АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11-сс/774/997/13 Слідчий суддя - Калініченко Г.П.
Категорія: ст.193 КПК України Суддя - доповідач - Коваленко Н.В.
У Х В А Л А

Іменем України

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача Коваленко Н.В.,

суддів - Джерелейко О.Є, Кононенко О.М.

за участю: секретаря судового засідання Омельницької А.Ю.,

прокурора Постолова М.Ю.,

підозрюваного ОСОБА_1.,

розглянувши 25 вересня 2013 року в м. Дніпропетровську матеріал за апеляційною скаргою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2013 року відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця с.м.т.Солоне, Дніпропетровської області, раніше судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 близько 10 години 00 хвилин знаходячись у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_2, реалізуючи свій намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом зламу замка вхідної двері таємно проник до сховища, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_2, чим спричинив останньому матеріальну шкоду у загальному розмірі 1640 грн., однак довести свій злочинний намір до кінця не зміг з причин, що не залежать від його волі.

Ухвалою слідчого судді від 18 вересня 2013 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1. та обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання з покладанням на нього обов'язків, передбачених ст.194 КПК України.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що вказані в клопотанні ризи, зазначені в ст.177 КПК України є необґрунтованими. Крім того, підозрюваний вину в скоєному визнав в повному обсязі, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв'язки.

Прокурор не погодившись з таким рішенням подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_1., запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що ухвала слідчого судді необґрунтована, постановлена з порушенням ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи прокурора, який підтримав вимоги скарги, пояснення підозрюваного, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не знайшли свого підтвердження при здійсненні апеляційного розгляду.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод кожному гарантовано право на свободу та особисту недоторканність.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Одним із запобіжних заходів є особисте зобов'язання, яке відповідно до ч.1 ст.179 КПК України полягає у покладанні на підозрюваного, обвинуваченого зобов'язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов'язки, передбачені ст.194 КПК України.

При здійсненні апеляційного розгляду встановлено, що 15 вересня 2013 року ОСОБА_1., було оголошено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

17 вересня 2013 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_1. запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, вислухав доводи участників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини вказані у клопотанні слідчого та обґрунтовано дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання.

Суд першої інстанції об'єктивно послався на те, що відповідно до вимог кримінального процесуального закону тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Приймаючи рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини в кримінальному провадженні та враховуючи, що ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення вмотивовано дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов'язання зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов'язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вмотивовано дав оцінку обставинам, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбаченим ст. 178 КПК України.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про те, що у слідчого судді були вагомі підстави обрати відносно ОСОБА_1. запобіжний захід саме у вигляді особистого зобов'язання строком на два місяці, оскільки тримання під вартою є винятковим заходом, а прокурор в свою чергу не довів, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою що не підлягає скасуванню, та в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокуратури Ленінського району м. Дніпропетровська - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 вересня 2013 року - залишити без змін.

Судді: