У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

за участю прокурора

Морозової С.Ю.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 15 травня 2008 року кримінальну справу за
касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постановлені щодо ОСОБА_2 судові
рішення.

Вироком Корольовського районного м.
Житомира від 23 березня 2007 року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судимого,
-

засуджено
за ч. 1 ст. 122 КК України на 2 роки виправних робіт з відрахуванням в доход
держави 10 відсотків із суми його заробітку.

Постановлено стягнути зі ОСОБА_2 на
користь потерпілого ОСОБА_1 6083 грн., на користь фінуправління Житомирської
міської ради 596 грн. 96 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської
області від 5 червня 2007 року вирок щодо ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 16 вересня 2005 року, приблизно о 23
годині, поблизу будинку АДРЕСА_1, під час конфлікту з ОСОБА_1, який виник на
ґрунті неприязних стосунків, з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому,
направив на нього пневматичний пістолет та здійснив декілька пострілів,
завдавши потерпілому фізичного болю, від чого той присів. Скориставшись цим,
ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1 один удар рукояткою пістолета в тім'яну ділянку голови.
Злочинними діями ОСОБА_2 були спричинені ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження без
короткочасного розладу здоров'я та середнього ступеню тяжкості тілесні
ушкодження.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 безпідставно не
було притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 296 КК України,
оскільки вчинення ним зазначеного злочину підтверджується здобутими по справі
доказами, посилається на необґрунтованість вирішення цивільного позову в
частині стягнення моральної шкоди. Просить, вирок та ухвалу щодо ОСОБА_2
скасувати, а справу направити на нове розслідування.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка вважала за необхідне вирок та ухвалу
щодо ОСОБА_2 скасувати в частині вирішення цивільного позову, а справу в цій
частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства,
перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.
1 ст. 122 КК України, не оспорюються у касаційній скарзі та ґрунтуються на
зібраних по справі доказах, зокрема, показаннях потерпілого ОСОБА_1, свідків,
даних протоколів відтворення обстановки та обставин події та очних ставок,
висновків судово-медичної і комісійної судово-медичної експертиз.

Покарання ОСОБА_2 за зазначеним законом призначено у відповідності до вимог
ст. 65 КК України.

Що стосується доводів у скарзі потерпілого про безпідставність
непритягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за вчинення хуліганства,
то це питання неодноразово розглядалося під час досудового та судового слідства
з винесенням відповідних постанов. Доводи аналогічного змісту також були
предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції і, як такі, що не
знайшли свого підтвердження обґрунтовано визнані безпідставними.

Разом з тим, при вирішенні цивільного позову, суд хоча і
виклав у мотивувальній частині вироку підстави його часткового задоволення,
проте підійшов до цього питання формально, фактично не врахувавши, що внаслідок
умисних дій ОСОБА_2 ОСОБА_1 були заподіяні легкі тілесні ушкодження та
середньої тяжкості тілесні ушкодження. Внаслідок злочинних дій засудженого
потерпілому були спричинені фізичні та моральні страждання, пов'язані з
тривалим лікуванням, порушенням звичайного ритму життя та ставлення до
оточуючих. Крім того, судом не враховані конкретні обставини, згідно яких
ОСОБА_2 здійснив декілька пострілів у потерпілого з пневматичного пістолета, що
свідчить про підвищену небезпечність його поведінки стосовно ОСОБА_1

Оскільки вирішення цивільного позову в
частині стягнення моральної шкоди нерозривно пов'язано зі стягненням
матеріальної шкоди, колегія суддів вважає, що вирок та ухвала щодо ОСОБА_2
підлягають скасуванню в частині вирішення цивільного позову потерпілого
ОСОБА_1, як в частині стягнення матеріальної так і моральної шкоди.

Що стосується стягнення із ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 1000 грн., витрачених ним на юридичні послуги, то воно є
законним та обґрунтованим. Тому в цій частині вирішення цивільного позову
потерпілого судові рішення слід залишити без зміни.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1
задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м.
Житомира від 23 березня 2007 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської
області від 5 червня 2007 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного
позову потерпілого ОСОБА_1 стосовно стягнення матеріальної та моральної шкоди
скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд у порядку
цивільного судочинства.

У решті зазначені вирок та ухвалу
залишити без зміни.

С у д д і:

Редька А.І. Жук
В.Г. Заголдний В.В.