Справа № 372/4351/14-к
Провадження 1-кп-68/15
ухвала
Іменем України

13 березня 2015 року Обухівський районний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000373 від 28.05.2014 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кагарлик, Київської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого різноробочим ТОВ «Світтрейд» м. Київ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України внесеному в ЄРДР за №0000373 від 28.05.2014 року.
Зазначене кримінальне провадження було розглянуто Обухівським районним судом Київської області та вироком суду від 27.11.2014 року було засуджено ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 307 КК України і призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі та за ч. 2 ст. 307 КК України і призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю та на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області вирок Обухівського районного суду Київської області від 27.11.2014 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України внесеному в ЄРДР за №0000373 від 28.05.2014 року скасовано та ухвалено призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання , оскільки встановлено, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України.
Вказані матеріали призначені до розгляду у підготовче судове засідання відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України та вимог ухвали Апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року .

Судом поставлено на обговорення питання щодо повернення обвинувального акту прокурору оскільки прокурором не висунуто обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що зазначено в ухвалі апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року.

Під час підготовчого судового засідання прокурор, з урахуванням зазначеного в ухвалі Апеляційного суду Київської області щодо повернення обвинувального акту прокурору поклався на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_4 не заперечив щодо повернення прокурору обвинувального акту зазначив та висловив думку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.

Думку захисника підтримав обвинувачений.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення. При цьому, за змістом цієї норми, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті Закону України про кримінальну відповідальність.
У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52, рішення від 25.07.2000 року у справі «Матточіа проти Італії» п. 58).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить належним чином сформульованого обвинувачення відповідно до положень закону, оскільки в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановлені слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються.
Таким чином, прокурором всупереч вимог кримінального процесуального закону ОСОБА_5 фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідних злочинів, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.
Суд вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до висновку про відсутність підстав для зміни запобіжного заходу, виходячи з наступного. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року, обвинуваченому ОСОБА_5 було залишено запобіжний захід тримання під вартою оскільки підстав для зміни міри запобіжного заходу не знайдено, а оскільки з моменту винесення ухвали Апеляційним судом Київської області обставини не змінились та не виникло нових обставин з моменту прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, окрім того захисником не було подано клопотанння про зміну запобіжного заходу належним чином оформленого у відповідності до вимог КПК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у разі невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні повертає обвинувальний акт прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів передбачених, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України внесеному в ЄРДР за №0000373 від 28.05.2014 року повернути прокурору прокуратури Обухівського району Київської області, який затвердив обвинувальний акт ОСОБА_6 , для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі, виявлених судом недоліків.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1