У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого-судді

Міщенка С.М.,

суддів за
участю прокурора

Глоса Л.Ф. і
Вус С.М., Вергізової Л.А.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 4 березня
2008 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Київської області на вирок Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду
Київської області від 17 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1,

встановила:

цим
вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та жителя с. Дем'янці Переяслав-Хмельницького
району Київської області,

раніше
не судимого,

засуджено за ч. 2 ст. 289 КК
України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік.

У апеляційному порядку вирок щодо
ОСОБА_1 не переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1
визнано винуватим та засуджено за те, що він 5 вересня 2007 року близько 14
години, будучи у стані алкогольного сп'яніння, на 14-кілометрі автошляху м.
Переяслав-Хмельницький - с. Переяславське на території Переяслав-Хмельницького
району Київської області незаконно заволодів автомобілем ВАЗ-21124, який
належав на праві власності ОСОБА_2, спричинивши потерпілому значну матеріальну
шкоду на суму 45 216 грн.

У касаційному поданні прокурор
просить вирок щодо ОСОБА_1 змінити у зв'язку з неправильною кваліфікацією дій
засудженого і перекваліфікувати
його дії з ч. 2 ст. 289 КК
України на ч. 1 ст. 289 КК України.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, пояснення прокурора Вергізової Л.А., яка підтримала
касаційне подання, перевіривши матеріали
справи, обговоривши наведені у поданні доводи, колегія суддів вважає, що
касаційне подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність
винуватості засудженого ОСОБА_1 у
незаконному заволодінні транспортним засобом за викладених у вироку обставин
підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав
належну оцінку, і є обґрунтованим.

Проте кваліфікація дій засудженого
за ч. 2 ст. 289 КК України як дій, що завдали значної матеріальної шкоди, є
неправильною, оскільки відповідно до Закону України від 22.09.2005 року “Про внесення зміни до статті 289 КК України”
( набрав чинності з 13.10.2005 року), статтю 289 КК України викладено в новій
редакції, згідно з якою кримінальна відповідальність за ч. 2 настає за
незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної
шкоди, а за п. 3 примітки до вищевказаного Закону матеріальна шкода
визначається значною у разі заподіяння реальних збитків на суму від ста до
двохсот п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також вказаним
Законом пом'якшено кримінальну відповідальність за вчинення такого злочину, що
згідно зі ст. 5 КК України має зворотну
дію в часі.

Як убачається із матеріалів справи,
автомобіль повернуто потерпілому невдовзі після вчинення злочину. Отже діями
засудженого реальних збитків не заподіяно, а тому відсутні підстави для
кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289 КК України. Враховуючи, що заволодіння
транспортним засобом засудженим вчинено вперше, тому його дії належить
кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України з призначенням йому покарання, передбаченого цим законом.

Керуючись ст. ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів

ухвалила:

задовольнити касаційне подання
заступника прокурора Київської області.

Вирок
Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 жовтня
2007 року щодо ОСОБА_1 змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 289 КК
України на ч. 1 ст. 289 КК України і призначити йому за цим законом покарання у
виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 рік.

Судді:

Міщенко С.М. Вус С.М. Глос Л.Ф.