Ухвала

іменем україни

24 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_34.,

суддів: ОСОБА_35, ОСОБА_36.,

за участю прокурора ОСОБА_37.,

захисника ОСОБА_1,

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянула у судовому засіданні кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3, засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2013 року та на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області 01 жовтня 2014 року.

Зазначеним вироком засуджено:

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, в силу ст. 89 КК

такого, що не має судимості,

- за ч. 5 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією майна;

- за ст. 257 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 263 КК (в редакції Закону від 15 квітня 2008 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, раніше не судимого,

- за ч. 5 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- за ст. 257 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_6,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, в силу ст. 89 КК

такого, що не має судимості,

- за ч. 5 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна;

- за ст. 257 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

громадянина України, раніше не судимого,

- за ч. 4 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна;

- за ст. 257 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_8,

ІНФОРМАЦІЯ_5,

громадянина України, в силу ст. 89 КК

такого, що не має судимості,

- за ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки без конфіскації майна;

- за ч. 3 ст. 187 КК із застосуванням ст. 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням на нього обов'язків, передбачених пунктами 2-4 ст. 76 КК.

Постановлено стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди:

- солідарно з засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на користь потерпілих: ОСОБА_9 - 48 550 грн, ОСОБА_10 - 110 285 грн, ОСОБА_11 - 5 840 грн, ОСОБА_12 - 83 670 грн, ОСОБА_13 - 135 000 грн, ОСОБА_14 - 1 700 грн, ОСОБА_15- 1 700 грн, ОСОБА_16 - 118 338, 29 грн;

- солідарно з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_18 - 14 910 грн;

- солідарно з засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_19 та ОСОБА_20 - 101 400 грн;

- солідарно з засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_21 - 26 670 грн.

Постановлено стягнути у відшкодування моральної шкоди:

- з засудженого ОСОБА_2 на користь: ОСОБА_21 - 10 000 грн, ОСОБА_22 - 10 000 грн, ОСОБА_19 - 20 000 грн, ОСОБА_20 - 20 000 грн;

- з засудженого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_21 - 10 000 грн, ОСОБА_22 - 10 000 грн;

- з засудженого ОСОБА_8 на користь ОСОБА_21 - 10 000 грн, ОСОБА_22 - 10 000 грн;

- з засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_19 - 20 000 грн, ОСОБА_20 - 20 000 грн;

- з засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілих ОСОБА_19 - 20 000 грн, ОСОБА_20 - 20 000 грн;

Також вироком суду вирішені питання щодо судових витрат та речових доказів у кримінальній справі.

За вироком суду ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними в чиненні злочинів за наступних обставин.

Приблизно на початку червня 2007 року ОСОБА_2, не маючи постійного джерела доходу і з метою швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення корисних злочинів, прийняв рішення здійснювати крадіжки і розбійні напади, застосовуючи при цьому навички рукопашного бою. Проте усвідомлюючи, що самому здійснювати злочини буде складно, вирішив організувати на території м. Запоріжжя стійку і організовану злочинну групу, до складу якої залучив в якості активних учасників ОСОБА_3, ОСОБА_6, а в травні 2008 року - ОСОБА_7

Для здійснення свого наміру, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_2 визначив за собою роль керівника злочинної групи, у функції якого входило: визначення конкретних об'єктів злочинних посягань на підставі отриманої інформації, планування і організація конкретних злочинів, розподіл ролей і координація дій співучасників, залучення нових учасників групи, пошук знарядь злочинів, участь в розподілі грошових коштів і матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом, а так само брав безпосередню активну участь у вчиненні злочинів.

ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, будучи активними учасниками озброєної злочинної групи, відповідно до плану і відведеним ним ролям, підшукували конкретні об'єкти посягань, про які повідомляли ОСОБА_2, а так само виконували конкретні дії, направлені на досягнення загальної злочинної мети, брали безпосередню участь у вчиненні злочинів.

Для мобільності у спілкуванні між собою та оперативності пересування упродовж вчинення злочинів учасники організованої групи використовували автомобіль «ДЕУ Ланоc» під керуванням ОСОБА_3, а так само автомобілі «Сузуки Вітара» і «Мазда 626», під керуванням ОСОБА_2, «Фольксваген Боро», під керуванням ОСОБА_6 та інші засоби.

Учасники злочинної групи ретельно готувались до кожного злочину, вивчали місцевість, шляхи підходу до планованих об'єктів нападів і відходу після їх здійснення, збирали інформацію про потерпілих і приміщення, на які необхідно зробити напад, заздалегідь виїжджали до місця майбутнього злочину, вивчали його. Після чого розроблявся детальний план нападу з розподілом ролей і функцій, які доводилися до відома кожного співучасника злочину.

ОСОБА_2 з метою додаткової конспірації, згідно своєї організаторської ролі, визначив за своїм братом - ОСОБА_3 функцію доставки співучасників до місць знаходження потерпілих і розташування приміщень, заздалегідь визначених для нападів, знаходження в безпосередній близькості для здійснення загальної координації злочину і спостереження за навколишнім оточенням, з метою своєчасного запобігання останнім співучасникам про небезпеку і можливому викриттю їх спільної злочинної діяльності.

Після спільного здійснення злочинів, здобуті злочинним шляхом грошові кошти і цінності, члени озброєної злочинної групи розподіляли між собою в заздалегідь обумовлених долях.

З метою забезпечення діяльності банди, ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що підшукав карабін «Соболь», який є вогнепальною зброєю, помпову рушницю, яка є переробленою вогнепальною зброєю - обрізом мисливської рушниці «AKKAR SILAH SAN», 12 калібру, виготовленої саморобним способом, карабін «Сайга», який також є переробленою вогнепальною зброєю - обрізом мисливського гладкоствольного самозарядного карабіна моделі «Сайга 410» калібру 410, виготовленої саморобним способом, в конструкцію якої внесені конструктивні зміни. Дану зброю ОСОБА_2 демонстрував учасникам озброєної ним банди, які були повідомлені про можливість її використання при здійсненні нападів на громадян.

Також ОСОБА_2 незаконно придбав необхідну кількість боєприпасів до вказаної зброї, у тому числі 6 патронів, які відносяться до спортивно-мисливських патронів кільцевого займання калібру 5.6 мм, є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру; два патрони, які відносяться до пістолетних патронів калібру 9 мм (ПМ), є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру, які він незаконно носив при собі, зберігав в різних місцях свого перебування.

Вказану вогнепальну зброю і бойові припаси ОСОБА_2 передавав учасникам організованої ним озброєної банди при вчиненні конкретних злочинів.

Таким чином ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про наявність вогнепальної зброї і бойових припасів до неї, і можливості їх вживання в ході здійснення нападів, організувавши стійку злочинну озброєну групу з метою нападів, що вимагають ретельної і тривалої підготовки, на окремих осіб, і в період з грудня 2007 року по серпень 2008 року з вказаними особами скоїв розбійні напади, направлені на заволодіння чужим майном, і незаконне заволодіння транспортним засобом.

Так на початку червня 2007 року ОСОБА_6, діючи згідно відведеної йому ролі в організованій групі, встановив, що комерційний директор ТОВ «Грань» ОСОБА_9 щодня з офісного приміщення по проспекту Леніна, 109, в якому здійснюється оплата за товар, до місця свого проживання по АДРЕСА_1 переміщається на громадському транспорті, при цьому переносить з собою два портфелі.

Передбачивши, що в портфелях ОСОБА_9 можуть знаходитися грошові кошти ТОВ «Грань», а по місцю його проживання - грошові кошти і матеріальні цінності, ОСОБА_6, прослідкувавши за ОСОБА_9, встановив маршрут пересування і місце проживання останнього, про що повідомив ОСОБА_2 та ОСОБА_3

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 діючи згідно з відведеними їм ролями, встановили, що ОСОБА_9 проживає в АДРЕСА_1 сам, має собаку, яку щодня вигулює ввечері.

