Справа № 354/877/14-к
Провадження по справі № 1-кп/354/11/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2015 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

провівши підготовче судове засідання кримінального провадження №0000172, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.10.2014 р. про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з базовою вищою освітою, інваліда 3 групи, працюючого заступником головного лікаря Яремчанської ЦМЛ з економічних питань, одруженого, в минулому не судимого,

за ст.263 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в:
До Яремчанського міського суду поступило кримінальне провадження з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акта обвинувачений без передбаченого законом дозволу у 2012 р. придбав шляхом прийняття у дарунок від покійного тестя ОСОБА_5 та в подальшому зберігав в житловому будинку в АДРЕСА_1 двохствольну мисливську комбіновану рушницю системи Лефоше та 8 патронів. Вказана рушниця є вогнепальною зброєю, придатною для стрільби, з блоком стволів, розташованих в горизонтальній площині. Лівий ствол гладкий 20-го калібру, а правий нарізний калібру 9.3 мм. Патрони є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9.3 мм штуцерними патронами, виготовленими саморобним способом з використанням частин і матеріалів промислового виробництва (вкорочених гільз 9.3 мм) мисливських патронів «Зауер», споряджених капсулями-запалювачами, саморобних безоболонкових куль і порохового заряду у вигляді дрібних гранул сірого кольору. Патрони призначені та придатні для стрільби з вогнепальної нарізної зброї калібру 9.3 мм, патронник якої розрахований під дані патрони.

Під час досудового розслідування 22.12.2014 р. між заступником прокурора м.Яремче та обвинуваченим укладена угода про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ст.263 ч.1 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України. Із врахуванням кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття обвинуваченого, інвалідність, спосіб набуття зброї та боєприпасів, активне сприяння розкриттю злочину, та особи обвинуваченого: що він раніше не судимий, позитивно характеризується, має незадовільний стан здоров`я, сторони узгодили вид і розмір покарання нижчий від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.1 ст.263 КК України у виді штрафу у розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 гривень і обвинувачений згідний на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений ствердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просить її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 гривень. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України. Вказаний злочин відноситься до тяжких.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано суспільним інтересам. Потерпілого в названому кримінальному провадженні немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 гривень.

Процесуальні витрати на залучення експертів складають 2 521 грн. 09 коп. Такі витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
затвердити угоду, укладену 22.12.2014 р. між заступником прокурора м.Яремче Івано-Франківської області ОСОБА_3 і обвинуваченим про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.263 ч.1 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням положень ст.69 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 2 550 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2 521 гривню 09 копійок процесуальних витрат на залучення експерта.

Речові докази, які зберігаються в Яремчанському МВ УМВС України в Івано-Франківській області, передати господарському відділу УМВС України в Івано-Франківській області.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Яремчанський міський суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1