Провадження № 11-кп/792/331/15
Справа № 676/9363/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесеного в ЄРДР за № 0001232, за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Камянця-Подільського на вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,-
засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України на 200 годин громадських робіт.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання час перебування його під вартою з 27 по 30 липня 2014 року включно та в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи з 03 по 29 вересня 2014 року включно, виходячи із співвідношення, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України 1 дню арешту відповідає 8 годин громадських робіт і постановлено вважати ОСОБА_7 таким, що відбув покарання.
Визнано ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 194 КК України та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 235 грн. 87 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту скасовано.
Долю речових доказів вирішено згідно вимог ст. 100 КПК України.
ОСОБА_7 засуджено за те, що він приблизно о 10 год. 27 липня 2014 року з квартири АДРЕСА_2 янець-Подільському, яку він тимчасово винаймав, шляхом вільного доступу, таємно викрав належну потерпілому ОСОБА_9 пральну машину марки «Samsung» моделі S821 вартістю 1000 грн.
Виправдовуючи ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 194 КК України суд мотивував своє рішення тим, що за змістом ч.ч. 1 і 2 ст. 194 КК України суспільно небезпечні наслідки, як ознаки передбаченого у цих нормах кримінального закону діяння як злочинного, полягають у шкоді у великих чи особливо великих розмірах, при цьому між знищенням або пошкодженням чужого майна і заподіяною шкодою має бути встановлено причинний зв`язок. Тобто, якщо знищенням або пошкодженням чужого майна заподіяно шкоду, яка не становить великого розміру, то відповідальність за ст. 194 КПК України, у тому числі за її частиною другою, незалежно від способу (підпалу, вибуху тощо), виключається через відсутність складу злочину.
Відповідно до п. 3 Примітки до ст. 185 КК України у ст. 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину. Згідно ж з пунктом 22.5 ст. 22 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» якщо норми інших законів містять посилання на неоподаткований мінімум, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.1.1. пункту 6.1 ст. 6 цього Закону для відповідного року (з урахуванням положень пункту 22.4 цієї статті).
Таким чином, оскільки вдень 27 липня 2014 року ОСОБА_7 шляхом умисного підпалу квартири АДРЕСА_2 , знищив та пошкодив майно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на загальну суму 30439 грн., тоді як у 2014 році розмір великої шкоди становив більше 152250 грн., то в діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України.
В своїй апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 194 КК України із призначенням покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі; за ч. 1 ст. 194 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, просить остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Зазначає, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України є явно несправедливим внаслідок м`якості, не є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Разом з тим, при виправданні місцевим судом ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 194 КК України не враховано, що вказане діяння підтверджується цілою сукупністю доказів по справі, а також те, що внаслідок вчинення правопорушення потерпілий ОСОБА_9 фактично позбавився належної йому квартири та майна, а потерпіла ОСОБА_10 належного їй майна, яке перебувало у квартирі потерпілого ОСОБА_9 . Оскільки диспозицією ч. 2 ст. 194 КК України передбачено вчинення злочину шляхом підпалу, то заподіяння майнової шкоди у великих та особливо великих розмірах не є обов`язковою ознакою складу даного кримінального правопорушення.
Заслухавши: доповідь судді апеляційного суду; доводи прокурора про необхідність скасування вироку місцевого суду та постановлення нового з підстав, зазначених в його апеляційній скарзі; пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про залишення вироку без змін, як законного та обгрунтованого, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_7 у таємному викраденні чужого майна за викладених у вироку обставинах є обгрунтованим та не оспорюється в апеляційній скарзі, як не оспорюється у ній і правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 185 КК України.
Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують його.
При цьому місцевим судом були враховані і ті обставини, на які посилається прокурор в своїй апеляційній скарзі.
Інших обставин, які б не врахував суд при призначенні покарання ОСОБА_7 , прокурор в своїй апеляційній скарзі не навів.
Більш того, прокурор в апеляційній скарзі не мотивував чому при наявності в санкції ч. 1 ст. 185 КК України ряду більш м`яких основних покарань він просить обрати ОСОБА_7 найбільш суворий вид покарання позбавлення волі.
Врахувавши те, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину у вчиненій крадіжці та щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану майнову шкоду, позитивно характеризується, колегія суддів приходить до переконання про відсутність підстав вважати незаконним та необґрунтованим призначення судом першої інстанції йому за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді громадських робіт.
За таких обставин апеляційний суд не може погодитись з твердженням прокурора про призначення ОСОБА_7 явно несправедливого покарання через його м`якість та не знаходить підстав для призначення більш суворого покарання.
В ч. 1 ст. 194 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах.
У п. 3 Примітки до ст. 185 КК України зазначено, що у ст. 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 9 від 28 травня 2004 року «Про деякі питання застосування адміністративного та кримінального законодавства у зв`язку з набранням чинності Законом України від 22 травня 2003 року «Про податок з доходів фізичних осіб» згідно з п. 22.5 ст. 22 зазначеного Закону, якщо норми відповідних законів містять посилання на неоподаткований мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації правопорушень або злочинів, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 6.11 п. 6.1 ст. 6 Закону відповідного року (з урахуванням положень п. 22.4 ст. 22 Закону).
З 01 січня 2014 року розмір такої соціальної пільги відповідним Законом України визначений у розмірі 609 грн. Тому великий розмір заподіяної шкоди шляхом умисного знищення або пошкодження чужого майна у 2014 році становив більше 152250 грн.
В ч. 2 ст. 194 КК України передбачено кримінальну відповідальність за те саме діяння, (тобто за діяння, передбачене ч. 1 цієї статті), вчинене шляхом підпалу чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяно майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки.
Підпал це знищення чи пошкодження майна вогнем, коли створюється загроза життю чи здоров`ю людей або заподіяння великих матеріальних збитків.
Аналізуючи диспозиції частин першої та другої ст. 194 КК України, колегія суддів прийшла до переконання, що для кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України за умисне знищення або пошкодження чужого майна шляхом підпалу обов`язковою ознакою є заподіяння майнової шкоди у великому розмірі.
Якби це було не так, то законодавець іншим чином виписав би диспозицію ч. 2 ст. 194 КК України. Наприклад, «Те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом незалежно від розміру заподіяної шкоди, або…».
Тобто, на думку колегії суддів, якщо знищенням або пошкодженням чужого майна заподіяно шкоду, яка не становить великого розміру, то відповідальність за ст. 194 КК України, у тому числі і за її частиною другою, незалежно від способу (підпал, вибух чи інший загальнонебезпечний спосіб), виключається.
Оскільки ОСОБА_7 вдень 27 липня 2014 року шляхом підпалу квартири АДРЕСА_2 знищив та пошкодив майно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на загальну суму 30439 грн., що на той час не було великим розміром, місцевий суд обґрунтовано виправдав його за ч. 2 ст. 194 КК України за відсутністю складу кримінального правопорушення.
Тому доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність виправдання ОСОБА_7 за зазначеним кримінальним законом є безпідставними та на увагу не заслуговують.
Не вбачаючи підстав для скасування вироку, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Вирок Камянець-Подільського міськрайонного суду від 20 березня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу заступника прокурора м. Камянця-Подільського без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією.

Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2