Справа № 1-113/2007
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

смт. Ратне
17 грудня 2007 року

Ратнівський
районний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Фазан О.З.

за участю
секретаря Приймачук О.М.

прокурора Сінчука Б.В.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ратне
кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця і жителя с. Кортеліси,
Ратнівського району Волинської області, непрацюючого, освіта середня,
одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше несудимого, у вчиненні
злочину , передбаченого

ст. 296 ч.1
КК України

та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і жителя с. Кортеліси, Ратнівського району Волинської
області, непрацюючого, освіта середня, одруженого, на утриманні двоє малолітніх
дітей, раніше несудимого, у вчиненні злочину , передбаченого

ст. 122 ч.1
КК України

В С Т А Н О В И В :

Підсудний
ОСОБА_3, 28 липня 2007 року біля 22 години в барі “Лілея” в с. Кортеліси Ратнівського району Волинської області,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський
порядок, безпричинно, з хуліганських спонукань, з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс два удари по
голові ОСОБА_2, внаслідок чого останній отримав легкі тілесні ушкодження у
вигляді синця та садна в ділянці голови.

Підсудний ОСОБА_4, 28 липня 2007
року біля 22 години в барі “Лілея” в с. Кортеліси Ратнівського району
Волинської області , припиняючи хуліганські дії ОСОБА_3, розбороняючи бійку між
останнім та ОСОБА_2, необережно схватив з заді останнього за голову, внаслідок чого ОСОБА_2 отримав необережне середньої тяжкості
тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину
не визнав і по суті пред'явленого обвинувачення показав, що 28.07.2007 року в
8-9 годині ранку вживав спиртні напої. Ввечері того дня біля 22 години в барі
“Лілея” в с. Кортеліси Ратнівського району Волинської області підходив до
столика ОСОБА_2, розмовляв з дівчиною на ім'я ОСОБА_5, ненароком ногою зачепив
стола, звідки впало все , що на ньому було. Шарпався за одяг з ОСОБА_2,
останньому ударів не наносив. Не бачив , щоб ОСОБА_4 наносив удари ОСОБА_2.

В
судовому засіданні підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину ,визнав, розкаявся і по суті пред'явленого обвинувачення показав, що
28.07.2007 року біля 22 години прийшов
до бару “Лілея” в с. Кортеліси
Ратнівського району Волинської області, почув крики в приміщенні, де штовхалися
між собою ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Почав їх розбороняти, оскільки ОСОБА_2 був першим
, то схопив його з заді за голову рукою і при цьому міг заподіяти тілесні
ушкодження у вигляді перелому лівої щелепи, однак умисно ударів останньому не
наносив. У присутності його ОСОБА_3 . ударів не наносив ОСОБА_2.

Незважаючи на не визнання вини підсудним ОСОБА_3 та визнанням вини
ОСОБА_4 винність їх у вчиненні вказаних злочинів повністю доведена зібраними та
дослідженими в судовому засіданні об'єктивними доказами і зокрема:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_2 у судовому засіданні про те, що 28.07.2007 року біля 22 години прийшов до бару “Лілея” в с. Кортеліси Ратнівського району
Волинської області і сидів за столиком разом з дівчатами . До них підійшов
ОСОБА_3. і став говорити , щоб ОСОБА_5, яка сиділа за столиком вийшла з ним
поговорила. Остання відмовилася від його пропозиції і ОСОБА_3. двома руками
перевернув стола , все впало на землю . Він штовхнув стола назад ОСОБА_3 і
зробив з цього приводу йому зауваження. ОСОБА_3. підбіг , нецензурно
виражаючись, схопив за одяг і вони стали
штовхатися і при цьому ОСОБА_3. наніс два удари по голові. Відчув, що
хтось з заді схватив за голову і почав відтягувати його від ОСОБА_3 , при цьому відчувши різку біль в області
лівої щоки. ОСОБА_4 умисно ударів не наносив, збитки нанесені відшкодував
повністю.

- показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що 28.07.2007 року біля 22 години прийшла до бару “Лілея” в с. Кортеліси Ратнівського району
Волинської області, де сиділа за одним столиком з ОСОБА_7 , ОСОБА_2, ОСОБА_8,
ОСОБА_5 з с. Бродів. До їх стола підійшов ОСОБА_3 просив , щоб ОСОБА_5 вийшла з
ним на вулицю. Остання не погодилась і ОСОБА_3. безпричинно перевернув столика.
ОСОБА_2 запитав в останнього для чого
він це зробив. Після цього між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виникла суперечка і бійка,
якої вона не бачила.

