Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
№1-42/2010 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2010 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Сенькова О.Г.

при секретарі Гринчук Т.М.

з участю прокурора Баклана Г.В.

та захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився в с.Райки Старокостянтинівського району, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.15-115 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

9 липня 2009 року близько 6 години між підсудним ОСОБА_2 та його співмешканкою - потерпілою ОСОБА_3 в літній кухні, що знаходиться в дворогосподарстві потерпілої по вул.Зарічній, 64 в с.Хижники Старокостянтинівського району, на грунті особистих неприязних стосунків виникла сварка. Під час сварки підсудний ударив потерпілу кулаком в потиличну частину голови. Після того, як потерпіла продовжила сварку з підсудним, останній взяв сокиру, яка знаходилась в приміщенні літньої кухні, і гострою частиною умисно наніс їй чотири удари в тімяно-потиличну частину голови. Внаслідок чого одним із ударів в ліву тімяну частину голови, потерпілій заподіяні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої тімяної кістки.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину визнав і підтвердив, що вранці 9 липня 2009 року він під час сварки із співмешканкою в літній кухні декілька разів ударив її сокирою по голові. Після чого вийшов з приміщення кухні і викинув сокиру на дах тимчасової будівлі. Наміру вбити свою співмешканку у нього не було.

Незалежно від показань підсудного ОСОБА_2 його винність у вчиненні зазначеного злочину підтверджується показаннями потерпілої, свідків, висновками судово-медичних експертиз та іншими матеріалами справи.

Так, потерпіла ОСОБА_3 підтвердила, що під час сварки з підсудним, останній наніс їй спочатку два удари молотком, а потім чотири удари сокирою в голову.

За свідченням ОСОБА_4 та як вбачається з оголошених в судовому засіданні показань свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.44-46), вони зі слів потерпілої дізнались, що підсудний наніс їй декілька ударів сокирою по голові.

Згідно висновку повторної судово-медичної експертизи №1199 від 27 липня 2010 року у ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження у вигляді 4-х ран тімяної і потиличної ділянок голови, забою головного мозку легкого ступеня, перелому тімяної кістки. Рана мяких тканин лівої половини тімяної ділянки голови і перелом лівої тімяної кістки склепіння черепа могли утворитися від удару тупо-загостреним твердим предметом, яким міг бути загострений край сокири і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Всі інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя.

Під час проведення відтворення обстановки і обставин події (а.с.60-73) підсудний ОСОБА_2 розповів і показав яким чином він наносив удари сокирою своїй співмешканці.

Стосовно даних протоколу огляду місця пригоди (а.с.6-13) у приміщенні літньої кухні, що знаходиться у дворогосподарстві по вул.Зарічній 64 в с.Хижники Старокостянтинівського району, виявлені сліди червоного кольору схожі на кров. Підсудний, котрий був присутній під час огляду, видав сокиру, якою заподіяв тілесні ушкодження потерпілій.

При огляді будинку (а.с.154-19) вилучені штани підсудного, на яких згідно висновку судово-медичної експертизи №166 від 18 серпня 2009 року (а.с.148-150) виявлені сліди крові, яка могла належати потерпілій.

Відповідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи №200 від 29 липня 2009 року (а.с.102-103) підсудний ОСОБА_2 визнаний осудним.

Показання потерпілої ОСОБА_8 проте, що підсудний двічі ударив її молотком по голові спростовуються показаннями підсудного, який на протязі досудового і судового слідства послідовно стверджував, що молотком потерпілу не бив, а також висновками судово-медичної експертизи, яка виявила на голові потерпілої лише чотири рублені рани. ОСОБА_6 того, потерпіла у перших своїх показаннях не заявляла проте, що підсудний бив її молотком.

Органи досудового слідства безпідставно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_2 за ч.1 ст.15-115 ч.1 КК України як замах на умисне вбивство обґрунтовуючи тим, що підсудний намір на умисне вбивство потерпілої до кінця не довів у звязку із своєчасним наданням потерпілій кваліфікованої медичної допомоги.

Згідно ч.1 ст.15 КК України замах на злочин може бути вчинено з прямим умислом коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання.

Як на досудовому слідстві, так і в суді підсудний ОСОБА_2 стверджував, що не мав наміру на позбавлення життя потерпілої. Про це свідчать його дії.

Так, підсудний після нанесення ударів потерпілій, яка знаходилась при свідомості, маючи можливість позбавити життя потерпілу, припинив свої злочинні дії, вийшов з приміщення кухні і викинув сокиру на дах тимчасової будівлі.

За таких обставин суд вважає, що у справі відсутні будь-які докази, що підтверджують наявність у підсудного прямого умислу на позбавлення життя потерпілої, тому його дії слід перекваліфікувати з ч.1 ст.15-115 ч.1 КК України на ч.1 ст.121 КК України як умисне заподіяння потерпілій тяжкого тілесного ушкодження.

Обираючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, зокрема, його вік, що він по місцю проживання характеризується посередньо, хоча раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена у встановленому законом порядку.

Обставинами, що помякшують покарання суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують його покарання у справі не встановлено.

Також при призначенні покарання суд враховує неправомірну поведінку потерпілої ОСОБА_8, яка була ініціатором сварки, та її просьбу суворо не карати підсудного.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що виправлення підсудного ОСОБА_2 можливе лише в ізоляції від суспільства.

Суд вважає за можливе з урахування всіх помякшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та особи підсудного відповідно до вимог ст.69 КК України призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України.

Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і із застосуванням ст.69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк покарання ОСОБА_2 рахувати з 10 липня 2009 року.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити попередню взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь управління Державного казначейства в Хмельницькій області ( р/р 0040, МФО 815013, код 25575309, для зарахування НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області) судові витрати в розмірі 205 грн. 94 коп.

Речові докази: сокиру, дві хустки, кусок тканини, штани та сорочку, які зберігаються в камері схову СУ УМВСУ в Хмельницькій області, - знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 діб з моменту проголошення через Старокостянтинівський райсуд, а ОСОБА_2 в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя