Справа № 520/2875/15-к
Провадження № 1-кп/520/232/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.03.2015 року м.Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщені суду у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт і угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000689 від 13 лютого 2015 року, щодо

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Одеса, громадянина України, в силу ст.89 КК України не має судимості, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

старшого прокурора прокуратури київського району м.Одеси ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений звернулися до суду із угодою від 10.03.2015р. про визнання винуватості.

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 2 січня 2015 року близько 18.00 год., біля сміттєвого баку, який розташований поблизу будинку №15 по пр-кту Ак.Глушка м.Одеси, знайшов і залишив при собі, таким чином, незаконно придбав 200 патронів до нарізної вогнепальної зброї, які згідно судово-балістичної експертизи №58 від 16.02.2015, являються стандартними боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, є спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення та призначені для проведення пострілів з нарізної спортивно-мисливської зброї калібру 5,6 мм, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби. Вказані патрони ОСОБА_5 після придбання незаконно носив при собі без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992г. та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальнимі снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998р. 12.02.2015 приблизно о 09.20год., на розі вулиць Генерала Петрова та Космонавта Комарова м.Одеси, ОСОБА_5 був затриманий співробітниками міліції, які при його особистому огляді виявили та вилучили зазначені боєприпаси.

Наведені умисні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ст.263 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: придбання, носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

ОСОБА_5 також погодився із прокурором на призначення йому покарання за цей злочин в виді трьох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, іспитовий строк один рік, із покладенням обовязків, передбачених пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, оскільки санкція ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України, враховуючі тяжкість злочину, відсутність потерпілого, та у випадку завдання злочином шкоди лише державним та суспільним інтересам, може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим.

Угода за змістом укладена відповідно до ст.472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст.474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст.473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у проваджені зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Суд також вважає, що обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання, дані про особу ОСОБА_5 , характер кримінального правопорушення та інші обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 10.03.2015р. про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 ..

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на користь держави в сумі 859 (Вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 52 коп.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, лише у випадках, встановлених ст.ст.473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1