УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2008 року колегія суддів
судової палати з кримінальних справи апеляційного суду Сумської області в
складі:

головуючого - Ященка В.А.

суддів - Демченка М.О., Сінашенка В.Г.

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

засудженого - ОСОБА_1.

адвоката - ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_2. на вирок Путивльського районного суду
Сумської області, від 21 березня 2008 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, раніше
не судимий,

засуджений за ст. 345 ч. 2 КК
України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

За вироком суду ОСОБА_1. засуджений за вчинення наступних дій.

2 листопада 2007 року, близько 9 години, слідчий Путивльського РВ УМВС
України в Сумській області Приходько В.А.. в провадженні якого перебувала
кримінальна справа № 07140105, що була порушена за ст. 356 КК України, разом з
начальником дільничих інспекторів
Путивльського РВ УМВС України в Сумській області Чернодубом І.А., на
виконання постанов Путивльського районного суду Сумської області про проведення
обшуку в господарствах громадян ОСОБА_3., ОСОБА_4 ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7,
виїхали до АДРЕСА_1 для виконання вказаних слідчих дій.

Після проведення обшуку в домогосподарстві ОСОБА_3, в ході якого були
вилучені 2 корови, слідчий Приходько В.А. та начальник дільничих інспекторів
Чернодуб І.А. знаходилися в службовому автомобілі марки „ВАЗ 2105”,
реєстраційний номерНОМЕР_1

В цей час до автомобіля підбіг ОСОБА_1. і, відкривши водійські двері,
застосовуючи фізичну силу, витягнув за формений одяг старшого лейтенанта
міліції Чернодуба І.А., а потім відчинив передні пасажирські двері автомобіля,
і достовірно знаючи, що Приходько В.А. є слідчим Путивльського РВ УМВС України
в Сумській області та перебуває при виконанні своїх службових обов'язків, застосовуючи
фізичну силу, витягнув, і його з автомобіля та став штовхати в область шиї від
чого від чого Приходько В.А. впав, а ОСОБА_1. наніс йому удар ногою в область
лівої частини тулуба, заподіявши тим самим тілесні ушкодження у вигляді синця
лівої половини тулуба, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

На вирок суду надійшла апеляція від адвоката ОСОБА_2. в якій ставиться
питання про пом'якшення призначеного ОСОБА_1 покарання з мотивів того, що при
призначенні судом покарання ОСОБА_1 не було враховано, що в ході обшуку в
домогосподарстві ОСОБА_3, були вилучені корови, в результаті чого ОСОБА_3.
рознервувався та помер. Крім того судом не було враховано, що потерпілий
Приходьмо В.А. вибачив ОСОБА_1. і просив суд суворо його не карати, а також наявність у ОСОБА_1. на утримуванні
хвору дружину та її батьків, а також сина, що навчається.

За таких обставин адвокат вважає, що виправлення ОСОБА_1. можливе без
реального відбуття ним призначеного покарання, шляхом звільнення його від
покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді,
засудженого ОСОБА_1., і адвоката ОСОБА_2., які підтримали апеляцію, міркування
прокурора Кононової Л.Ф., про залишення
вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи, і обговоривши доводи
викладені в апеляції колегія суддів не знаходить законних підстав до її
задоволення.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_1. у вчиненні злочину
за обставин зазначених у вироку і юридична кваліфікація його дій за ст.345 ч.2
КК України є обґрунтованим і законним, і під сумнів в апеляції не
ставиться. .

Що стосується посилання адвоката ОСОБА_2. в апеляції на суворість
призначеного покарання то воно, на думку
колегії суддів, є не обгрунтованим. При призначенні покарання судом було враховано
ступінь тяжкості вчиненого злочину, його наслідки і характер, дані про особу
винного та обставини, що обтяжують та пом'якшують його покарання, в тому числі
і ті на які посилається адвокат в апеляції а саме; незадовільний стан здоров'я,
щире каяття, допомога органам досудового слідства у встановленні істини по
справи, позитивну характеристику з місця проживання, сімейний стан і
матеріальний стан, і виходячи з цього суд призначив засудженому покарання
за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст.345 КК України майже мінімальне передбачене санкцією цієї
статті. А тому, на думку колегії суддів, воно повністю відповідає вимогам ст.
65 КК України і немає законних підстав до його пом'якшення і до задоволення апеляції.

На основі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України колегія
суддів,-

У Х В
А Л И Л А:

Вирок Путивльського районного суду Сумської області від 21 березня 2008
року стосовно ОСОБА_1 залишити без
зміни, а апеляцію адвоката ОСОБА_2., - без задоволення.

Головуючий:

судді: