Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 січня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Зарічненського районного суду від 24 листопада 2014 року у кримінальному провадженні № 0000172 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Зарічне, Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.121 КК України, з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

За вироком Зарічненського районного суду Рівненської області від 24 листопада 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.121 КК України на п`ять років позбавлення волі, з утриманням в кримінально-виконавчій установі.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 1774 (одну тисячу сімсот сімдесят чотири) гривні 21 копійку в порядку відшкодування матеріальної шкоди та десять тисяч гривень в порядку відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь фінансового управління Зарічненської районної державної адміністрації Комунального закладу «Зарічненська центральна районна лікарня» (р/р 0153 в УДКС в Зарічненському Рівненській області МФО 833017) 2171 (дві тисячі сто сімдесят одну) гривню 35 копійок в порядку відшкодування витрат на лікування.
Судом вирішено питання стосовно речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винним та засуджений за те, що 28 червня 2014 року біля 17-ї години перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул.Шкільній в с.Іванчиці, Зарічненського району під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, з мотиву помсти за крадіжку телефону, умисно наніс один удар ножем в живіт ОСОБА_8 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення органів черевної порожнини, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент їх заподіяння.
В поданій на вирок суду апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не погоджується з показами потерпілого ОСОБА_8 відносно того, що він вдарив в годин десять-одинадцять. Вказує, що ОСОБА_8 підійшов до нього та запитав, чому він звернувся в міліцію стосовно мобільного телефону, а потім наніс йому удар під вухо, від якого він впав на землю, після чого ОСОБА_8 продовжив наносити удари ногами. Доводить, що під час побиття він згадав, що у нього в кишені є маленький ніж, який він часто бере з собою по гриби, дістав його, припіднявся та різонув ОСОБА_8 . Просить вирок суду скасувати, направити справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , який змінив апеляційні вимоги і просить пом`якшити покарання, не позбавляти його волі; захисника ОСОБА_7 щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 із внесеними змінами; думку прокурора ОСОБА_6 про залишення без задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено, ґрунтується на достатніх та достовірних доказах, яким судом дана належна оцінка.

Обвинувачений ОСОБА_5 як в ході досудового слідства, так і в суді показав, що він дійсно наніс удар ножем ОСОБА_8 , однак зробив це з метою самозахисту тільки після того, як останній під час сварки, наніс йому удар, від якого він впав /а.с.а.с.32; 103-105; 113/.
Показання обвинуваченого щодо нанесення удару ножем ОСОБА_8 з метою самозахисту, після того як останній наніс йому удар, від якого він впав, суд вірно оцінив критично і розцінив це, як спосіб обвинуваченого пом`якшити відповідальність, оскільки ці показання спростовуються встановленими по справі доказами.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_8 , показання якого належним чином досліджені судом першої інстанції, як в ході досудового розслідування та під час судового провадження показав, що 28.06.2014 року біля 17 год. він зустрівся з ОСОБА_5 на АДРЕСА_2 . Останній звинуватив його у крадіжці телефону та наніс йому удар ножем в живіт. ОСОБА_8 заперечив нанесення удару в обличчя ОСОБА_5 та зазначив, що ОСОБА_5 стоячи наносив йому удар в живіт /а.с.а.с.55-57; 113/.
Достовірність показань потерпілого в цій частині ствердив, як в ході досудового слідства, так і в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 . Зокрема, свідок ОСОБА_9 зазначив, що 28.06.2014 року біля 17 год. він бачив, як ОСОБА_5 вдарив рукою потерпілого ОСОБА_8 в живіт. Чим саме ОСОБА_5 наносив удар він не бачив, проте у обох його руках знаходилися предмети зовні схожі на ножі. Під час нанесення удару потерпілому ОСОБА_5 стояв. /а.с.а.с. 61-62; 113/.

Крім цього, як вбачається із матеріалів досудового розслідування під час додаткового допиту підозрюваного від 21.08.2014 року ОСОБА_5 показав, що 28.06.2014 року умисно наніс один удар ножем в живіт ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що був злий на нього, оскільки ОСОБА_5 був впевнений, що саме той викрав його мобільний телефон. Також ОСОБА_5 зазначив, що дані ним на досудовому слідстві інші покази, які суперечили показам свідків та потерпілого, він надавав з метою уникнення кримінальної відповідальності /а.с.106-108, 119-120/.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 стосовно того, що ОСОБА_8 наніс йому удар під вухо, від якого він впав на землю, після чого продовжив наносити удари ногами, а сам ОСОБА_5 різонув ОСОБА_8 захищаючись

- є безпідставні, надумані, не заслуговують на увагу і спростовуються вищенаведеним та встановленими у кримінальному провадженні доказами.

Що стосується покарання, то суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання та призначив ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене ч.1 ст.121 КК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що суд не в повній мірі дав належну оцінку обставинам, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 .

Щире каяття, сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданих збитків у їх сукупності колегія суддів визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і дають можливість призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України, тобто застосувати ч.1 ст.69 КК України.

Керуючись ст.ст.405,407,408 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Зарічненського районного суду від 24 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_5 змінити.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.121 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України - два роки шість місяців позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана учасниками судового розгляду касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3