Справа № 1-247/2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2008 року

Новозаводський
районний суд міста Чернігова в складі:

Головуючого-судді КУЗЬМІНА М.В.

При секретарі ТРАЛО
О.М.

За участю
прокурора
КУРГАНСЬКОЇ Г.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Чернігова кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки
м. Чернігова, українки, громадянки України, освіта середня, не одружена, не
працює, раніше не судима, проживає за
адресою: АДРЕСА_1 - за ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 03.05.2008 року, в денний час, з
метою подальшого використання як документу, що дає право на безкоштовний проїзд
у громадському транспорті, придбала на ринку м. Славутича заповнений бланк
пенсійного посвідчення інваліда дитинства серії НОМЕР_1, видане на ім'я
ОСОБА_2, з проставленими відтисками печаток, в який того ж дня, знаходячись за
місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1, власноручно вклеїла свою фотокартку, чим виготовила
підроблений документ.

04.07.2008 року, в денний час, близько
10-20 год., ОСОБА_1, знаходячись в тролейбусі № 481 по маршруту № 1, в районі
зупинки громадського транспорту «Кирпоноса» по вул.. Кирпоноса м. Чернігова
пред'явила контролерам Чернігівського тролейбусного управління завідомо
підроблений документ - пенсійне посвідчення інваліда дитинства серії НОМЕР_1,
видане на ім'я ОСОБА_2, яке згодом було вилучене працівниками міліції.

В судовому засідання підсудна ОСОБА_1
свою вину в скоєнні даних злочинів
визнала повністю та пояснила, що 03.05.2008 року вона була у подруги в м. Славутичі, на ринку в м. Славутич до неї звернувся незнайомий чоловік і запропонував їй придбати пенсійне посвідчення, щоб їздити в електричці
та громадському транспорті. Вона погодилась і чоловік спитав - чи є у неї
фотокартка для документу, вона віддала йому фотокартку, хвилин через 20 хвилин
цей чоловік повернувся та приніс посвідчення інваліда дитинства, яке було
заповнене на ім'я ОСОБА_2, на фотокартці була печатка, але фотокартка не була
вклеєна в посвідчення. Вона заплатила цьому чоловіку 20 грн., електричкою
привезла посвідчення за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 і в цей же
день вдома вклеїла фотокартку в дане посвідчення.

04.07.2008 року вона їхала в тролейбусі
маршруту № 1 і біля зупинки «Кирпоноса» контролерам як підстав для пільгового
проїзду пред'явила вказане посвідчення, але це посвідчення викликало у них
підозру, вони попросили її вийти на зупинці громадського транспорту, знайшли
двох понятих, а потім приїхав працівник міліції - дільничний, де вона мешкає, і
в присутності понятих вилучи посвідчення і вона дала пояснення де і як придбала
дане посвідчення. Розкаялась в скоєному, просила суворо не карати.

Крім визнавальних показів підсудної
ОСОБА_1, її вина в скоєнні даних злочинів також підтверджується і матеріалами справи, які учасники судового засідання не
вважають за доцільне досліджувати, але обставини
та факти скоєння
даних злочинів підсудною ОСОБА_1 та учасниками судового
засідання не оспорюються, і тому
дії ОСОБА_1 органами досудового слідства за фактом підроблення
документу, який видається державною
установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, який надає
право для безоплатного проїзду в міському громадському транспорті, з метою
подальшого використання, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за
ст. 358 ч. 1 КК України; за фактом використання завідомо підробленого
посвідчення, органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 358 ч. 3
КК України.

Як
пом'якшуючи вину підсудної
ОСОБА_1 обставини, згідно ст. 66 КК України,
суд визнає щире
каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих
вину підсудної ОСОБА_1 обставин, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

З
врахуванням вищенаведеного, даних,
які характеризують особу
підсудної, того що вона розкаялась у скоєнні злочинів, активно
сприяла розкриттю злочинів під час досудового слідства, суд дійшов
висновку, що до неї можливо обрати міру покарання в межах
санкції ст.ст. 358 ч. 1, 358 ч. 3 КК України, у вигляді штрафу.

Судові витрати по справі за проведення
експертизи в сумі 253 грн. 37 коп.
підлягають стягненню з ОСОБА_1 на
користь держави.

Речові докази
по справі, посвідчення інваліда
дитинства серії НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_2 підлягає збереженню при справі.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України,
суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною та призначити
покарання:

- за ст. 358 ч. 1 КК України у вигляді 900 грн. штрафу;

- за ст. 358 ч. 3 КК України у вигляді 600
грн. штрафу.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити
покарання ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 900 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати за проведення експертизи в сумі 253 грн. 37 коп.

Речові докази по справі - посвідчення
інваліда дитинства серії НОМЕР_1, видане на ім'я ОСОБА_2 - зберігати при
справі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, обрану у вигляді підписки про
невиїзд з постійного місця проживання, -
скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом
15 днів з часу оголошення вироку.

СУДДЯ: М.В.КУЗЬМІН