Справа № 591/6357/14-к Провадження № 1-кс/591/961/14
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 серпня 2014 рокум. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , володільця майна ОСОБА_5 , представника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , власника майна ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна,
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали, просили накласти арешт на автомобіль.
Власник автомобіля ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та його представник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, зазначаючи, що вказаний автомобіль є власністю ОСОБА_7 , а напередодні обшуку автомобілем користувалась інша особа. Крім того, вважали необґрунтованим накладення арешту у зв`язку з необхідністю забезпечення майбутньої конфіскації. Разом з цим, власник майна висловлювала свої занепокоєння тим, що слідчий не зможе забезпечити схоронність вказаного автомобіля.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей чи документів, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, визначеним у частині другій статті 167 КПК України, а саме, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони в тому числі є предметом кримінального правопорушення, а також якщо ці речі підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
В даному випадку сукупність наданих слідчому судді доказів (витягу з ЄРДР, протоколу обшуку автомобіля, повідомлення про підозру ОСОБА_5 , копії техпаспорту, довіреності) дають підстави вважати, що автомобіль Форд Фіеста НОМЕР_1 належить на праві власності ОСОБА_8 , але фактично ним користувався підозрюваний ОСОБА_5 , а тому міг використовувати вказаний автомобіль для перевезення психотропної речовини. За таких обставин, транспортний засіб підпадає під критерії, визначені ст.167 КПК України, є, відповідно до ч.7 ст.236 КПК України, тимчасово вилученим майном, а тому на нього необхідно накласти арешт.
В той же час суд вважає необґрунтованим твердження слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення майбутньої конфіскації, оскільки, як зазначалось вище, власником автомобіля підозрюваний не являється, а слідчим не доведено того, що автомобіль є спільною власністю, в якій частка належить ОСОБА_5 .
Враховуючи вищевикладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
При цьому, твердження представника ОСОБА_5 про те, що слідчий мав можливість за два дня вчинити всі необхідні слідчі дії з вказаним транспортним засобом не можуть бути взяті до уваги, оскільки вимоги КПК України надають можливість вчиняти слідчому будь-які слідчі чи процесуальні дії з тимчасово вилученим майном лише після накладення на нього арешту або отримання тимчасового доступу до такого майна. Крім того, факт накладення арешту на тимчасово вилучене майно або отримання до нього тимчасового доступу впливає на належність і допустимість доказів, які слідчий збирає в ході здійснення кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись 171-173 КПК України, слідчий суддя
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль Ford Fiesta, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чорного кольору, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_7 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1