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що
28.07.2007 року біля 22 години в
барі “Лілея” в с. Кортеліси Ратнівського
району , де вона працювала барменом, ОСОБА_3
перевернув столика, відірвавши при цьому кришку з нього, за яким сиділи
ОСОБА_7 , ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_5 з с. Бродів. ОСОБА_2 зробив з цього приводу
зауваження ОСОБА_3 Останній почав
нецензурно виражатися , наніс удар ОСОБА_2. Після цього підбіг ОСОБА_4 , але не
пам'ятає чи наносив удари він ОСОБА_2 Однак
ОСОБА_4 не бився і не знає , що
він там робив, але прямо удар ОСОБА_2 не наносив. Бійка тривала півгодини , бар
не працював у цей час.

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що
28.07.2007 року біля 22 год. в бар
зайшов ОСОБА_2 та ОСОБА_8 та присіли їх столик де сиділи ОСОБА_7, ОСОБА_5 із с.
Броди. В бар зайшов ОСОБА_3. і звернувся до ОСОБА_5 щоб вона вийшла поговорила
з його дівчиною. Вона самої бійки не
бачила, так як вийшла в цей час на вулицю;

- показаннями свідка ОСОБА_8 на досудовому
слідстві про те, що 28.07.2007 року він із ОСОБА_2 зайшли в бар «Лілея», де
присіли за столик до ОСОБА_6 та ще однієї незнайомої дівчини. В бар зайшов
ОСОБА_3. та запропонував незнайомій дівчині вийти на вулицю поговорити. Він
сказав, щоб ОСОБА_2 з ним випив. Після цього ОСОБА_3. підняв стола і перекинув
від себе. ОСОБА_2, піднявши стола, відштовхнув стола в бік ОСОБА_3. Тоді
останній почав шарпати за одяг ОСОБА_2 та висловлюватись в адресу один одного
нецензурними словами. В ході цього побачив, як підійшов з заді ОСОБА_4 та
схопив ОСОБА_2 рукою за шию. Після цього ОСОБА_3. наніс один чи два удари
ОСОБА_2, але куди саме він не бачив, але бачив як ОСОБА_3. замахувався. Чи бив
ОСОБА_4 ОСОБА_2 він не бачив. Після цього підійшов ОСОБА_4, який розборонив
бійку і всі порозходились. Він із ОСОБА_2 пішов додому. Наступного дня,
29.07.2007 року до нього прийшов ОСОБА_2, в якого був охриплий голос і останній
жалівся на болі в щелепі та не міг розмовляти.

(а.с. 49)

- повідомленням
№ 51 про травму невиробничого характеру Ратнівської ЦРЛ від 03.08.2007 року з
якого слідую, що звернувся ОСОБА_2 з
діагнозом після травматичний артрит лівого суглобу, обставини травмування -
побили в барі «Лілея» 28.07.2007 року в 22 годині;

( а . с. 6)

- Протоколом
усної заяви, про злочин ОСОБА_2 від 03.08.2007 р., звідки слідує, що 28.07.2007
року біля 22 години в барі «Лілея» йому нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_4 та
ОСОБА_3.;

(а.с. 8)

- висновком експерта № 307 від 08.11.2007 року, звідки
вбачається, що у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи, синця та садна в
ділянці голови. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупого предмету без
відображення контактуючих поверхонь останнього від ударів руками, ногами.
Перелом нижньої щелепи терміном утворення більше 30 діб до моменту обстеження
рентгенологом. Тілесні ушкодження у вигляді синця та садна в ділянці голови по
ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Тілесні
ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи по ступеню тяжкості відноситься до
категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по ознаці стійкої втрати
працездатності менш ніж на третину;

(а.с. 73)

- допитаний в
судовому засіданні експерт ОСОБА_10 ствердив, що перелом щелепи не міг
утворитись при ударі в волосисту ділянку голови та міг утворитись від удару
ОСОБА_4, який знаходився з заді ОСОБА_2.

Таким
чином, проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд доходить
висновку про доведеність факту вчинення підсудним ОСОБА_3 злочину,
передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України,
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Крім
цього, органи досудового слідства інкримінували в обвинувачення ОСОБА_4,
вчинення злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК
України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Дане обвинувачення
не знайшло свого ствердження в судовому засіданні, оскільки відсутні докази,
які б свідчили, що ОСОБА_4, розбороняючи
ОСОБА_3 та ОСОБА_2, знаходячись з заді ОСОБА_2 мав намір умисно заподіяти йому
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Як встановлено
в судовому засіданні, ОСОБА_4 розбороняв
бійку, яка виникла між ОСОБА_2та ОСОБА_3 і при цьому випадково міг нанести удар
несильно, не хотів заподіяти середньої тяжкості тілесне ушкодження, не
передбачав таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, а хотів при
цьому, щоб вони перестали штовхатись, тобто він діяв не умисно, а з
необережності, про що було стверджено і підсудним та потерпілим в судовому
засіданні.

Об'єктивно
показання підсудного ОСОБА_4 підтвердили потерпілий ОСОБА_2, свідки: ОСОБА_8 на
досудовому слідстві (а. с. 49 ), ОСОБА_9, ОСОБА_6

Поряд з
цим, суб'єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК
України, характеризується умисною виною. Винний усвідомлює, що може
заподіяти тривалий розлад здоров'ю потерпілого, бажає або свідомо припускає
його настання, що не доведено в судовому засіданні.

Обставини
справи і характер дій ОСОБА_4 не свідчать про його намір умисно заподіяти
потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За таких
обставин, суд приходить до глибокого переконання, що в діях ОСОБА_4 відсутній
склад злочину, передбачений ст. 122 ч. 1 КК
України, а вбачається склад злочину, передбачений ст. 128 КК України, тобто необережне середньої тяжкості
тілесне ушкодження, а тому його дії слід перекваліфікувати.

Твердження підсудного ОСОБА_3 , що він ненароком зачепив стола і не
наносив ударів ОСОБА_2 є недостовірними, такі які не відповідають фактичним
обставинам справи .Дані показання спростовуються показаннями потерпілого
ОСОБА_2, свідків : ОСОБА_6, ОСОБА_9, свідка ОСОБА_8 (а.с. 49 ), висновком
судово-медичної експертизи (а. с. 73)

Призначаючи
покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.
65 КК
України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного
та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставина, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 суд вбачає - вчинення злочину
особою, що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

Обставини які пом'якшують покарання ОСОБА_3 суд не знаходить. З
врахуванням, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності,
позитивно характеризується за місцем проживання, на утриманні в нього перебуває двоє
малолітніх дітей суд доходить висновку
про призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, за якою
він притягується до кримінальної відповідальності, з застосуванням ст. 75 КК
України.

В ході судового
розгляду справи, потерпілий ОСОБА_2 заявив клопотання про звільнення підсудного
ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, так як претензій до нього немає, примирився
з ним. Він відшкодував повністю матеріальні і моральні збитки, що підтвердив
письмовою заявою.

Заслухавши
підсудного ОСОБА_4, його захисника, прокурора, потерпілого, суд доходить
висновку про задоволення клопотання потерпілого і закриття справи відносно
ОСОБА_4

Як
встановлено, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 ч. 1 КК України, який за своєю тяжкістю відноситься
до категорії невеликої тяжкості. (ст. 12 КК
України).

ОСОБА_4
вперше вчинив злочин, що слідує із вимоги ВІТ при УМВС України у Волинській області № 4423 від
24.10.2007 року (а.с. 92); примирився з потерпілим ОСОБА_2та відшкодував йому
матеріальні та моральні збитки, що вбачається із поданої ОСОБА_2письмової
заяви.

ОСОБА_4
не заперечує проти закриття справи, позитивно характеризується по місцю
проживання.

Відповідно
до ст. 46 КК України, особа, яка вперше
вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної
відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані
нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

На
підставі викладеного, керуючись ст. ст . 323-324, 7-1, 248 КПК України, ст. 46 КК України, суд
-

З А С У Д И В:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину
передбаченого, ст. 296 ч. 1 КК України призначивши покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На
підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з
випробуванням, якщо він протягом одного
року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки : повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_4
звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням винного з
потерпілим і провадження по справі закрити.

Запобіжний захід
ОСОБА_3 на час вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про
невиїзд.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд ОСОБА_4 - скасувати.

Вирок
суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляція на вирок суду може
бути подана протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуюча
підпис Фазан
О.З.

Оригіналу відповідає.

Суддя Ратнівського

районного
суду
Фазан О.З.