Провівши вказані підготовчі заходи, ОСОБА_2 розробив план скоєння злочину. Окрім цього ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 підшукали допоміжні засоби подолання опору з боку ОСОБА_9, а також ковдру для знешкодження собаки.

19 червня 2007 року увечері ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_3, з метою нападу на ОСОБА_9 і заволодінням майном, на автомобілі «ДЕУ Ланос», під управлінням ОСОБА_3, прибули до будинку АДРЕСА_1, де проникли в підвальне приміщення під'їзду № 3 вказаного будинку.

Дочекавшись, коли ОСОБА_9 з собакою вийшов з під'їзду, ОСОБА_2, згідно своєї ролі перемістився на сходовий майданчик першого поверху. Приблизно у 23.50 год. ОСОБА_9 пройшов до вказаного під'їзду і попрямував на майданчик першого поверху. В цей час ОСОБА_2, діючи у складі організованої злочинної групи, напав на нього, використовуючи навички рукопашного бою обхватив рукою за шию, перекриваючи доступ кисню і утрудняючи його дихання, тобто застосував насильство, небезпечне для життя і здоров'я ОСОБА_9, який, сприймаючи ці дії як реальну загрозу своєму життю і здоров'ю, був вимушений не чинити опір.

Після цього ОСОБА_3, діючи згідно відведеної йому ролі, долаючи опір ОСОБА_9, обхватив його ноги і спільно з ОСОБА_2 з використанням фізичної сили перенесли останнього в підвальне приміщення вказаного будинку, де зв'язали руки і ноги скотчем, позбавивши його можливості самостійно пересуватися.

В цей час ОСОБА_6, діючи у складі організованої групи, згідно відведеної йому ролі, використовуючи заздалегідь підшукану ковдру знешкоджував собаку, разом з якою перейшов на територію ЦПКО «Дубовий гай», де утримував її, чекаючи повідомлення про можливість втекти з місця злочину.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3, знаходячись у вказаному підвалі, обшукали одяг ОСОБА_9 і сумку, що знаходилась при ньому, виявивши ключі від квартири останнього і грошові кошти в сумі 110 285 грн, належні ОСОБА_10, що знаходились в сумці, належній ОСОБА_9, вартістю 50 грн, якими заволоділи.

Після цього, з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, ОСОБА_3 залишився в підвальному приміщенні, утримуючи ОСОБА_9, а ОСОБА_2, діючи з відома співучасників проник в квартиру АДРЕСА_1, де заволодів майном на суму 48 500 грн, належним ОСОБА_9

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров'я, вчинили розбійний напад на ОСОБА_9, в результаті якого заволоділи майном, що належить йому, на суму 48 550 грн, а так само майном ОСОБА_10 в сумі 110 285 грн, а всього майном на суму 158 835 грн.

Викрадені грошові кошти, а так само кошти виручені від збуту викраденого майна, співучасники організованої злочинної групи в подальшому розділили між собою в заздалегідь обумовлених долях.

Не зупиняючись на скоєному, в кінці жовтня 2007 року, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, заволоділи інформацією, що у ОСОБА_11, у зв'язку із зайняттям підприємницькою діяльністю можуть перебувати значні суми грошових коштів, прийняли рішення вчинити на неї напад і заволодіти її майном, про що повідомили ОСОБА_6

Заручившись підтримкою, ОСОБА_6, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, діючи згідно зі своїми ролями, відстежили маршрут і графік пересування ОСОБА_11, встановили, що вона пересувається управляючи автомобілем НОМЕР_1, додому повертається щодня увечері, проживає сама в АДРЕСА_3.

Провівши вказані підготовчі заходи, ОСОБА_2 розробив план вчинення злочину. Окрім цього, він та ОСОБА_3 і ОСОБА_6 підшукали допоміжні засоби для придушення опору з боку ОСОБА_11 в процесі здійснення нападу.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад на ОСОБА_11 і заволодіння її майном, увечері 07 листопада 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на автомобілях «ДЕУ Ланос», під керуванням ОСОБА_3 і «Мазда 626» під керуванням ОСОБА_2, прибули у двір будинків АДРЕСА_4, де залишили вказані автомобілі і пішки попрямували в с. Новослобідка Запорізького району Запорізької області.

Знаходячись в с. Новослобідка ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 через паркан проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3, де одягнувши маски з прорізами для очей і рукавички, чекали повернення ОСОБА_11 Приблизно о 18.00 год. ОСОБА_11, на своєму автомобілі заїхала на територію свого домоволодіння і вийшла з нього.

Коли ОСОБА_11 підійшла до дверей, які вели до будинку, ОСОБА_2 напав на неї. При цьому, використовуючи навики рукопашного бою, він однією рукою обхватив рот і ніс, перекриваючи доступ кисню і утрудняючи її дихання, тобто застосував насильство, небезпечне для життя і здоров'я ОСОБА_11, і позбавляючи її можливості покликати на допомогу, а другою рукою обхватив її руки, пригнічуючи опір.

В цей час ОСОБА_6, пригнічуючи опір ОСОБА_11, так само напав на неї, спільно з ОСОБА_2 повалив її на землю, надівши ззаду їй на руки металеві наручники, а на голову трикотажну шапку, щоб виключити можливість їх впізнання надалі. ОСОБА_11, сприймаючи дії ОСОБА_2 і ОСОБА_6 як реальну загрозу своєму життю і здоров'ю, припинила чинити опір.

Подолавши опір ОСОБА_11, діючи згідно розробленого плану ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 посадили її на заднє сидіння автомобіля НОМЕР_1, куди так само сів ОСОБА_2, а ОСОБА_6 сів за кермо вказаного автомобіля, і вони попрямували в обумовлене місце біля кладовища в с. Новослобідка.

В цей час ОСОБА_3, діючи згідно відведеної йому ролі, закрив ворота, які вели на територію вказаного домоволодіння, і пішки попрямував в обумовлене місце, спостерігаючи за місцевістю, щоб в разі небезпеки попередити співучасників.

Приїхавши в обумовлене місце біля кладовища в с. Новослобідка Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_2 і ОСОБА_6 вивели ОСОБА_11 з автомобіля, зняли з рук наручники і зв'язали їх заздалегідь підшуканим скотчем.

Дочекавшись ОСОБА_3, співучасники оглянули ОСОБА_11 і сумку, що знаходилась при ній. Виявивши ключі від квартири останньої, грошові кошти в сумі 960 грн, золотий ланцюжок вартістю 1 800 грн, золотий ланцюжок вартістю 2 000 грн, три золоті хрестики загальною вартістю 1 080 грн, належні ОСОБА_11, заволоділи ними.

Після цього, ОСОБА_6 залишився на ділянці місцевості, утримуючи ОСОБА_11, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проникли в будинок АДРЕСА_3, обшукали його, проте грошових коштів і матеріальних цінностей не виявили.

Далі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повернулися до обумовленого місця, повідомили про відсутність майна ОСОБА_6, після чого на автомобілі «Шевроле Лачетті», належному ОСОБА_11, поїхали з місця скоєння злочину. Зупинивши автомобіль на відстані 200 метрів від залізничної станції «Дніпробуд-2», вони залишили його та пішки попрямували до своїх автомобілів.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, діючи умисно, як особи, що раніше зробили розбій, у складі організованої злочинної групи, із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров'я, вчинили розбійний напад на ОСОБА_11 та заволоділи її майном на суму 5 840 грн.

Викрадені грошові кошти, а так само кошти виручені від збуту викраденого майна, співучасники організованої злочинної групи в подальшому розділили між собою.

Окрім цього, проводячи в 2006 році будівельні роботи на території домоволодіння АДРЕСА_5 за місцем проживання ОСОБА_12, ОСОБА_6 стало відомо, що в останнього і його дружини у власності є дорогі автомобілі, ОСОБА_12 здійснює операції з металобрухтом, в будинку дорога обстановка, у зв''язку з чим зробив висновок, що за вказаною адресою можуть знаходитися значні суми грошових коштів.

На початку грудня 2007 року ОСОБА_6, достовірно знаючи про наявність на озброєнні злочинної групи вогнепальної зброї, виконуючи відведену йому у складі озброєної банди роль, направлену на пошук об'єктів для здійснення нападів, повідомив ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про можливе знаходження за місцем проживання ОСОБА_12 грошових коштів і матеріальних цінностей.

У один із днів в середині грудня 2007 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, з метою подальшого планування злочину і визначення доріг відходу після його здійснення, розподілу ролей при скоєнні злочину, прибули до будинку АДРЕСА_5, де оглянули прилеглу територію, окрім цього ОСОБА_6 повідомив співучасникам ім'я ОСОБА_12

Провівши підготовчі заходи, ОСОБА_2 розробив план скоєння злочину. Окрім цього, він же та ОСОБА_3 і ОСОБА_6 підшукали допоміжні засоби для придушення опору з боку ОСОБА_12 та радіостанції для оперативного сповіщення один одного про можливу небезпеку.

При цьому співучасники завчасно приготували для нападу на ОСОБА_12 карабін «Сайга», що зберігався у ОСОБА_2

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад на ОСОБА_12 і заволодіння його майном, 24 грудня 2007 року ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на автомобілі «ДЕУ Ланос» під керуванням останнього прибули до будинку АДРЕСА_6, звідки територія домоволодіння НОМЕР_5 по цій вулиці знаходилася в прямій видимості.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3, діючи згідно з відведеними їм ролями, з сумкою, в якій знаходилися маски з прорізами для очей, рукавички, пластикові стягування і карабін «Сайга» попрямували до вказаного домоволодіння.

ОСОБА_6, діючи згідно відведеної йому ролі, залишився в салоні автомобіля спостерігати за прилеглою до домоволодіння місцевостю, щоб у разі небезпеки попередити по радіостанції співучасників.

Приблизно о 17.20 год., ОСОБА_2 і ОСОБА_3 через паркан проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_5, одягнули маски з прорізами для очей і рукавички, після чого через вхідні двері проникли в приміщення будинку, де напали на ОСОБА_12 ОСОБА_2, використовуючи навики рукопашного бою рукою, завдав потерпілому удару в голову, від якого ОСОБА_12 впав на підлогу, після чого завдав йому ще одного удару в голову, долаючи волю до опору.

При цьому ОСОБА_3, виконуючи відведену йому роль, з відома співучасників, направив ствол карабіна «Сайга» у бік ОСОБА_12 і наказав не чинити опору, тим самим своїми діями загрожував застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я останнього.

Сприймаючи дії ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як реальну загрозу своєму життю і здоров'ю, ОСОБА_12 був вимушений підкорятися їх незаконним вимогам і не чинив опір, після чого ОСОБА_2 і ОСОБА_3 одягнули йому на голову трикотажну шапку, зв'язали руки і вимагали видати грошові кошти, що знаходяться в будинку.

ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про відсутність в будинку грошей, після чого ОСОБА_3 залишився утримувати ОСОБА_12, а ОСОБА_2 оглянув приміщення будинку і заволодів майном потерпілого на суму 83 670 грн, після чого вони втекли з місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, діючи умисно, у складі організованої злочинної групи, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я, а також із загрозою застосування такого насильства, вчинили розбійний напад на ОСОБА_12, в результаті якого заволоділи його майном на суму 83 670 грн.

Викрадені грошові кошти, а так само кошти виручені від збуту викраденого майна, співучасники організованої злочинної групи в подальшому розділили між собою.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку січня 2008 року, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 отримали інформацію, що у ОСОБА_13, у зв'язку із зайняттям підприємницькою діяльністю, можуть знаходитися значні суми грошових коштів, прийняли рішення про напад на нього та заволодіти його майном, про що повідомили ОСОБА_6

Після цього, заручившись підтримкою ОСОБА_6, діючи згідно зі своїми ролями, відстежили маршрут і графік пересування ОСОБА_13, встановили, що він пересувається управляючи автомобілем «Нісан Тіана», додому повертається щодня увечері, автомобіль ставить на стоянку, після чого пішки прямує додому.

Провівши вказані підготовчі заходи, ОСОБА_2 розробив план вчинення злочину. Окрім того, він же обладнав заздалегідь обумовлене місце, де планувалося утримувати ОСОБА_13 і заволодіти його майном, допоміжні матеріали для утримування останнього.

У зв'язку з тим, що злочин планувалося скоювати на відкритій ділянці місцевості, співучасники прийняли рішення не застосовувати вогнепальну зброю, а використовувати лише навики рукопашного бою.

Окрім цього, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 підшукали допоміжні засоби для придушення опору ОСОБА_13 Для маскування ОСОБА_2 вирішив використовувати капюшон своєї куртки, а ОСОБА_6 великий комір свого светра, щоб в масках не привертати увагу з боку можливих перехожих.

31 січня 2008 року у вечірню пору доби, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад на ОСОБА_13 і заволодіння його майном, ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_3 на автомобілях «ДЕУ Ланос» і «Мазда 626» під управлінням ОСОБА_3 і ОСОБА_2, прибули на вулиці Запорізького Козацтва у м. Запоріжжя, де залишили вказані автомобілі і пішки попрямували до будинку №13 по вулиці З. Козацтва, де чекали ОСОБА_13

Приблизно о 20.00 год. ОСОБА_13 на своєму автомобілі під'їхав до вказаного будинку, після чого переїхав на автомобільну стоянку по вулиці Запорізького Козацтва. ОСОБА_2 і ОСОБА_6, згідно розробленого плану перейшли до зупинки громадського транспорту «Педагогічне училище», а ОСОБА_3 перейшов на протилежну сторону проїзної частини напроти вказаної зупинки, спостерігаючи за навколишньою місцевістю.

Приблизно о 20.15 год., коли ОСОБА_13 проходив повз зупинку громадського транспорту, яка розташована по вулиці Запорізького Козацтва, 6-А у м. Запоріжжя, ОСОБА_2, згідно відведеної ролі напав на нього, завдав удару рукою в голову, після чого обхватив рукою за шию, перекриваючи доступ кисню і утрудняючи його дихання, тобто застосував насильство, небезпечне для життя і здоров'я ОСОБА_13

В цей час ОСОБА_6, діючи згідно відведеної йому ролі, так само напав на ОСОБА_13 і разом з ОСОБА_2 перенесли його до кущів, розташованих неподалік від вказаної зупинки, де одягнули на руки ОСОБА_13 металеві наручники і наказали припинити опір, загрожуючи при цьому спричиненням тілесних ушкоджень ножем.

Хвилюючись за своє життя і здоров'я ОСОБА_13 був вимушений підкорятися незаконним вимогам ОСОБА_2 і ОСОБА_6 і не чинив опір, після чого останні одягнули йому на голову трикотажну шапку, і з використанням фізичної сили, перевели його в заздалегідь обумовлене і підготовлене місце, де зв'язали ноги і заволоділи грошовими коштами в сумі 135 000 грн, після чого втекли з місця вчиненого злочину.

Викрадені грошові кошти співучасники організованої злочинної групи в подальшому розділили між собою.

На початку травня 2008 року ОСОБА_6, знаходячись по бульвару Шевченка у м. Запоріжжя, помітивши автомобіль «БМВ Х5», на своєму автомобілі «Фольксваген Боро» проїхав за ним і встановив, що автомобіль під'їхав до другого під'їзду будинку АДРЕСА_15, і з автомобіля вийшов чоловік в дорогому одязі з дорогим портфелем і увійшов до вказаного під'їзду.

Передбачивши по автомобілю і зовнішньому вигляду чоловіка, що у нього при собі можуть знаходитися грошові кошти, а по місцю його проживання - значні суми грошових коштів і матеріальні цінності, ОСОБА_6 повідомив про це ОСОБА_2 і ОСОБА_3, після чого вони прийняли рішення про здійснення нападу на цього чоловіка і заволодіння його майном.

Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 встановили спостереження за під'їздом, в якому проживав чоловік, і впродовж тижня з'ясували графік і маршрут його пересування, розташування гаража, в якому він ставив свій автомобіль.

При підготовці до скоєння злочину ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 підшукали міні-відеокамеру і рідкокристалічний телевізор, з використанням яких встановили відеоспостереження за сходовим майданчиком перед входом в квартиру НОМЕР_7 вказаного будинку.

Крім того ОСОБА_2 визначив, що злочин необхідно вчиняти в під'їзді, коли чоловік повертатиметься додому, після нападу з використанням фізичної сили перемістити чоловіка в підвал, де заволодіти майном, що знаходиться у нього, і утримувати його.

З цією метою ОСОБА_2 на внутрішній поверхні дверей, яка вела до підвалу, виготовив пристрій, що дозволяє закривати двері з підвалу, а так само в перегородці підвального приміщення виготовив отвір, який веде до підвалу під'їзду №1 цього ж будинку, щоб без перешкоди втекти з місця скоєння злочину через інший під'їзд.

Провівши вказані підготовчі заходи, ОСОБА_2, розробляючи план, визначив, що для скоєння даного злочину їм необхідний ще один учасник, у зв'язку з чим прийняв рішення залучити до складу організованої озброєної злочинної групи ОСОБА_7, що володіє необхідними фізичними навичками рукопашного бою. Він же запропонував останньому спільно з ним, ОСОБА_3 і ОСОБА_6 заволодівати чужим майном, згодом викрадене продавати, а отримані від реалізації грошові кошти ділити між собою, поінформувавши ОСОБА_7 про наявність вогнепальної зброї і можливість її використання.

ОСОБА_7, дав свою згоду не це і таким чином, під керівництвом ОСОБА_2, вступив до складу організованої озброєної злочинної групи для здійснення нападів з метою заволодіння чужим майном.

ОСОБА_7, відповідно до плану і відведеної йому ролі, повинен був виконувати конкретні дії, направлені на досягнення загальної злочинної мети, а також брати безпосередню участь у вчиненні злочинів.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_7 спільно виготовили сховище в будівлі на ділянці АДРЕСА_16, в яке помістили карабін «Сайга», помпову рушницю і рушницю «Соболь».

Заручившись підтримкою ОСОБА_7, в середині травня 2008 року ОСОБА_2 повідомив йому про злочинні наміри організованої групи, розповівши про проведені підготовчі заходи, ввів його в план злочину і визначив ролі співучасників, яких довів кожному з них.

Окрім цього ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підготували допоміжні засоби для придушення опору з боку потерпілих, маски з прорізами для конспірації, радіостанції для оперативного сповіщення один одного про можливу небезпеку.

19 травня 2008 року, приблизно о 16.00 год., реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад і заволодіння чужим майном, ОСОБА_2, ОСОБА_6, і ОСОБА_7 на автомобілях «Мазда 626" і «Фольксваген Боро» прибули на Набережну магістраль в район пішохідного моста, де залишили автомобілі, і пішки попрямували до будинку АДРЕСА_15 і пройшли до під'їзду № 2.

В цей час ОСОБА_3 на автомобілі «ДЕУ Ланос» прибув в двір будинку АДРЕСА_7 де залишався в автомобілі і спостерігав за прилеглою до під'їзду № 2 місцевістю, щоб в разі небезпеки попередити співучасників.

Діючи згідно розробленого плану і розподіленим ролям, ОСОБА_2 розташувався в під'їзді на сходовому майданчику першого поверху, ОСОБА_7 розташувався на сходовому майданчику між 1 і 2 поверхами, а ОСОБА_6 розташувався в підвалі біля дверей.

Приблизно о 17.00 год., ОСОБА_18 увійшов до вказаного під'їзду, де на сходовому марші, який веде на перший поверх, ОСОБА_2, напав на нього, використовуючи навики рукопашного бою обхватив рукою за шию, перекриваючи доступ кисню і утрудняючи його дихання, тобто застосував насильство, небезпечне для життя і здоров'я ОСОБА_18

Одночасно з цим, ОСОБА_6 вийшов з підвалу і, пригнічуючи опір ОСОБА_18, обхопивши його тулуб і спільно з ОСОБА_2 з використанням фізичної сили заштовхнули останнього в підвальне приміщення вказаного будинку та перемістили в одну з кімнат, зв'язали руки і ноги, після чого прив'язали руки до труби, позбавивши можливості самостійно пересуватися і чинити опір, а на голову одягнули трикотажну шапку.

Таким чином, ОСОБА_2 і ОСОБА_6, застосовуючи до ОСОБА_18 фізичне насильство, заподіяли йому легкі тілесні ушкодження.

В цей час ОСОБА_7, спустився до входу в підвал, підняв портфель потерпілого, пройшов в приміщення підвалу і зсередини закрив двері, використовуючи заздалегідь підготовлений пристрій.

ОСОБА_2 і ОСОБА_6, обшукали одяг ОСОБА_18, і заволоділи ключами від квартири і автомобіля останнього, а також грошовими коштами в сумі 300 грн і мобільним телефоном «Нокіа N70».

Потім ОСОБА_7 залишився в підвальному приміщенні, утримуючи ОСОБА_18, а ОСОБА_2 і ОСОБА_6, вийшли з під'їзду, де ОСОБА_6 став спостерігати за прилеглою місцевістю, щоб в разі небезпеки повідомити співучасників, а ОСОБА_2 проник в приміщення гаража, розташованого по АДРЕСА_17, де заволодів транспортним засобом належним ОСОБА_18- автомобілем НОМЕР_2.

Проїжджаючи повз будинок АДРЕСА_18 в автомобілі спрацювала сигналізація системи «GPS», внаслідок чого двигун автомобіля був заблокований і подальше його пересування стало неможливим. Після цього ОСОБА_2 обшукав салон автомобіля, виявив грошові кошти в сумі 2 200 доларів США і пістолет ПМР вартістю 2 000 грн, належні ОСОБА_18, якими заволодів.

Далі ОСОБА_2, дав вказівку співучасникам покинути місця їх знаходження і втекти з місця злочину.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_6, як особи, що раніше вчинили розбій, і ОСОБА_7, діючи умисно, у складі озброєної організованої злочинної групи, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я, вчинили розбійний напад на ОСОБА_18, в результаті якого заволоділи майном, що належить йому, на суму 3 800 грн і 2 200 доларів США, що становило 11 110 грн, заподіявши збиток на загальну суму 14 910 грн.

Викрадені грошові кошти співучасники організованої злочинної групи в подальшому розділили між собою, а викрадений пістолет травматичної дії ПМР ОСОБА_2 залишив на озброєнні банди для подальшого використання при вчиненні злочинів.

Окрім цього, в липні 2008 року, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, володіючи інформацією, що в ОСОБА_20 і ОСОБА_19, у зв'язку із зайняттям операціями по обміну валют можуть знаходитися значні суми грошових коштів, прийняли рішення зробити на них напад і заволодіти їх майном, а саме грошовими коштами.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3, діючи згідно зі своїми ролями в озброєній організованій злочинній групі, відстежили маршрут і графік пересування ОСОБА_20 і ОСОБА_19, про що повідомили активних учасників банди - ОСОБА_6 і ОСОБА_7, після чого ОСОБА_2 визначив, що напад на ОСОБА_20 і ОСОБА_19 необхідно здійснювати в під'їзді будинку АДРЕСА_8 у вранішній час, коли вони виходитимуть з квартири з грошима.

Згідно розробленого плану ОСОБА_2, з місця злочину співучасники повинні втекти через підвал під'їзду по шахтах підземних комунікацій. З метою забезпечення можливості безпечно сховатися з місця скоєння злочину, ОСОБА_2 і ОСОБА_7 виготовили отвори в цегельних перегородках, що розділяють комунікації в підвальних приміщеннях будинку АДРЕСА_8, будинків АДРЕСА_9, будинку АДРЕСА_10.

Окрім цього ОСОБА_2 на внутрішніх поверхнях дверей, які ведуть до підвальних приміщень вказаних будинків, виготовив пристрої, що дозволяють закривати і відкривати двері з підвалів, що б була можливість безперешкодно втекти з місця скоєння злочину через під'їзди даних будинків.

Поряд з цим, ОСОБА_2 прийняв рішення при скоєнні вказаного злочину використовувати зброю, що знаходиться на озброєнні банди, - карабін «Сайга», помпову гладкоствольну рушницю, а так само травматичний пістолет ПМР, про що повідомив співучасників.

Провівши вказані підготовчі заходи, ОСОБА_2 розподілив ролі між учасниками озброєної злочинної групи. Окрім того ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 підшукали допоміжні засоби за метою маскування, радіостанції для оперативного сповіщення один одного про обстановку і можливу небезпеку.

Надалі ОСОБА_3, у зв'язку з родинними обставинами, що склалися, по причинах, не залежних від нього, в обумовлений співучасниками день не зміг брати участь в здійсненні нападу на ОСОБА_20 і ОСОБА_19 і заволодіти їх майном, у зв'язку з чим ОСОБА_2 змінив план і прийняв рішення скоювати злочин без співучасника, що може спостерігати за навколишнім оточенням.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад на ОСОБА_20 і ОСОБА_19 та заволодіння майном, що знаходиться при них, 07 серпня 2008 року, приблизно о 06.00 год., ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на автомобілях «Фольксваген Боро» і «Судзуки Вітара» під управлінням ОСОБА_6 і ОСОБА_2, прибули до будинку АДРЕСА_8 і пройшли у підвальне приміщення під'їзду № 2, чекаючи ОСОБА_19

Приблизно о 6 год. 45 хв. ОСОБА_19 зайшов у вказаний під'їзд і пройшов до квартири № НОМЕР_8 за місцем проживання ОСОБА_23 В цей час ОСОБА_6, діючи згідно розробленого плану і відведеної йому ролі ОСОБА_2, озброєний карабіном «Сайга» пройшов на сходовий майданчик вище вказаної квартири, а ОСОБА_2, озброєний пістолетом ПМР і ОСОБА_7, озброєний гладкоствольною помповою рушницею, пройшли на сходовий майданчик поверхом нижче.

Коли ОСОБА_20 і ОСОБА_19 вийшли з квартири, ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, напали на них, останній зробив постріл з помпової рушниці в повітря, наказав їм лягти і спільно з ОСОБА_2 попрямував до них на зустріч. В цей час ОСОБА_6, направивши ствол карабіна «Сайга» у бік ОСОБА_20 і ОСОБА_19, так само пішов до останніх на зустріч. Таким чином, ОСОБА_2, ОСОБА_6.і ОСОБА_7 своїми діями і наявністю зброї погрожували застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я ОСОБА_20 і ОСОБА_19

Далі ОСОБА_19, вчиняючи опір нападникам, з пістолета травматичної дії, що був у нього, зробив постріли у бік ОСОБА_6, одним з яких заподіяв останньому поранення правої ноги.

Бажаючи довести до кінця свій злочинний намір, ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, з метою придушення опору з боку ОСОБА_20 і ОСОБА_19, завдали кожному більше 10 ударів руками, ногами і зброєю, що була у них по різним частинам тіла, у тому числі множинні удари в голову, від яких ОСОБА_19 знепритомнів, застосовуючи при цьому насильство, небезпечне для їх життя і здоров'я.

Подавивши опір ОСОБА_20 і ОСОБА_19, ОСОБА_7 заволодів сумкою, що знаходиться у ОСОБА_20, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 100 000 грн і два мобільні телефони, вартістю 700 грн кожен, що належать останньому.

Після цього ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 спустилися в підвальне приміщення вказаного під'їзду і по підземних комунікаціях через заздалегідь підготовлені отвори в цегельних перегородках втекли з місця вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_7, діючи умисно, будучи особами, що раніше вчинили розбій, у складі організованої озброєної злочинної групи, із застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров'я, із загрозою вживання такого насильства, вчинили розбійний напад на ОСОБА_20 і ОСОБА_19, в результаті якого заволоділи належним майном ОСОБА_20 на суму 101 400 грн.

Викрадені грошові кошти співучасники організованої злочинної групи надалі розділили між собою.

Після вчинення вказаних злочинів, між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з одного боку, а також ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - з іншого, виникли особисті неприязні стосунки, внаслідок чого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 прийняли рішення вийти із складу організованої ОСОБА_2 озброєної злочинної групи і надалі не здійснювати спільно з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 злочинів, про що їх повідомили.

Враховуючи вищевикладені обставини і усвідомлюючи необхідність пошуку нового учасника для вчинення злочинів, ОСОБА_2 в липні 2010 року прийняв рішення залучити до злочинної діяльності раніше йому знайомого ОСОБА_8, що має навики рукопашного бою, запропонувавши спільно з ним і ОСОБА_3 заволодіти чужими грошовими коштами, які надалі розділити між собою.

ОСОБА_8, діючи з корисливих спонукань, дав свою згоду, і таким чином вступив з ними в попередню змову.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3, володіючи інформацією про те, що у ОСОБА_24 у зв'язку із заняттям підприємницькою діяльністю можуть знаходитися значні суми грошових коштів, прийняли рішення вчинити на нього напад і заволодіти його майном, а саме грошовими коштами.

Потім ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відстежили графік пересування ОСОБА_24, встановили, що він пересувається на автомобілі НОМЕР_3, проживає в АДРЕСА_14, автомобіль на ніч залишає на ділянці дороги біля будинку, пристосованій для стоянки автомобілів.

Про зібрану інформацію ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_8, після чого ОСОБА_2 визначив, що напад на ОСОБА_24 необхідно здійснювати в під'їзді будинку, коли той виходитиме з квартири, з використанням фізичної сили перемістити його в підвальне приміщення, де, утримуючи, з'ясувати місце знаходження грошових коштів, після чого заволодіти ними.

Так само ОСОБА_2 визначив, що у вказаний під'їзд співучасники повинні проникнути з підвалу, в який пройти по шахтах підземних комунікацій, з сусідніх будинків, і так само сховатися з місця вчинення злочину.

Провівши підготовчі заходи, ОСОБА_2 визначив роль кожного співучасника. Окрім цього ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_25 підготував допоміжні засоби для вчинення злочину.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на напад на ОСОБА_24 і заволодінні його майном, 22 липня 2010 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_2, ОСОБА_8 і ОСОБА_3 на автомобілі «ДЕУ Ланос», під управлінням останнього, прибули до будинку АДРЕСА_11.

ОСОБА_3 залишився в автомобілі спостерігати за прилеглою місцевістю, щоб в разі небезпеки попередити співучасників, а ОСОБА_2 і ОСОБА_25 проникли в підвал під'їзду будинку АДРЕСА_11, звідки по підземних комунікаціях через заздалегідь підготовлені отвори в перегородках підвальних приміщень проникли в підвал під'їзду № 2 будинку № НОМЕР_6, де чекали ОСОБА_24

У нічний час 22 липня 2010 року, приблизно о 03.00 год. ОСОБА_3, діючи погоджено із співучасниками, двічі завдавав ударів по автомобілю «Мазда 6», д/н НОМЕР_3, належному ОСОБА_24, що знаходиться у дворі будинку № НОМЕР_6, провокуючи спрацювання сигналізації.

Приблизно о 3 год. 15 хв. ОСОБА_24 вийшов з під'їзду № 2 до автомобіля, про що ОСОБА_3 по рації повідомив ОСОБА_2 і ОСОБА_25, які, діючи погоджено з ОСОБА_3, вийшли з підвалу і розмістилися на сходовому майданчику першого поверху, чекаючи повернення ОСОБА_24

Дочекавшись, коли ОСОБА_24 увійде в під'їзд, ОСОБА_2 і ОСОБА_25 напали на нього, при цьому ОСОБА_8, використовуючи навики рукопашного бою, обхватив рукою за шию, перекриваючи доступ кисню і утрудняючи його дихання, а ОСОБА_2 в цей час застосував до ОСОБА_24 електрошокер, тобто застосували насильство, небезпечне для життя і здоров'я останнього. Сприймаючи дії ОСОБА_2 і ОСОБА_8 як реальну загрозу своєму життю і здоров'ю, ОСОБА_24 був вимушений припинити опір.

