Справа №1-96/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2007
року Полтавський районний суд в складі:

головуючого
судді Герасименко В.М.

при
секретарі Деркач
Т.А., Семиволос Я.С.

з участю
прокурора Москаленка
Д.В., Запорожець И.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
залі суду в м. Полтаві
справу за

звинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця та
мешканця АДРЕСА_1, українця,
гр-нина України, освіта
середня-спеціальна, розлученого, має

на утриманні
неповнолітнього сина 2001 року
народження, не працюючого, раніше

судимого:

· 22.06.2001
року Карлівським районним судом Полтавської області за ст.
ст. 140 ч.2, 193 ч.2 КК України
до 2 років виправних робіт з утриманням 20% заробітку,

· 27.11.2003
року Машівським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення
волі, згідно ст. 75 КК України встановлено іспитовий
термін на 2 роки,

в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
186 ч.3 КК України, -

встановив:

24 липня
2005 року близько 20 год.
ОСОБА_1, перебуваючи в стані
алкогольного сп"яніння, діючи
повторно, маючи на меті заволодіти чужим
майном, з корисливих спонукань, через кватирку проник до будинку ОСОБА_2 в
АДРЕСА_2, звідки таємно викрав
відеомагнітофон „Фішер", вартістю
360 грн., чоловічі джинси б/в, вартістю 54 грн., чоловічі джинси, вартістю 120 грн., скляну пляшку, об"ємом 1 л. з настойкою, без вартості,
дитяче атласне плаття без вартості,
чоловічу шкіряну куртку, вартістю
120 грн., фотоапарат
„Поляроїд", вартістю 48 грн., а всього майна на загальну вартість 702
грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_2
матеріальної шкоди на вказану суму.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою причетність до скоєного злочину
категорично заперечив, від дачі показань
відмовився.

Не
зважаючи на позицію підсудного, суд
вважає його вину в скоєному повністю підтвердженою:

показаннями
потерпілої ОСОБА_2 про те, що 24.07.2005
року вона з родиною святкувала в кафе свій день народження, а ОСОБА_3 попрохала на цей час приглянути за
господарством. Близько 20-21 год. їм
повідомили, що до їх будинку заліз
злодій. Повернувшись додому, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 розповіли їм, що затримали
невідомого молодого чоловіка, який
виходив з її господарства, дана особа
також знаходилася на подвір'ї. В подальшому до їх господарства приїхали
працівники міліції, які оглянули будинок
та відібрали пояснення;

показаннями
свідка ОСОБА_3, яка суду пояснила, що 24.07.2005 року вона доглядала за
господарством ОСОБА_2 Коли, разом з
ОСОБА_4 . ввечері вони заходили до господарства, то помітили що в протилежному їм напрямку з
садка в бік вулиці на відстані 2-3 метрів від них йшов чоловік. На її
запитання, що він тут робить, невідомий нічого не відповів та почав
тікати, ОСОБА_4 разом з зятем та ОСОБА_5
пішли за ним, а вона сама залишилася на
подвір'ї', оскільки з нею була дитина.
Через деякий час

2

ОСОБА_4 повернулася та
повідомила, що невідомого вони в лісі
наздогнали, однак останній все ж таки
втік. В подальшому ОСОБА_5 привів даного чоловіка до подвір"я ОСОБА_2, на їх запитання хто він та що робив, дана особа не відповідала, поводилася дивно та неадекватно. Про те, що сталося повідомили господарів будинку.
Свідок з впевненістю зазначила, що
особа, яка виходила з двору ОСОБА_2, яку в подальшому затримав та привів до
господарства ОСОБА_5 та підсудний ОСОБА_1 є однією і тією ж особою, також зауважила, що до будинку ОСОБА_1 ніхто не заводив, весь час останній знаходився на
подвір"ї;

показаннями
свідка ОСОБА_4. про те, що 24.07.2005
року вона, на прохання ОСОБА_3., пішла до господарства ОСОБА_2 допомогти по
господарству. На подвір"ї ОСОБА_2 вони помітили невідомого чоловіка, який виходив з даного подвір"я, ОСОБА_3 залишилася, а вона разом з зятем пішла слідом за даним
чоловіком, в подальшому до них
приєднався і ОСОБА_5, оскільки його
покликала донька ОСОБА_4. В лісі невідомий чоловік зупинився, присів на землю, зняв шкіряну куртку та взуття, а коли помітив, що до нього підходить ОСОБА_5, піднявся та побіг, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 побігли за ним, однак не наздогнали, всі разом вони повернулися до подвір"я
ОСОБА_2, при цьому вона забрала з лісу
шкіряну куртку, взуття та фотоапарат.
Про те, що сталося вони повідомили
господарів. В подальшому ОСОБА_5 затримав та привів до господарства ОСОБА_2 невідомого
чоловіка, якого, як він пояснив, він зустрів,
коли повертався додому. При цьому свідок з впевненістю стверджує, що підсудний ОСОБА_1 є саме тією особою, яку вони бачили на території господарства
ОСОБА_2 та яка намагалася втекти від них. Окрім того, свідок зазначила, що була запрошена працівниками міліції в
якості понятої при проведенні огляду в будинку ОСОБА_2, на даний момент детально не може пригадати де
саме та що було виявлено та вилучено,
однак повністю підтверджує дані нею раніше письмові показання в ході
допитів, протокол огляду місця події нею
був підписаний, оскільки в ньому в
повній мірі було відображено результати огляду. Також зазначила, що ОСОБА_7,
який на той час працював дільничним інспектором, викликали господарі, в затриманні крадія останній ніякої участі не
приймав, ні він, ні будь хто з присутніх ОСОБА_1 спиртних
напоїв не давав;

