АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/1321/15 Головуючий 1 інстанції ОСОБА_1
Справа № 639/263/15 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
7 липня 2015 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 травня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання про застосування амністії, -

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 січня 2015 року, ОСОБА_9 засуджений за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

24 лютого 2015 року засуджений ОСОБА_10 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування до нього Закону України « Про амністію в 2014 році», посилаючись на те, що має на утриманні мати 1958 р.н. , яка є інвалідом другої групи; є особою яка вважається такою, що не має судимостей.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 травня 2015 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_11 було відмовлено.

На зазначену ухвалу Жовтнеовго районного суду м. Харкова від 5 травня 2015 року засудженим подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього вимоги ст. 6 Закону України « Про амністію в 2014 році». В обґрунтування апеляційної скарги засуджений зазначив, що скоїв злочин , передбачений ст. 307 ч.2 КК України до набрання чинності Закону України «Про амністію в 2014році»; на момент набрання чинності законом справа розглядалась судом , який взяв його під варту 29 липня 2014 року, і тому він не міг відбувати покарання раніше; злочин за який його засуджено не відноситься до тих, за скоєння яких застосуванні амністії забороняється.

Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти її задоволення; вивчивши матеріали справи , колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що підстав для застосування до ОСОБА_11 ст.1-5 Закону України «Про амністію в 2014 році» не встановлено.

Проаналізувавши положення ст.6 Закону України « Про амністію в 2014 році»,яка передбачає скорочення наполовину не відбутої частини покарання засудженим , що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк , які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 Закону України « Про амністію в 2014 році», суд першої інстанції прийшов до висновку , що відповідно до ст. 6 Закону скорочується наполовину не відбута частина покарання лише тим особам, які це покарання відбували на момент набрання чинності цим Законом.

Даючи таке тлумачення положенням ст. 6 Закону України « Про амністію в 2014 році» суд першої інстанції не врахував п.3 роз`яснення судової палати в кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування амністії у 2014 році з урахуванням останніх законодавчих змін».

Відповідно до цього роз`яснення ст. 6 Закону України « Про амністію в 2014 році» передбачає скорочення наполовину не відбутої частини покарання засудженим, що відбувають покарання у виді позбавлення волі на певний строк або інші покарання , не пов`язані з позбавленням волі , та які не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 ЗУ «Про амністію у 2014 році». Іншими словами , дія цієї статті розповсюджується на засуджених за вчинення злочинів будь-якої тяжкості , в тому числі й тяжких та особливо тяжких (за виключенням обмежень , визначених у ст. 8 Закону України « Про амністію в 2014 році» та у ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні») незалежно від строку відбутого ними покарання , за умови, що ці особи не підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 ЗУ «Про амністію у 2014 році».

Давши тлумачення, що відповідно до ст. 6 Закону скорочується наполовину не відбута частина покарання лише тим особам, які це покарання відбували на момент набрання чинності цим Законом, суд першої інстанції штучно звузив підстави та категорію осіб на яких розповсюджується амністія, оскільки відповідно до роз`яснення ВССУ застосування ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» не залежить від строку відбутого засудженими покарання.

Відповідно до ст.413 КПК України незастосування судом закону , який підлягає застосуванню та неправильне тлумачення закону , яке суперечить його точному змісту, є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність

Відповідно до ст. 409 КПК України неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

З урахуванням зазначеного колегія суддів вважає необхідним ухвалу районного суду скасувати та постановити в справі нову ухвалу.

Враховуючи , що ОСОБА_11 вчинив злочин до набрання законної сили Законом України « Про амністію в 2014 році» ;

даних про наявність обмежень , передбачених ст. 8 Закону України « Про амністію 2014 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України» в справі та особовій справі не міститься;

засуджений не підлягає звільненню від відбування покарання на підставі статей 1-5 Закону , до ОСОБА_11 слід застосувати ст. 6 Закону України « Про амністію в 2014 році» і скоротити йому наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_11 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 5 травня 2015 року про відмову в застосуванні Закону України « Про амністію в 2014 році» скасувати.

Клопотання ОСОБА_11 про застосування амністії задовольнити.

На підставі ст. 6 Закону України « Про амністію в 2014 році» скоротити наполовину не відбуту частину покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_12 , призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 липня 2014 року за ч.2 ст. 307 КК України.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді -