Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2008 року

Овруцький районний суд Житомирської області в складі :

головуючого - судді
Якухно О.М.

з секретарем Каленською Н.В.

з участю

прокурора Савчука
Б.Г.

захисника ОСОБА_2

представників потерпілої Харлан
Т.С., Бондарчук Г.Ф.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу по обвинуваченню ОСОБА_1; ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження;
уродженця та мешканця АДРЕСА_1; українця; гр.України; освіта
середня-спеціальна; працюючого оглядачем-ремонтником вагонів ПТО на станції
Овруч; не одруженого; не судимого,

за
ст.135 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

8 жовтня 2007 року біля 2 годин 50 хвилин напроти будинку
№ 26 по вул.Радянській м.Овруча відбулось зіткнення автомобіля
"ВАЗ-2107" р/н НОМЕР_1, який належить ОСОБА_3 та знаходився у
оперативному віданні ОСОБА_5 згідно довіреності від 27.05.06, під керуванням
ОСОБА_1 та мопеду "XGJAO"
під керуванням ОСОБА_4, який виїхав на смугу зустрічного руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди водій мопеда ОСОБА_4 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої
поєднаної травми тіла, яка супроводжувалась переломом кісток склепіння та
основи черепу, розтрощенням лівого колінного суглобу, кісток лицьового черепу,
перелому кісток носу, грудини, субарахноїдального крововиливу в лобно-тім'яні
ділянки головного мозку та ускладнилась розвитком травматичного шоку, який і
став безпосередньою причиною смерті, та від яких потерпілий помер в Овруцькій
ЦРЛ.

Після ДТП, під час якої ОСОБА_4
отримав тяжкі тілесні ушкодження та знаходився у небезпечному для житті стані і
був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження внаслідок
безпорадного стану викликаного травмою, ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.10. ПДР
України, який зобов'язує водіїв транспортних засобів вжити можливих заходів для
надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої допомоги,
а якщо це неможливо, звернутись за допомогою до присутніх і відправити
потерпілих до лікувального закладу, а у разі неможливості виконати дані дії,
відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним
засобом, тобто зобов'язує причетної до дорожньо-транспортної пригоди
піклуватись про потерпілого. Маючи змогу надати таку допомогу, ОСОБА_1 завідомо
залишив місце ДТП, не надавши відповідну допомогу та не звернувшись до
лікувального закладу.

В судовому засіданні підсудний вину
визнав частково і пояснив, що дійсно 8.10.07 біля 3 годин він їхав по вулиці
Радянській м.Овруча по своїй смузі руху. Поруч був власник автомобіля ОСОБА_5,
який вжив спиртне і попросив його сісти за кермо. На ділянці вулиці, яка має
заокруглення ліворуч та підйом, за кілька метрів він побачив світло фар, яке
рухалось на автомобіль, і відчув удар. Загальмувати він не встиг. Він вийшов з
автомобіля разом з ОСОБА_5 і побачив пошкоджений мопед, який лежав на проїзній
частині. Він злякався і поїхав з місця ДТП. Бачив потерпілого, але до нього не
підходів. Не погоджується, що його дії по залишенню потерпілого потягли смерть
останнього.

Крім часткового визнання своєї
вини, винність підсудного підтверджується дослідженими доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала, що
батьки разом не проживали. Повідомили їй про ДТП в середу. Сказали, що батько
загинув, а водій зник з місця аварії. Смертю батька їй заподіяно матеріальну і
моральну шкоду.

Свідок ОСОБА_5 показав, що він
керує автомобілем "ВАЗ-2107" по довіреності. 7.10.07 він був з
підсудним в с.Шоломки Овруцького району, де вжив спиртне. ОСОБА_1 на його прохання
сів за кермо, бо спиртного не вживав, і вони поїхали в м.Овруч. Біля ПТУ він
відчув удар і вони, зупинившись, вийшли із автомобіля. Він побачив мопед та
водія мопеда, які лежали на проїзній частині. Вони були налякані і вирішили
втекти, що і зробили.

В ході огляду місця аварії (а.с.
6-15) встановлено, що ДТП відбулась на вулиці Радянській м.Овруча, напроти
будинку № 26. На зазначеній ділянці дороги виявлено пошкоджений мопед, пляма
темно-бурого кольору та запчастини мопеда, що розкидані на значній площі
проїзної частини вулиці.

Автомобіль "ВАЗ-2107" р/н
НОМЕР_1 був виявлений в гаражах на території комбікормового заводу СТОВ
"Раківщинське" неподалік с.Радчиці Овруцького району (а.с. 16-21).

В ході огляду вищевказаних
транспортних засобів (а.с. 23-24) виявлено значні пошкодження мопеда та
автомобіля.

Вказані обставини підсудним не
заперечуються.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 134 (а.с.41-44) та додаткової судово-медичної
експертизи (а.с.208-209) потерпілий ОСОБА_4 під час ДТП отримав тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалась
переломом кісток склепіння та основи черепу, розтрощенням лівого колінного
суглобу, кісток лицьового черепу, перелому кісток носу, грудини,
субарахноїдального крововиливу в лобно-тім'яні ділянки головного мозку та
ускладнилась розвитком травматичного шоку, який і став безпосередньою причиною
смерті. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень на
трупі ймовірно, що він перебував в небезпечному для життя стані відразу після
ДТП та не міг вжити заходів для самозбереження.

Те, що потерпілий знаходився в
тяжкому стані і не міг вжити заходів до самозбереження, підтвердили свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які прибули на місце ДТП після виклику швидкої медичної
допомоги.

Суд не приймає до уваги пояснення
підсудного про те, що він не знав про стан потерпілого тому, що він розумів
подію, яка трапилась з участю джерела підвищеної небезпеки, бачив наслідки
пригоди - розбите лобове скло, значні пошкодження автомобіля та мопеда, людину,
яка лежала без руху на проїзній частині, а тому усвідомлював їх наслідки.

Досудовим слідством підсудному
пред'явлено звинувачення за ч.3 ст.135 КК України з підстав, що дії останнього
спричинили смерть потерпілого, але суд не погоджується з таким висновком і
вважає, що дії підсудного слід кваліфікувати за ч.1 даної статті, виходячи з
наступного.

Так, у своєму висновку (а.с. 44)
експерт зазначає, що з урахуванням тяжкості та локалізації вище вказаних
тілесних ушкоджень, ймовірно, що вони були не сумісні з життям. Запобігти
настанню смерті ОСОБА_4 при наданні йому своєчасної медичної допомоги, як
кваліфікованої в умовах лікарні, так і на місці пригоди, було малоймовірно.

Відповідно до ст.62 Конституції
України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо
доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки експертом не встановлено
достовірно та не підтверджено іншими доказами зв'язок між смертю потерпілого та
діями підсудного по ненаданню допомоги, дії ОСОБА_1 повинні кваліфікуватись
лише за ч.1 ст.135 КК України.

Аналізуючи досліджені докази, суд вважає вину підсудного
доведеною і кваліфікує його дії за ч.1 ст.135 КК України, як завідоме залишення
без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена
можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану у
зв'язку із отриманням травм при ДТП, хоча він зобов'язаний був піклуватись про
цю особу і мав можливість надати йому допомогу.

При
визначенні міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості вчиненого
злочину, його наслідки, обтяжуючі та пом'якшуючі покарання обставини, особу
підсудного.

Обставин, що пом'якшують та
обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.

Враховуючи те, що підсудний вину визнав в частині
доведеного, скоїв злочин невеликої тяжкості, вперше, а також відсутність його
вини у ДТП та відсутність можливості відвернення тяжких наслідків пригоди при
наданні допомоги, позитивну характеристику, суд вважає, що його виправлення
можливе без відбування покарання і, із застосуванням ст.75 КК України,
підсудного можливо звільнити від відбування основного покарання з випробуванням
та встановленням іспитового строку, якщо він протягом останнього не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Суд враховує те, що підсудний залишив місце пригоди, а
тому рахує за необхідне, в силу ст.76 КК України, покласти на нього обов'язок
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи або навчання.

Потерпілою заявлено цивільний позов
про відшкодування матеріальної і моральної шкоди у зв'язку із смертю ОСОБА_4 на
суму 14800 грн..

Відповідно до ст.28 КПК України
особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в
кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого цивільний позов.

Зазначена стаття визначає
обов'язкову умову розгляду цивільного позову, якщо він пов'язаний із злочином.
Оскільки позов пред'явлено у зв'язку із смертю особи внаслідок травми отриманої
при ДТП, а зв'язку між діями підсудного та смертю потерпілого в судовому
засіданні не встановлено і його дії перекваліфіковано на ч.1 ст.135 КК України,
звинувачення у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не пред'явлено, тому
позов в кримінальній справі підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє
права на звернення з даним позовом в порядку цивільного судочинства в порядку
відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки у зв'язку із
смертю особи.

Під час проведення досудового
слідства на проведення експертиз витрачено 3650,82 грн..

Відповідно до ст.93 КПК України
судові витрати стягуються із засуджених при визнанні підсудного винним.

По справі проводились
дактилоскопічні, технічні та автотехничні експертизи. Останні проводились для визначення винної особи у
вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому стягнення судових витрат в цій
частині не може бути проведено з підсудного, оскільки обвинувачення за ст.286
КК України йому не пред'являлось. Стягненню з ОСОБА_1 підлягають лише витрати в
сумі 811,28 грн., що були витрачені при проведенні дактилоскопічної експертизи
на встановлення особи, яка керувала транспортним засобом і зобов'язана була
надати допомогу потерпілому.

Керуючись ст.ст.28, 323 та 324 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В
:

ОСОБА_1 визнати винним за ч.1 ст.135 КК України і
призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

В силу ст.ст.75, 76 КК України звільнити його від
відбування основного покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий
строк в 1 рік, якщо протягом зазначеного іспитового строку він не вчинить
нового злочину і виконає покладений на нього обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази : автомобіль “ВАЗ-2107” реєстраційний номер
НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_5, мопед "XGJAO" - повернути ОСОБА_9.

Стягнути з ОСОБА_1 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області (рр 0096, код
25574601, МФО 811039 в УДК Житомирської області) судові витрати за проведення
експертизи в сумі 811 грн. 28 коп..

Позовну заяву ОСОБА_9 залишити без розгляду.

Запобіжний захід підсудному, підписку про невиїзд,
залишити.

На вирок до апеляційного суду Житомирської області через
Овруцький районний суд може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

СУДДЯ :