тому оцінив в сукупності показання зазначених осіб, суд вважає, що погроз з боку обвинуваченого ОСОБА_3 , які б мали реальний характер і сприймалося потерпілими як такими, що дійсно могли бути реалізовані, не було.

При вказаних обставинах, враховуючи неповнолітній вік потерпілих і свідка, суд критично відноситься до їх показань, даних в ході досудового розслідування. У суду не виникає сумнівів щодо достовірності та правдивості їх показань, даних в ході судового засідання.

У зв`язку з викладеним дії обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно перекваліфікувати з ч.2 ст.187 КК України на ч.2 ст.186 КК України, тобто грабіж, вчинений повторно і за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставини, які обтяжують і пом`якшують його покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , є рецидив злочину.

ОСОБА_3 у вчинені відкритого викрадення чужого майна щиро кається, має на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_5 , що суд відповідно до ст.66 КК України визнає обставинами, які пом`якшують його покарання.

За місцем мешкання ОСОБА_3 характеризується позитивно, ніде не працював.

Суд не сприймає до уваги дані, які характеризують ОСОБА_3 як особу при відбутті покарання в виправній колонії, оскільки обвинувачений звільнився від покарання у зв`язку з його повним відбуттям в жовтні 2013 року, вони враховувались саме при можливому застосуванні відносно обвинуваченого ст.ст.81,82 КК України.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що перевиховання ОСОБА_3 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства та відсутні підстави для застосування ст.ст.69,75 КК України.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлялися, оскільки викрадене майно потерпілим в ході досудового розслідування повернуто.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4(чотирьох) років і 6(шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 26 лютого 2015 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою в СІЗО №20 міста Миколаєва.

На вирок суду можуть бути подані апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд, а для обвинуваченого ОСОБА_3 в такий же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1