Подолавши таким чином волю ОСОБА_24 до опору, ОСОБА_2 і ОСОБА_8 з використанням фізичної сили перемістили ОСОБА_24 в підвал вказаного під'їзду, де одягнули на його руки металеві наручники, заволоділи його ключами від квартири, автомобіля та гаража, і зажадали повідомити, де зберігаються грошові кошти.

ОСОБА_24, переймаючись за своє життя і здоров'я, а так само за життя і здоров'я своєї сім'ї, повідомив ОСОБА_2 і ОСОБА_25 про те, що грошові кошти зберігаються в сейфі в гаражі по АДРЕСА_12, при цьому вказав на ключі від гаража і сейфа, назвав номер і місце розташування гаража.

Далі ОСОБА_2 і ОСОБА_8 перемістили ОСОБА_24 в інше приміщення підвалу, де ОСОБА_2 з використанням металевого ланцюга прив'язав його до комунікаційної труби. ОСОБА_8 залишився в підвальному приміщенні утримувати ОСОБА_24, а ОСОБА_2 вийшов з підвалу, пройшов до гаража АДРЕСА_19, в який проник і заволодів грошовими коштами, належними ОСОБА_24 в сумі 80 000 грн, які знаходилися в сейфі.

Після цього, ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_25 втекли з місця вчинення злочину.

Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, на початку жовтня 2010 року, володіючи інформацією про те, що у ОСОБА_21, який є чоловіком літнього віку і не зможе чинити належного опору, по місцю його проживання в АДРЕСА_13 можуть знаходитися значні суми грошових коштів і матеріальні цінності, прийняли рішення вчинити на нього напад і заволодіти майном.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відстежили графік пересування ОСОБА_21, встановили склад його сім'ї, місце розташування його будинку, наявність відеоспостереження, місце можливого проникнення на територію домоволодіння, а так само з'ясували, що грати на вікні, яке вело до підвального приміщення будинку, не закріплені.

Про зібрану інформацію ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_8 Отримавши згоду, ОСОБА_2 розподілив ролі між співучасниками. Окрім цього ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_8 підготували допоміжні засоби для вчинення злочину.

12 жовтня 2010 року у вечірню пору доби ОСОБА_2, ОСОБА_8 і ОСОБА_3 на автомобілі «ДЕУ Ланос», під управлінням останнього, прибули до будинку АДРЕСА_13.

ОСОБА_3 залишився в автомобілі спостерігати за прилеглою місцевістю, щоб в разі небезпеки попередити співучасників, а ОСОБА_2 і ОСОБА_8, приблизно о 20 год. 20 хв. проникли на територію вказаного домоволодіння, далі через вікно підвального приміщення проникли в підвал будинку.

Проникнувши з підвалу в хол першого поверху, де знаходилися ОСОБА_21 і ОСОБА_22, ОСОБА_2 напав на ОСОБА_22, завдав їй удару рукою по обличчю, від якого вона впала на підлогу, одягнув ззаду їй на руки наручники, зв'язав ноги, позбавляючи можливості чинити опір і самостійно пересуватися, а так само непрозорим скотчем заклеїв їй очі і рот, обмежуючи дихання і позбавляючи можливості покликати на допомогу.

В цей час ОСОБА_8, діючи згідно відведеної йому ролі, напав на ОСОБА_21, застосовуючи навики рукопашного бою завдав йому удару рукою в голову, від якого той впав на підлогу, завів йому руки за спину, позбавляючи його можливості чинити опір, і утримував в такому положенні.

ОСОБА_2 зв'язав ОСОБА_22, після цього зв'язав ззаду руки ОСОБА_21, скотчем заклеїв рот, обмежуючи дихання і позбавляючи можливості покликати на допомогу, одягнув на голову трикотажну шапку, після чого спільно з ОСОБА_8, застосовуючи фізичну силу перевели ОСОБА_21 в підвал.

Далі ОСОБА_8, по вказівці ОСОБА_2, перейшов до ОСОБА_22 і знаходився поряд з нею, унеможливлюючи розв'язатися і покликати на допомогу. В цей час ОСОБА_2, діючи з відома ОСОБА_3 і ОСОБА_8, знаходячись в підвалі, неодноразово застосував до ОСОБА_21 електрошокер, тобто насильство, небезпечне для його життя і здоров'я, вимагаючи сказати місце знаходження грошей.

ОСОБА_21, побоюючись за своє життя і здоров'я, а так само за життя і здоров'я сім'ї, підкорився незаконним вимогам ОСОБА_2 і повідомив, що грошові кошти знаходяться в сейфі, вказавши розташування сейфа і ключа від нього.

Далі ОСОБА_2 перевів ОСОБА_21 в хол будинку, де знаходилися ОСОБА_22 і ОСОБА_8, давши вказівку останньому утримувати їх в холі, а сам, діючи згідно розробленого плану, обшукав приміщення будинку і сейф, внаслідок чого заволодів грошовими коштами в сумі 26 670 грн і ножем, вартістю 1 000 грн, належними ОСОБА_21

В цей час ОСОБА_2 отримав по рації повідомлення від ОСОБА_3, що на територію домоволодіння заїхав автомобіль, за кермом якого знаходиться донька ОСОБА_21 Потім ОСОБА_2 дав вказівку ОСОБА_21 не шуміти, висловивши при цьому погрозу його вбивства і зґвалтування доньки, тобто погрозу застосування насильства, небезпечного для життя і здоров'я.

ОСОБА_2 і ОСОБА_8 розмістилися біля вхідних дверей, дочекались, коли до будинку увійшла ОСОБА_27, діючи з відома ОСОБА_3 і згідно плану, ОСОБА_8 і ОСОБА_2 напали на неї, при цьому ОСОБА_8 рукою закрив їй рот, утрудняючи дихання і позбавляючи можливості покликати на допомогу.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_8 з використанням фізичної сили поклали ОСОБА_27 на підлогу, зв'язали їй ноги скотчем, і так само заклеїли скотчем очі, вимагаючи вказати місце зберігання грошових коштів. Отримавши відповідь, що гроші зберігаються в сейфі, ОСОБА_2 і ОСОБА_25 дали вказівку ОСОБА_21, ОСОБА_22 і ОСОБА_27 не рухатися впродовж 5 хвилин, вийшли з будинку і спільно з ОСОБА_3 втекли з місця вчинення злочину.

Під час розбійного нападу ОСОБА_2 і ОСОБА_8, діючи з відома ОСОБА_3, заподіяли ОСОБА_21, ОСОБА_22 і ОСОБА_27 легкі тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3, будучи особами, що раніше вчинили бандитизм, і ОСОБА_8, діючи умисно, будучи особами, що раніше вчинили розбій, за попередньою змовою між собою, із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я, із загрозою застосування такого насильства, скоїли розбійний напад на ОСОБА_21, ОСОБА_22 і ОСОБА_27, в результаті якого заволоділи належним майном ОСОБА_21 на суму 27 670 грн, заподіявши шкоду на вказану суму.

Викрадені грошові кошти співучасники в подальшому розділили між собою.

Окрім цього, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в кінці листопада 2010 року, володіючи інформацією про те, що у ОСОБА_28 по місцю його проживання в АДРЕСА_2 можуть знаходитися значні суми грошових коштів і матеріальні цінності, прийняли рішення зробити на нього напад і заволодіти його майном.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відстежили графік пересування ОСОБА_28, встановили, що він проживає спільно з дружиною в квартирі на п'ятому поверсі п'ятиповерхового будинку, з'ясували місце розташування його квартири.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 склали план нападу та підготували допоміжні засоби.

Про проведені підготовчі заходи ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_8, і отримавши згоду ОСОБА_2 розподілив ролі співучасників.

09 грудня 2010 року приблизно о 07.00 год., ОСОБА_2, ОСОБА_8 і ОСОБА_3, за попередньою змовою між собою, на автомобілі «ДЕУ Ланос» прибули до будинку АДРЕСА_2.

ОСОБА_3 залишився в автомобілі вести спостереження за навколишньою місцевістю і квартирою ОСОБА_28 через раніше встановлену відеокамеру, щоб в разі небезпеки попередити по рації ОСОБА_2 і ОСОБА_8, які проникли на горище приміщення вказаного будинку.

Цього ж дня, приблизно о 08.00 год., отримавши повідомлення по рації від ОСОБА_3 про можливість безперешкодного проникнення в квартиру, ОСОБА_2 і ОСОБА_8, через заздалегідь підготовлений отвір в бетонному перекритті, проникли в квартиру АДРЕСА_2, де були затримані співробітниками міліції.

Крім цього, ОСОБА_2 і ОСОБА_3, володіючи інформацією про те, що в приміщенні ломбарду ПО «Лорія», розташованого на першому поверсі будинку по проспекту Металургів, 16 у м. Запоріжжя, у зв'язку із заняттям операціями по видачі грошових коштів під заставу, можуть знаходитися грошові кошти і матеріальні цінності у великих кількостях, прийняли рішення зробити викрасти їх.

Після цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3, простежили за графіком роботи ломбарду ПО «Лорія», встановили, що в нічний час, в приміщенні ломбарду співробітники і охоронці відсутні.

Поряд з цим ОСОБА_2 і ОСОБА_3 обстежили приміщення підвалу будинку № 16 по проспекту Металургів під приміщенням ломбарду і визначили, що в ломбард можна проникнути, виготовивши отвір в підлозі ломбарду з підвалу.

Окрім цього ОСОБА_2 і ОСОБА_3 підшукали рукавички, що б не залишати сліди пальців рук, дві рації для оперативного сповіщення один одного про обстановку і можливу небезпеку.

ОСОБА_2, передбачаючи, що приміщення ломбарду може знаходитися під сигналізацією, підшукав ще одну рацію, яку налаштував на хвилю зв'язку Державної служби охорони, щоб при скоєнні злочину прослухувати радіообмін між співробітниками охорони, і в разі спрацювання сигналізації в ломбарді оперативно покинути його приміщення.

Про проведені підготовчі заходи ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_6, а після цього ОСОБА_2 розподілив ролі.

24 січня 2009 року вечірньої пори ОСОБА_2, ОСОБА_6 і ОСОБА_3, у складі організованої злочинної групи, на автомобілях «ДЕУ Ланос» і «Фольксваген Боро» прибули до будинку № 16 по проспекту Металургів у м. Запоріжжя. ОСОБА_6 залишився в автомобілі спостерігати за місцевістю і прослухувати радіообмін служби охорони, щоб в разі небезпеки попередити співучасників по рації, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проникли в підвальне приміщення вказаного будинку, де з використанням кутошліфувальної машини почали виготовляти отвір в підлозі ломбарду.

О 00.00 год. ОСОБА_6, з радіообміну служби охорони по рації дізнався, що спрацювала сигналізація ПО «Лорія», про що відразу по рації повідомив ОСОБА_3 і ОСОБА_2, які покинули приміщення підвалу, сіли в автомобіль і від'їхали на безпечну відстань, продовжуючи прослухувати радіообмін служби охорони.

Дізнавшись з радіообміну, що співробітники державної служби охорони від'їхали від ломбарду «Лорія», ОСОБА_6, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повернулися до будинку № 16, де останні знов проникли в підвал і продовжили виготовляти отвір в ломбард.

25 січня 2009 року о 01 год. 42 хв., ОСОБА_6 знову з радіообміну дізнався про спрацювання сигналізації в ломбарді «Лорія», повідомив про це ОСОБА_2 і ОСОБА_3, які вийшли з підвалу, сіли в його автомобіль і від'їхали на безпечну відстань. Після повідомлення про те, що співробітники державної служби охорони виїхали, вони повернулися до вказаного будинку, де ОСОБА_2 і ОСОБА_3 продовжили виготовляти отвір.

Приблизно о 04.00 год. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 повідомили, що зробили отвір в приміщення ломбарду «Лорія», і з'ясували, що в ломбарді знаходяться металеві сейфи, які ОСОБА_2 відкриватиме, у зв'язку з чим він вніс зміни до плану, давши вказівку ОСОБА_6 переїхати на проспект Металургів і спостерігати за місцевістю перед входом до ломбарду, а ОСОБА_3 повинен спостерігати за навколишньою місцевістю з тильного боку будинку № 16.

Після цього ОСОБА_2 проник у приміщення ломбарду ПО «Лорія», з використанням кутошліфовальної машини розкрив два сейфи, звідки таємно викрав мобільний телефон «Нокія N73» вартістю 1 700 грн, належний ОСОБА_14, мобільний телефон «Нокія N73» вартістю 1 700 грн, належний ОСОБА_15, а так само майно, належне ОСОБА_16, на суму 114 938, 29 грн.

Грошові кошти, виручені від збуту викраденого майна, співучасники організованої злочинної групи в подальшому розділили між собою.

Крім цього, ОСОБА_2, діючи умисно, з метою незаконного придбання, носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, при невстановлених слідством обставинах, в 2007 році незаконно придбав: 6 патронів калібру 5.6 мм, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру; 2 патрони, які відносяться до пістолетних патронів калібру 9 мм і є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру.

Після цього ОСОБА_2, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з моменту придбання і до грудня 2010 року незаконно носив вказану вогнепальну зброю, споряджену боєприпасами, при собі, зберігав в різних місцях свого перебування, у тому числі в будівлі на території ділянки АДРЕСА_16.

Дана вогнепальна зброя учасниками організованої ОСОБА_2 озброєної банди використовувалася при здійсненні розбійних нападів і заволодінні чужим майном на території м. Запоріжжя.

15 січня 2010 року вказана вогнепальна зброя була виявлена в тайнику, обладнаному ОСОБА_2 і ОСОБА_7 в будові на території ділянки АДРЕСА_16., і вилучена в ході обшуку.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 жовтня 2014 року вирок місцевого суду змінено. Перекваліфіковано дії ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_25 з ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК на ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК та за зазначеною статтею КК призначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та ОСОБА_25 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років з конфіскацією належного йому майна, ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна та ОСОБА_25 із застосуванням ст. 69 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна. На підставі статей 75, 76 КК ОСОБА_25 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Прокурор у касаційній скарзі, просить ухвалу апеляційного суду скасувати у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочинів та особам засуджених внаслідок м'якості. Зокрема не погоджується з перекваліфікацією дій ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_25 з ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 187 КК на ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, оскільки на його думку, всі дії засуджених і засоби заготовлені ними для вчинення цього злочину свідчать про те, що вони мали намір вчинити саме стрімкий раптовий напад на потерпілих, а не крадіжку. Крім того, вказує на неправильне застосування ст. 75 КК щодо ОСОБА_25, оскільки суд при звільненні останнього від відбування покарання з випробуванням послався на ті самі обставини, які дали підстави для застосування до нього положень ст. 69 КК.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить судові рішення скасувати, а справу відносно нього закрити. В обгрунтування своїх вимог, посилається на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що вирок суду першої інстнації не відповідає вимогам статей 324, 344 КПК 1960 року, а ухвала апеляційного суду ст. 377 цього Кодексу. Вказує на порушення його права на захист при проведенні окремих слідчих дій та під час розгляду справи в суді першої інстнації.

Засуджений ОСОБА_7 в касаційній скарзі просить судові рішення скасувати та постановити щодо нього виправдувальний вирок. При цьому посилається на те, що суд апеляційної інстанції не виконав вказівки касаційного суду зазначені в ухвалі ВССУ від 24 квітня 2014 року та не надав вичерпних відповідей на доводи апеляційних скарг засуджених. Зокрема, вказує на відсутність будь-якої оцінки висновку молекулярно-генетичної експертизи та порушень вимог процесуального закону при проведенні окремих слідчих дій при кваліфікації за ст. 257 КК. Також, посилається на порушення судом апеляційної інстанції права на захист, оскільки розгляд справи був проведений без участі його захисника - адвоката ОСОБА_29

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_2 та його захисник ОСОБА_5 просять судові рішення скасувати, а справу направити на додаткове розслідування у зв'язку з однобічністю і неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, порушенням вимог кримінально-процесуального закону та неправильним застосуванням кримінального закону. В обґрунтування своєї позиції посилаються на порушення права на захист ОСОБА_2, фальсифікацію матеріалів кримінальної справи та порушення судом принципу безпосередності дослідження доказів. Стверджують, що вирок суду не відповідає положенням статей 323, 324 КПК 1960 року, а ухвала апеляційного суду положенням ст. 377 КПК 1960 року.

Адвокат ОСОБА_1 та захисник ОСОБА_4 у касаційній скарзі порушують питання про скасування вироку суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду з направленням справи на додаткове розслідування. Посилаються на однобічність і неповноту досудового та судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону. Зокрема вказують на фальсифікацію матеріалів кримінальної справи, покладення в основу вироку доказів, які не були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, процесуальні порушення при проведенні окремих слідчих дій, порушення права на захист засуджених та позбавлення захисника можливості ознайомитися з матеріалами справи. Стверджують, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки не надані відповіді на всі доводи апеляції та не зазначені підстави через які її визнано необґрунтованою .

На касаційну скаргу прокурора надійшло заперечення захисника ОСОБА_5, в якому вона ставить під сумнів відповідність скарги вимогам кримінального-процесуального закону та вважає підпис прокурора у тексті сфальсифікованим працівниками органів прокуратури. Також стверджує про безпідставність викладених у скарзі доводів і просить її залишити без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка скаргу прокурора не підтримала, скарги засуджених та їх захисників просила залишити без задоволення, а судові рішення без зміни, пояснення захисника ОСОБА_1 та засуджених ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на підтримку своїх касаційних скарг, і які заперечили проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 399 КПК 1960 року вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Згідно з ч. 2 ст. 377 КПК 1960 року при залишенні апеляції без задоволення в ухвалі апеляційного суду мають бути зазначені підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою. Тобто в ухвалі слід проаналізувати всі доводи, зазначені в апеляції, та зіставити їх з наявними у справі доказами, дати на кожен із них вичерпну відповідь.

Однак, з ухвали апеляційного суду убачається що ці вимоги закону у даній справі належним чином не виконані.

Як видно з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2014 року, касаційний суд направив справу щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на новий апеляційний розгляд у зв'язку з порушенням права учасників процесу на повний та об'єктивний розгляд справи в апеляційному порядку, оскільки суд порушив ст. 377 КПК 1960 року щодо змісту мотивувальної частини ухвали.

У своїх апеляційних скаргах засуджені та їх захисники стверджували про незаконність вироку суду першої інстанції у зв'язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями процесуального закону, допущеними під час досудового і судового слідства та необхідність повернення справи на додаткове розслідування для усунення неповноти досудового слідства. При цьому вони акцентували увагу суду на тому, що в основу вироку покладені недопустимі докази, які були отримані з порушенням процесуального закону, зокрема вказували на протоколи обшуку будови на ділянці АДРЕСА_16 від 15 січня 2011 року, відтворення обстановки і обставин події від 02 і 28 лютого 2011 року й відеозаписи цих слідчих дій, а також зазначали, про відсутність будь-якої оцінки висновку комплексної дактилоскопічної та молекулярно - генетичної експертиз. Також ставилось питання про необхідність перевірки показань потерпілих ОСОБА_9, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_16, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 для усунення неповноти судового слідства та свідків ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 та ОСОБА_33 щодо встановлення обставин фальсифікації окремих матеріалів кримінальної справи на досудовому слідстві. Окрім зазначеного, заявники наголошували на відсутності в діях засуджених складу злочину, передбаченого ст. 257 КК та неналежному спростуванні їх доводів місцевим судом з цього приводу, а також зазначали про немотивовану відмову суду у колегіальному розгляді справи та порушення принципу безпосередності дослідження доказів.

Однак, суд апеляційної інстанції, усупереч вимогам ст. 377 КПК 1960 року, хоча і виклав у своїй ухвалі суть апеляцій та перелічив усі доводи, що містяться у скаргах, але не навів переконливих мотивів на спростування цих доводів. При цьому обмежився лише переліком наявних у справі доказів та загальними висновками щодо доведеності вини засуджених у вчиненні інкримінованих їм діянь. Також суд формально зазначив про відсутність порушень закону при розгляді кримінальної справи судом першої інстанції.

Крім того, не містить ухвала і ґрунтовних відповідей на спростування доводів апеляцій захисту щодо організації засудженими озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також не наведено оцінки доказам з точки зору їх допустимості й достатності, та не спростовано доводів апелянтів щодо порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального судочинства.

З наведеного випливає, що апеляційний суд не в повному обсязі виконав вказівки суду касаційної інстанції, наведені в ухвалі від 24 квітня 2014 року.

Також, ч. 2 ст. 358 та ч. 4 ст. 354 КПК 1960 року передбачає обов'язковий виклик відповідних осіб до суду апеляційної інстанції у разі порушення в апеляціях питання про погіршення становища засудженого чи виправданого або якщо суд визнає необхідним провести судове слідство.

Як вбачається з скарги засудженого ОСОБА_7, його інтереси в суді першої інстанції представляв адвокат ОСОБА_29, який був призначений через Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги, від послуг і участі якого в суді апеляційної інстанції він не відмовлявся. Однак, суд це питання не з'ясував і розглянув справу без участі його захисник, чим порушив право на захист.

З огляду на вищенаведене, а також проаналізувавши матеріали справи, колегія вважає, що у суду не було достатніх підстав зробити висновок і вважати, що засуджений ОСОБА_7 відмовився - не явно, але однозначно - від свого права мати захисника в суді апеляційної інстанції. Таким чином, умови, в яких апеляційний суд розглянув справу, не можна визнати сумісними з поняттям справедливого судового розгляду за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини.

Крім того, згідно ст. 70 КК при сукупності злочинів суд зобов'язаний призначити покарання окремо за кожен з них, а потім остаточно визначити покарання за їх сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Однак, апеляційний суд, перекваліфікувавши дії засудженого ОСОБА_2 за епізодом вчинення злочину проти ОСОБА_28 на ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК та призначивши за цим законом покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, остаточно визначив його за сукупністю злочинів у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. При цьому суд, не тільки не зазначив за яким принципом він це зробив (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або повного чи часткового їх складання), але і не урахував те, що за окремий злочин, який входить у сукупність (ч. 4 ст. 187 КК) ОСОБА_2 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років, яке залишилось незмінним.

Отже, суд істотно порушив закон, оскільки поглинення менш суворого покарання більш суворим означає, що остаточне покарання визначається судом у межах більш суворого покарання, призначеного за один із злочинів, що входить у сукупність.

Крім того, перекваліфікувавши дії окремих засуджених за епізодом злочину проти ОСОБА_28 на ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК, суд апеляційної інстанції проігнорував вимоги закону, який поділяє замах на злочин на закінчений (ч. 2 ст. 15 КК) і незакінчений (ч. 3 ст. 15 КК). Хоча різниця між ними має місце в межах однієї і тієї стадії вчинення злочину, але це має значення для правильної кваліфікації скоєного і для призначення покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційний суд не дотримався вимог кримінального закону та кримінально - процесуального закону, через що його рішення підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий апеляційний розгляд.

Під час нового апеляційного розгляду слід урахувати наведене у цій ухвалі та в ухвалі касаційного суду від 24 квітня 2014 року, повно та всебічно перевірити, у тому числі, за необхідності, шляхом проведення судового слідства, всі доводи поданих апеляцій та доводи, наведені у касаційних скаргах, дати належну юридичну оцінку діям ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та прийняти законне і обґрунтоване рішення з дотриманням вимог кримінально-процесуального і кримінального закону.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_1, засудженого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Запорізької області 01 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати і направити кримінальну справу на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_34 ОСОБА_35 ОСОБА_36