показаннями
свідка ОСОБА_7 про те, що до
господарства ОСОБА_2 він приїхав ввечері 24.07.2005 року, оскільки,
як повідомили сусіди, вони
затримали злодія. Коли приїхав до господарства,
то ОСОБА_1 лежав на землі зв"язаний, оскільки намагався втекти, також на подвір"ї знаходилися
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та самі господарі. Він
викликав оперативну групу, до приїзду
якої з ОСОБА_1 він ніяких дій не проводив,
ні продуктів харчування, ні
напоїв останньому не передавав. Загалом,
приїхавши на повідомлення сусідів до господарства ОСОБА_2, ОСОБА_1 побачив вперше;

показаннями
свідка ОСОБА_5 про те, що 24.07.2005
року він на прохання ОСОБА_4 допомагав затримати невідомого чоловіка, однак останній втік, коли він повертався додому, то помітив,
як він виходив з лісу, та
затримав його. Привівши до господарства ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з впевненістю
зазначили, що даний чоловік саме
той, який виходив з господарства та
почав тікати від них;

показаннями
свідків ОСОБА_4. та ОСОБА_6. ,
даними в ході досудового слідства та дослідженими в
судовому засіданні, які в повній мірі
викривають підсудного (а.с. 127, 128,
252 т.1);

даними
протоколу огляду місця пригоди, згідно
якого в ході огляду встановлено місце проникнення, яке за своїми характеристиками є таким через
яке можливе проникнення особи із статурою підсудного, з підвіконня виявлено та вилучено сліди рук
чоловіка, який проник в будинок через
кватирку у вказаному місці, викрадені в
потерпілої речі (а.с. 4-5 т.1);

даними
висновку експерта №114 від 11.08.2005 року,
згідно якого на чотирьох відрізках прозорої липкої стрічки, вилучених з місця події за фактом крадіжки з
будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_2, є два сліди
ділянок долонею рук та один слід пальця руки придатні для ототожнення
особи, яка

з

їх залишила.
Слід долоні руки №1 та слід пальця руки № 2,
вилучені з місця події за фактом
крадіжки з будинку
ОСОБА_2 в АДРЕСА_2,
залишено ОСОБА_1 (а.с. 26-31 т.1).

Аналізуючи
зібрані по справі докази, суд приходить
до висновку, що дії ОСОБА_1 слід
кваліфікувати за ст. 186 ч.3 КК України
як відкрите викрадення чужого майна (грабіж),
вчинене повторно, поєднане з
проникненням у житло. При цьому, суд
відноситься критично до ствердження підсудного ОСОБА_1 щодо непричетності його
до вчиненого та до його показань, даних
в ході досудового слідства, до уваги їх
не приймає, сприймаючи як спосіб захисту
від пред'явленого звинувачення та уникнення відповідальності за вчинене, оскільки останній, як протягом досудового слідства, так і в ході судового слідства, проведеного в іншому складі суду, постійно змінював свої показання та кожного
разу наводив різні версії походження його відбитків, виявлених в будинку в місці проникнення. Явку
з повинною ОСОБА_1 суд також не вважає,
як щире каяття та повідомлення про скоєне, оскільки викладене в ній повністю суперечить
подальшим його показанням, окрім
того, в ході додаткового розслідування
дана версія підсудного повністю спростована.

Обираючи
міру покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного
злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується
негативно, як особа, схильна до скоєння крадіжок.

Обставин, що пом'якшують покарання підсудному судом не
встановлено. Обставиною, що обтяжує
покарання підсудному - вчинення злочину особою,
яка перебуває в стані алкогольного сп"яніння.

Приймаючи
до уваги вищенаведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення
підсудного та попередження скоєння нових злочинів буде призначення
покарання, пов'язане з реальним
позбавленням волі та за правилами ст. 71
КК України, оскільки злочин підсудним
вчинений під час встановленого йому вироком Машівського районного суду, іспитового терміну.

Строк
покарання підсудному слід обраховувати з моменту його затримання по даній
справі.

Згідно
медичного висновку ОСОБА_1 примусового лікування від наркотичної чи алкогольної
залежності не потребує.

На підставі
викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним в скоєнні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.3 КК України та призначити йому
покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України до призначеного
покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Машівського
районного суду від 27.11.2003 року та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у
вигляді п'яти років позбавлення волі.

Строк
покарання засудженому обраховувати з моменту його затримання, а саме з 24.08.2005 року.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироком законної сили залишити без зміни -
тримання під вартою.

Речові докази по
справі повернути потерпілій ОСОБА_2

Вирок
може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський
районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а засудженим -в той же термін, з моменту отримання ним копії вироку.