Справа № 468/2443/14-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________

В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

14.01.2015 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження № 0000506 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка Новобузького району Миколаївської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

з участю обвинувача ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту 05.10.2014 року в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області ОСОБА_3 в домоволодінні за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час копання ями для каналізації знайшов гранату моделі Ф-1 часів Великої Вітчизняної Війни, яку він залишив собі та почав зберігати у вказаному домоволодінні в порожніх автомобільних шинах без передбаченого законом дозволу.

08.10.2014 року в с. Троїцько-Сафонове Казанківського району Миколаївської області під час проведення санкціонованого обшуку в домоволодінні по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 було виявлено та вилучено гранату моделі Ф-1, яка згідно з висновком експерта №84/2124 від 30.10.2014 року є вибуховим пристроєм, а саме оборонною осколковою ручною гранатою моделі Ф-1, яка споряджена зарядом вибухової речовини на основі тротилу, амонійної селітри та алюмінію, вагою 50-56 грам, і яка виготовлена промисловим способом. Зазначений вибуховий пристрій ОСОБА_3 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 263 ч. 1 КК України придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

25.11.2014 року між прокурором та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч.1 КК України, та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком один рік, якщо він не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вказані вид, міра покарання та підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання визначені сторонами угоди з врахуванням особи обвинуваченого, його каяття, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження, характеру і тяжкості обвинувачення. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор, обвинувачений та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості та вважають, що є всі підстави для її затвердження судом та визначення погодженого сторонами угоди покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, яким завдана шкода лише державним та суспільним інтересам.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 25.11.2014 року між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання зі звільненням його від відбування покарання з випробовуванням.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ ручна граната моделі Ф-1, підлягає знищенню.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ПРИСУДИВ:

Затвердити угоду від 25.11.2014 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання в виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речовий доказ: ручну гранату моделі Ф-1 та уламки, які залишились після її знищення, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України в Миколаївській області судові витрати за проведення експертних досліджень в сумі 1475 (одну тисячу чотириста сімдесят п`ять) гривень 50 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

суддя: