18.06.2015 Справа № 380/583/15-к
Провадження № 1-кп/380/39/15

Вирок
Іменем України
18 червня 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законного представника: ОСОБА_11
потерпілих: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
адвокатів: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клюки, Тетіївського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, військовозобов`язаного, жителя АДРЕСА_1 , працюючого робітником будівельної бригади ПОПП Еліта, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , освіта середня, не військовозобов`язаного, не одруженого, учня Тетіївського ПТУ № 8, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Осова, Костопільського району Рівненської області, громадянина України, освіта неповна середня, військовозобов`язаного, одруженого, має на утриманні 2-є неповнолітніх дітей, 2008 та 2011 року народження, жителя АДРЕСА_3 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_4 , освіта середня, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_5 , освіта неповна середня, допризовника, не одруженого, учня Тетіївського ПТУ № 8, раніше не судимого, у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185 КК України та ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_6 , освіта середня, не військовозобов`язаного, не одруженого, на утримання 1 неповнолітня дитина, 2013 року народження, раніше не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця с. Менчикури Веселівського району, Запорізької області, громадянина України, освіта неповна середня, не військовозобов`язаного, не одруженого, жителя АДРЕСА_7 , не працюючого, в силу ст.89 КК України не судимого, у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,
встановив:
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , досудовим слідством обвинувачуються в тому, що вони перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 , 04 лютого 2015 року близько 3 години 40 хвилин, знаходилися поряд із кафе-баром Буржуй, що в м. Тетієві, по вул. Леніна, 52-а Київської області, діючи групою осіб, переслідуючи єдиний злочинний умисел на вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю розпочали ображати нецензурними словами потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
На правомірну вимогу ОСОБА_12 припинити хуліганські дії обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не відреагували, а діючи із єдиним умислом з хуліганських мотивів продовжили безпричинно ображати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 нецензурними словами та діючи з особливою зухвалістю стали наносити численні удари руками та ногами по обличчю, руках та тілу потерпілого ОСОБА_12 та потерпілу ОСОБА_13 .
В наслідок злочинних дій обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_12 заподіяно тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта № 14 від 25.03.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості з короткочасним розладом здоров`я. При чому відповідно до висновку експерта № 15 від 27.03.2015 потерпілому ОСОБА_12 під час бійки нанесено не менше 21 удару.
Потерпіла ОСОБА_13 , як зазначено в обвинувальному акті, намагалась припинити хуліганські дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , однак останні, діючи спільно в групі осіб, з хуліганських мотивів з особливою зухвалістю стали наносити удари ногами та руками по руках та тілу потерпілої ОСОБА_13 , яка захищала ОСОБА_12 .
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_13 заподіяно тілесні ушкодження, які згідно із висновком експерта № 06 від 06.02.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Відповідно до висновку експерта № 15 від 27.03.2015року потерпілій ОСОБА_13 під час хуліганських дій обвинувачених нанесено не менше 7 ударів.
Дії обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 досудовим слідством кваліфіковані за ч. 2 ст.296 КК України.
Проте при судовому розгляді даного кримінального провадження пред`явлене досудовим слідством ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачення за ч. 2 ст.296 КК України визнано судом недоведеним із наступних підстав.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вини своєї у вчиненні хуліганських дій групою осіб, які супроводжуються особливою зухвалістю не визнали, та суду показали, що дійсно 04.02.2015 року близько 3 год. ночі вони перебували, разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 біля кафе Буржуй в м. Тетієві та розмовляли між собою, курили, розважалися. Трохи пізніше, вони продовжуючи говорити на різні теми зійшли з площадки кафе трохи вниз на іншу площадку біля кафе. При цьому потерпілих вони не бачили та не ображали їх нецензурними словами. Раптово до них спустив з площадки потерпілий ОСОБА_12 , який без причинно наніс декілька ударів руками та ногами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та намагався побити інших обвинувачених. Вони потерпілих не били, хто наносив тілесні ушкодження їм не відомо. В ту ніч вони були в нетверезому стані.
Обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в судовому засіданні фактично визнали свою вину в нанесенні тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та підтвердили, що вони 04.02.2015 року близько 3-ї години ночі, разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проводили час на площадці біля кафе Буржуй, що в м. Тетієві по вул. Леніна, при цьому голосно розмовляли, курили. Інколи ОСОБА_18 заспокоював інших обвинувачених, між якими виникали непорозуміння та невеликі конфлікти. Через деякий час всі зійшли вниз від площадки біля кафе де продовжували розмовляти та курити. З потерпілими не говорили та не обзивали їх нецензурними словами Побачили потерпілих тоді, коли до них раптово з верхньої площадки кафе зійшов потерпілий ОСОБА_12 , який нічого не говорячи, без попередження наніс декілька ударів руками та ногами ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 та намагався вдарити інших осіб. Після вчиненого потерпілим ОСОБА_12 всі накинулися на нього, крім ОСОБА_19 , та почали його бити. При цьому потерпіла ОСОБА_13 теж отримала тілесні ушкодження, захищаючи свого чоловіка. Зазначили, що в той день вони були всі в нетверезому стані, окрім ОСОБА_20 . В нанесенні потерпілим тілесних ушкоджень щиро каються.
Потерпілий ОСОБА_12 суду показав, що вночі 04.02.2015 року він був у власному кафе Буржуй, що в м. Тетієві, де вжив з товаришем невелику кількість алкоголю. Пізніше, близько 3 год.40 хв. він вийшов разом з дружиною з кафе, де побачив на площадці кафе молодих людей, які між собою голосно розмовляли, штовхали ся, вели себе агресивно, яким він зробив зауваження щодо їх поведінки. Переконавшись, що вони не реагують, він вирішив застосувати фізичну силу та втихомирити молодих людей. Він підійшов до них наніс декілька ударів обвинуваченим, які після цього збили його з ніг та нанесли йому та дружині, яка намагалася його захистити, тілесні ушкодження.
Аналогічні покази дала потерпіла ОСОБА_13 , яка при тому показала, що таймер камери відео спостереження, яка записала частину подій, що мали місце 04.02.2015 року не був переведений на зимовий час, а тому час відображення необхідно рахувати на годину раніше.
Із оглянутого в судовому засідання відеодиска встановлено, що 04.02.2015 року, близько 3 години ночі обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , разом з неповнолітній обвинуваченим ОСОБА_8 та іншим не встановленим слідством чоловіком, перебували на верхній площадці біля кафе-бара Буржуй, що в м. Тетієві, по вул. Леніна, 52-а Київської області. При цьому спілкувалися між собою, курили, бігали один за одним, штовхали, а деякі стояли біля поручня.
Пізніше, близько 3 год. 07 хв. ночі обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та невідомий чоловік спустились на нижню терасу кафе, та продовжили спілкування між собою, курили, відходили від групи, а потім появлялись знову, виясняли стосунку і в такому стані перебували до 03год. 19хв. 43с., до часу появи потерпілого ОСОБА_12 , який йшов на кілька метрів вперед від потерпілої ОСОБА_13 . Із відеозапису встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не звернули уваги на потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , спокійно продовжували спілкуватися між собою та виясняти стосунки. На відео видно, як потерпілий ОСОБА_12 підійшов до обвинувачених та ініціював бійку нанісши чотири удари руками та ногами ОСОБА_6 і ОСОБА_9 та намагався вдарити іншого обвинуваченого. Близько 3 год.27хв.36сек. на відео зафіксовано, як обвинувачені ОСОБА_21 та ОСОБА_22 наносять ногами удари по лежачому на землі потерпілому ОСОБА_12 .
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності та кожен окремо з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд вважає, що отриманих судом доказів недостатньо для постановлення обвинувального вироку щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , оскільки в судовому засіданні не доведено, що вони вчинили кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.296 КК України, а тому їх необхідно виправдати за відсутністю в їх діях складу злочину.
Так, відповідно ч. 2 ст.296 КК України, хуліганство, це грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом вчинене групою осіб.
Суд вважає, що 04.02.2015 року обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не вчинили дій, які грубо порушують громадський порядок з мотиві явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю. До появи потерпілого ОСОБА_23 , як видно із камери відео спостереження, обвинувачені, перебуваючи на площадці кафе Буржуй, а пізніше на нижній площадці з 3-ї год. до 3-ї год. 20хв., майже 20 хв, за відсутністю інших осіб, говорили, курили, бігали один за одним, виясняли між собою стосунки, можливо виражалися нецензурними словами і вчинені дії обвинувачених на думку суду регулюються ст.173 Кодексу України Про адміністративні правопорушення в якій зазначено, що нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян є дрібним хуліганством.
Разом з тим, суд вважає, що тілесні ушкодження потерпілий ОСОБА_12 отримав, не в результаті грубого порушення громадського порядку, а в результаті своїх неправомірних дій, який був ініціатором бійки наніс та отримав на гранті особистих неприязних відносин з обвинуваченими легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, а його дружина потерпіла ОСОБА_13 отримала від дій обвинувачених легкі тілесні ушкодження, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях , які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачать ся на її користь.
Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази з точки зору достатності та взаємозв`язку і приймаючи до уваги, що інших доказів, які б беззаперечно доводили вину обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України обвинуваченням ненадані, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обвинувачення не доведено в судовому засіданні, а тому їх ї необхідно виправдати.
Відповідно до ч.1. п.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа
Відповідно до ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Тому в силу вищевикладеного обґрунтування, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повинні бути виправдані за ч.2 ст.296 КК України через не доведення вчиненням ними кримінального правопорушення, у вчиненні якого вони обвинувачуються.
Окрім того в судовому засіданні доведено, що неповнолітній обвинувачений ОСОБА_20 , 04.02.2015 року близько 3 години 40 хвилин в м. Тетієві Київської області, перебуваючи на прилеглій території кафе-бару Буржуй, що по вул. Леніна, 52-а Київської області, де, переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна та привласнення його з корисливих мотивів, скориставшись темною порою доби та бійкою між потерпілою ОСОБА_13 і групою осіб, таємно, протиправно шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку мобільного телефону потерпілої ОСОБА_13 марки htc Desire HD A9191, вартістю 1140 грн. з картою пам`яті Samsung PRO micro SDHC 8Gb вартістю 119 грн. та SIM- карткою оператора мобільного зв`язку Life вартістю 10 грн.,на рахунку якої було 180 грн., який знаходився на землі поряд із кафе-баром Буржуй, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 1449 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 вину свою в у вчинення таємного викрадення чужого майна визнав та підтвердив, що 04.02.2015 року після бійки біля кафе Буржуй в м. Тетієві він з Навроцьким повернулися за курткою, де на місці бійки він взяв мобільний телефон. У вчиненому щиро кається. Викрадений телефон він повернув потерпілій ОСОБА_13 .
Таким чином аналізуючи надані обвинуваченням докази, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_20 у вчиненні злочину доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_20 , суд враховує ступінь тяжкості та характер вчиненого ним злочину, особу винного, враховує характеристики з місця навчання та проживання, думку потерпілого, факт відшкодування заподіяної шкоди, а також обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.
До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_20 суд відносить його каяття, відшкодування заподіяної шкоди потерпілому та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_20 судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини по справі, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_20 можливе при засудженні його до покарання у виді позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку.
Керуючись ст. 373,374, 376 КПК України, суд:
засудив:
ОСОБА_8 визнати винним та засудити його за ч.1 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України ОСОБА_8 , звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком в 1 (один) рік.
Відповідно до ст.ст.76,104 КК України зобов`язати ОСОБА_8 під час іспитового строку повідомляти про зміну місця проживання, роботи та навчання і з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_6 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_7 , визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_8 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_9 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_10 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та виправдати за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.
Речовий доказ по справі мобільний телефон марки htc Desire HD A9191 з картою пам`яті Samsung PRO micro SDHC 8Gb та SIM- карткою оператора мобільного зв`язку Life повернути ОСОБА_13 .
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1