Справа №1-29/08
ВИРОК

Іменем України

13 березня 2008 року Кельменецький районний суд Чернівецької
області в складі:

головуючого судді: Харабари І.В.

при секретарі: Дєдовій
В.С.

з участю прокурора: Корчинського
І.А.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Кельменці справу про
обвинувачення:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя с. Росошани Кельменецького району
Чернівецької області, українця, громадянина України, з повною загальною
середньою освітою, одруженого, не працюючого, не судимого,

за ст. 190 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 1999 року житель м. Чернівці
ОСОБА_2 1962 роу народження доручив
підсудному ОСОБА_1 розпоряджатися автомобілем марки „БМВ 318” держаний
реєстраційний НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 04 січня 1994 року Кельменецьким МРЕВ
Чернівецької області. Згідно домовленості між нимиОСОБА_1 передав ОСОБА_2
частину грошей за автомобіль, а ще 5000 гривеньОСОБА_1 мав йому заплатити
пізніше. В березні 2002 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з пропозицією знову
оформити у нотаріуса доручення, яким доручити підсудному керувати та
розпоряджатися вищевказаним автомобілем,
оскільки термін дії попер нього доручення закінчився.

Однак ОСОБА_2 відмовився це зробити у зв'язку з тим, щоОСОБА_1 не
розрахувався з ним за автомобіль.

ОСОБА_1 не маючи наміру заплатити ОСОБА_2 за автомобіль, з метою
заволодіння майном ОСОБА_2 шляхом шахрайства, домовився із ОСОБА_2 1978 року
народження, жителем с. Бернове Кельменецького району Чернівецької області про
вчинення шахрайства.

09 квітня 2002 року, АДРЕСА_1,
підсудний ОСОБА_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 звернулися до
державного нотаріуса Кельменецької державної нотаріальної контори з проханням
засвідчити договір доручення. При цьому ОСОБА_2 видав себе за свого однофамільця ОСОБА_2, власника
автомобіля марки „БМВ 318” реєстраційний НОМЕР_1, хоча такий автомобіль йому ніколи не належав та повідомив, що хоче
доручити керувати та розпоряджатися
автомобілем ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Після цього, державний нотаріус
Кельменецької державної нотаріальної контори підготував та засвідчив договір
доручення згідно якого ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користуватися та
розпоряджатися автомобілем „БМВ 318” 1983 року виготовлення, реєстраційний
НОМЕР_1. ПісляОСОБА_1 передав автомобіль „БМВ 318” 1983 року виготовлення,
реєстраційний НОМЕР_1 ОСОБА_3, за що останній заплатив 4400 гривень. Таким
чиномОСОБА_1 внаслідок обману вчиненого ОСОБА_2 придбав право користуватися та
розпоряджатися майном.

Підсудний ОСОБА_1 вину в скоєному визнав та дав суду показання
про те, що у квітні 1999 року житель м.
Чернівці ОСОБА_2 1962 роу народження
доручив йому розпоряджатися автомобілем марки „БМВ 318” держаний
реєстраційний НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2 Згідно домовленості між
нимиОСОБА_1 передав ОСОБА_2 частину грошей за автомобіль, а ще 5000
гривеньОСОБА_1 мав йому заплатити пізніше. В березні 2002 рокуОСОБА_1 звернувся
до ОСОБА_2 з пропозицією знову оформити у нотаріуса доручення, яким доручити
підсудному керувати та розпоряджатися
вищевказаним автомобілем, оскільки термін дії попер нього доручення закінчився.

Однак ОСОБА_2 відмовився це зробити у зв'язку з тим, щоОСОБА_1 не
розрахувався з ним за автомобіль.

ОСОБА_1 не маючи наміру заплатити ОСОБА_2 за автомобіль, з метою
заволодіння майном ОСОБА_2 шляхом шахрайства, домовився із ОСОБА_2 1978 року
народження, жителем с. Бернове Кельменецького району Чернівецької області про
вчинення шахрайства.

09 квітня 2002 року, АДРЕСА_1,
підсуднийОСОБА_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 звернулися до державного
нотаріуса Кельменецької державної нотаріальної контори з проханням засвідчити
договір доручення. При цьому ОСОБА_2 видав себе за свого однофамільця ОСОБА_2, власника
автомобіля марки „БМВ 318” реєстраційний НОМЕР_1, хоча такий автомобіль
йому ніколи не належав та повідомив, що
хоче доручити керувати та розпоряджатися
автомобілем ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Після цього, державний нотаріус
Кельменецької державної нотаріальної контори підготував та засвідчив договір
доручення згідно якого ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 користуватися та
розпоряджатися автомобілем „БМВ 318” 1983 року виготовлення, реєстраційний
НОМЕР_1. ПісляОСОБА_1 передав автомобіль „БМВ 318” 1983 року виготовлення,
реєстраційний НОМЕР_1 ОСОБА_3, за що останній заплатив 4400 гривень. Таким
чиномОСОБА_1 внаслідок обману вчиненого ОСОБА_2 придбав право користуватися та
розпоряджатися майном. Після цьогоОСОБА_1 виїхав на заробітки в Російську
Федерацію і повернувся додому в 2008 році.

Сумнівів в достовірності та щирості
показань підсудного немає, а тому судове слідство в частині дослідження доказів
було обмежено допитом підсудного ОСОБА_1

Таким чином, вина підсудного в
скоєному стверджується його показаннями.

Дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 190 ч.2 КК України,
оскільки в ході судового слідства по справі встановлено, що він скоїв придбання
права на майно шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують покарання.

Зокрема суд враховує, що ОСОБА_2 щиро розкаявся в скоєному,
вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно
характеризується за місцем проживання.

Враховуючи ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини, що пом'якшують покарання, його
роль у вчиненні злочину, суд вважає, що підсудному слід призначити основне покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 190 ч.2 КК України, яке є
необхідним та буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення
підсудним нових злочинів

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст. 190 ч. 2 КК
України та призначити йому покарання у
виді штрафу в сумі 1100 (однієї тисячі ста) гривень.

Міру запобіжного заходу засудженому
ОСОБА_1 до вступу вироку в законну
силу, залишити підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької
області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Кельменецький районний суд.

Суддя: