Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого : ОСОБА_6,

суддів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,

з участю прокурора ОСОБА_9

розглянула в судовому засіданні 18 червня 2015 року в м. Києві кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 22 серпня 2014 року.

Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2013 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше не судимого,

засуджено за:

ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки;

ч. 1 ст. 364 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 2 роки.

На підставі ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1 остаточно визначено покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Вироком вирішено питання про стягнення судових витрат та про речові докази.

Апеляційним судом Черкаської області зазначений вирок місцевого суду в порядку ст. 365 КПК 1960 року в частині призначення ОСОБА_1 покарання змінено. На підставі ч. 5 ст. 74 КК у зв'язку із закінченням строків давності, передбачених ч. 1 ст. 49 КК, ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК та виключено призначене остаточне покарання за сукупністю злочинів згідно з ст. 70 КК і визнано ОСОБА_1 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він, працюючи на посаді голови Кам'янської районної державної адміністрації Черкаської області, умисно, діючи з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, протягом грудня 2009 року - січня 2010 року, шляхом обману та зловживання довірою співзасновника ТОВ «Агрокомінвест-центр» ОСОБА_2, ввів її в оману щодо можливості надання в оренду вказаному товариству земель не витребуваних паїв загальною площею 116,33 га терміном на п'ять років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Баландинської сільської ради за межами населеного пункту, надавши заздалегідь неможливі до виконання обіцянки, так як достовірно знав, що ще 20 жовтня 2009 року рішенням земельної комісії Кам'янської райдержадміністрації, яке є остаточним, було надано дозвіл на виготовлення технічної документації для отримання в оренду цих самих земель не витребуваних паїв в розмірі 116, 33 га іншому товариству - ТОВ «Колос-08». В подальшому, 12 січня 2010 року та 15 січня 2010 року в своєму службовому кабінеті за адресою : Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Леніна, 37, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2, відповідно, 3 000 доларів США, що за курсом НБУ становило 23 971, 5 грн., та 46 000 грн., а всього 69 971, 5 грн., що в 161 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, якими незаконно заволодів, завдавши значної шкоди ОСОБА_2 Таким чином ОСОБА_1 вчинив шахрайські дії відносно ОСОБА_2

Крім того, ОСОБА_1, працюючи на посаді голови Кам'янської районної державної адміністрації Черкаської області згідно розпорядження Президента України від 20.05.08 № 177/2008-рп, являючись службовою особою, умисно, з корисливих мотивів, зловживав своїм службовим становищем, використовуючи його всупереч інтересів служби, завдавши істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам громадянки ОСОБА_2 Так, ОСОБА_1, достовірно знаючи про прийняття 20 жовтня 2009 року рішення земельною комісією Кам'янської райдержадміністрації, яке є остаточним, про надання дозволу ТОВ «Колос-08» на виготовлення технічної документації для отримання в оренду земель невитребуваних паїв загальною площею 116,33 га терміном на п'ять років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Баландинської сільської ради за межами населеного пункту, протягом грудня 2009 року - січня 2010 року надавав співзасновнику ТОВ «Агрокомінвест-центр» ОСОБА_2 заздалегідь неможливі до виконання обіцянки сприяти в наданні в оренду її товариству тих самих земель невитребуваних паїв загальною площею 116,33 га терміном на п'ять років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а в подальшому 12 та 15 січня 2010 року в своєму службовому кабінеті за адресою : Черкаська область, м. Кам'янка, вул. Леніна, 37, незаконно заволодів шляхом шахрайства належними ОСОБА_2 3000 доларів США, що за курсом НБУ становило 23 971, 5 грн., та 46 000 грн., а всього 69 971, 5 грн., що в 161 раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим інтересам ОСОБА_2 заподіяно істотної шкоди. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив зловживання своїм службовим становищем.

У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду скасувати через істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, кримінальну справу направити на новий апеляційний розгляд. При цьому посилається на те, що в діях засудженого ОСОБА_1 міститься склад злочину, передбачений ч. 2 ст. 368 КК, що судами першої та апеляційної інстанції дана невірна оцінка доказам по справі і висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до невірної кваліфікації дій засудженого за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК і до призначення покарання (у тому числі в за цими статтями), яке не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, та безпідставного застосування ст. 75 КК. Також зазначає, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала касаційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням кримінальної справи на новий апеляційний розгляд з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК 1960 року в суді касаційної інстанції підставою для скасування ухвали є істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Згідно з вимогами ст. 377 КПК 1960 року в ухвалі апеляційного суду має бути зазначено суть апеляції, докладні мотиви прийнятого рішення. При залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінальної справи, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК, та призначив, із застосуванням ст. 70 КК, відповідне покарання з подальшим звільненням ОСОБА_1 від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК.

Апеляційний суд, переглянувши кримінальну справу за вказаною апеляцією, доводи якої, у тому числі, аналогічні доводам касаційної скарги, дійшов висновку про її безпідставність.

Разом з цим, апеляційний суд в ухвалі, виклавши прохання прокурора, наведене в апеляції, доводів в обґрунтування зазначеного прохання, які наведені в апеляції прокурора, взагалі не навів.

Так, на зазначений вирок суду прокурор подав апеляцію, в якій просив вирок суду скасувати, постановити свій вирок, яким засудити ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 368 КК та призначити йому за цим законом покарання.

При цьому прокурор, обґрунтовуючи апеляцію, наводив відповідні доводи, зокрема, зазначав:

- що судом дана невірна оцінка доказам, а саме, показанням ОСОБА_1 щодо фактичних обставин справи; що суд належним чином не проаналізував та не співставив показання ОСОБА_1 з іншими доказами у справі; при перекваліфікації дій ОСОБА_1 належним чином не обґрунтував свого висновку щодо оцінки показань свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5;

- що висновки суду про те, що ОСОБА_1 не є суб'єктом злочину, передбаченого ст. 368 КК, є необґрунтованими;

- що висновки суду про те, що рішення земельної комісії при РДА щодо надання дозволу на підготовку технічної документації для подальшого укладення договору оренди є остаточним та свідчить про фактичне укладення договору оренди землі та що на момент отримання грошей ОСОБА_1 будь-яких рішень, як голова Кам'янської РДА, не приймав, - свідчить про відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ст. 368 КК, - є хибними;

- що рішення суду про застосування відносно ОСОБА_1 положень ст. 75 КК та звільнення його від відбування покарання з випробуванням є немотивованим.

Залишаючи апеляцію прокурора без задоволення, апеляційний суд докладних мотивів прийнятого рішення та підстав, через які апеляцію прокурора визнав необґрунтованою, не навів, а тільки вибірково і безсистемно навів формальні мотиви на спростування лише деяких доводів зазначеної апеляції. Зі змісту ухвали апеляційного суду є неможливим зрозуміти, які доводи наведені на спростування апеляції прокурора, а які - на спростування апеляції засудженого.

При цьому доводи прокурора щодо безпідставності звільнення ОСОБА_1 від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК апеляційним судом взагалі не перевірені.

Разом з тим, висновок апеляційного суду про те, що рішення земельної комісії при Кам'янській РДА є остаточним і голова Кам'янської РДА ОСОБА_1 не міг та не мав права видати розпорядження на користь ТОВ «Агрокомінвест-центр» ні про погодження виготовлення технічної документації з землевідведення, ні про передачу в оренду земель не витребуваних паїв, є передчасним, зробленим без належного аналізу повноважень, якими був наділений ОСОБА_1

Також зроблений без аналізу відповідного законодавства і висновок суду апеляційної інстанції щодо обов'язковості для виконання ОСОБА_1 рішення земельної комісії при Кам'янській РДА.

За наведених обставин ухвала апеляційного суду є незаконною, а висновки суду апеляційної інстанції про законність вироку місцевого суду, у тому числі і щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 364 КК, та про безпідставність апеляції прокурора є передчасними.

Наведені порушення, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі в апеляційній інстанції, а тому ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню, касаційна скарга прокурора - частковому задоволенню, справа - направленню на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи поданої прокурором апеляції на вирок місцевого суду і постановити законне та обґрунтоване рішення.

Доводи прокурора щодо неправильної оцінки доказів по справі та послідуючої кваліфікації дій засудженого, а також доводи щодо неправильного застосування кримінального закону та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м'якості мають бути предметом перегляду суду апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК 1960 року, п. п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 22 серпня 2014 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, матеріали кримінальної справи направити на новий апеляційний розгляд.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_6 ОСОБА_7