Справа № 183/6835/14
№ 1-кп/183/63/15
В И Р О К
іменем України
06.02.2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новодонецька Добропільського району, Донецької області, українця, громадянина України, учня 3-го курсу Перещепинського професійного ліцею, не одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 28.03.2014року Новомосковським міськрайонним судом за ч.1, 2, 3 ст.185, ч.1 ст. 289, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком 2 роки;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Керносівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, учня 3-го курсу Перещепинського професійного ліцею, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:
17 червня 2014 року приблизно в 00.00 годин, неповнолітній ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з особою, відносно якої провадження виділене в окреме, знаходились біля будинку АДРЕСА_3 , де побачили у дворі припаркований автомобіль марки ВАЗ 2104 фіолетового кольору д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 та в них виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел, о 00.05 годин 17 червня 2014 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з особою, відносно якої провадження виділене в окреме, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, незаконно через не замкнені двері проникли до автомобіля марки ВАЗ 2104, д/н НОМЕР_2 , та ключем, який знаходився в замку запалу, завели двигун автомобіля, який належить ОСОБА_7 , та з місця скоєння кримінального правопорушення втекли, чим спричинили останньому матеріальну шкоду на суму 19536 гривень.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , кожен окремо, в судовому засіданні визнали свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ними злочину.

Вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в скоєнні даного злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами по справі, а саме:

- свідченнями потерпілого ОСОБА_7 про те, що приблизно навесні 2014 року, точно не пам`ятає, біля 23.00 години він знаходився вдома за адресою АДРЕСА_3 . Біля дому, у гаражі, знаходився його автомобіль ВАЗ-2104. Двері в гаражі були відчинені, а ключ знаходився в машині. Через деякий час йому подзвонив ОСОБА_8 та повідомив, що його автомобіль викрали. Він не чув, щоб заводили двигун автомобіля, а тому впевнений, що автомобіль викотили з двору, оскільки не почути заведений двигун своєї машини він не міг;

- свідченнями свідка ОСОБА_9 , про те, що в 17 червня 2014 року близько 23.00 години він прийшов до ОСОБА_10 додому, де вже знаходились ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 . Всі разом вони вийшли за двір покурити, де в ході розмови він запропонував піти погуляти, на що ОСОБА_12 відмовився та пішов до хати, а він, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли гуляти. Під час прогулянки по вул. Радянській, побачивши, що ворота на подвір`я ОСОБА_7 були відчинені, вони зайшли на його подвір`я та побачили машину ВАЗ 2104 фіолетового кольору, яка була не замкнена і ключ знаходився в машині. ОСОБА_5 запропонував їм її викотити, на що він з ОСОБА_6 погодились, а ОСОБА_13 і ОСОБА_14 відмовилися та пішли далі гуляти в напрямку траси. Він сів за кермо, а ОСОБА_5 і ОСОБА_6 викотили з подвір`я ОСОБА_7 машину ВАЗ 2104 та покотили її в сторону центральної траси, де він завів машину, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сіли всередину та разом вони поїхали кататись. Потім, підібравши ОСОБА_13 та ОСОБА_15 по дорозі, під час об`їзду мотоциклу, який знаходився на їх шляху, зачепивши паркан, врізалися в огорожу. Після чого вони всі вибігли з автомобіля і втекли;

- свідченнями свідка ОСОБА_16 , про те, що в червні 2014 року, дату не пам`ятає, він дійсно гуляв із ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_18 та ОСОБА_9 . Того вечора вони з ОСОБА_17 чекали ОСОБА_9 біля його двору, коли останній під`їхав на автомобілі разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , за кермом автомобіля був ОСОБА_9 . Вони з ОСОБА_17 сіли до них в автомобіль і поїхали разом відвезти ОСОБА_15 додому. По дорозі, на їх шляху, стояв мотоцикл, який ОСОБА_9 хотів об`їхати, однак не зміг цього зробити і врізався в паркан, після чого вони всі вийшли з машини та втекли. Вранці він дізнався, що машина крадена;

- свідченнями свідка ОСОБА_19 про те, що дійсно навесні 2014 року, точніше не пам`ятає, ввечері, він, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 стояли на вулиці біля його будинку та палили. В цей час до них підійшов ОСОБА_9 , який був у стані алкогольного сп`яніння та запропонував ОСОБА_5 викрасти машину, однак останній від пропозиції відмовився, а що відбувалося далі йому невідомо, оскільки він пішов до будинку;

- свідченнями свідка ОСОБА_20 , про те, що влітку 2014 року приблизно о 24.00 годині, він із знайомою дівчиною стояли на вулиці біля мотоциклу і бачили, як машина ВАЗ 2104, яка їхала по дорозі почала набирати швидкість та в`їхала в город, після чого водій та пасажири даної машини почали тікати, але хто це був він не побачив. Спочатку він подзвонив дільничному інспектору та повідомив, що сталося ДТП, а потім подзвонив власнику машини ОСОБА_7 та запитав, де його автомобіль на, що ОСОБА_21 відповів, що в гаражі машини немає та одразу приїхав на місце ДТП;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.06.2014 року, у відповідності до якого в період часу з 21.30 годин 16.06.2014 року по 00.15 годин 17.06. 2014 року невстановлена особа незаконно заволоділа транспортним засобом ВАЗ 2104, фіолетового кольору з д/н НОМЕР_3 з домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_3 (а.п. 100);

- протоколом огляду місця події з фототаблицею, а саме території домоволодіння розташованого в АДРЕСА_4 від 17.06.2014 року, згідно якого на момент огляду на території вказаного домоволодіння, а саме в городі знаходиться автомобіль ВАЗ 2104, фіолетового кольору, д/н НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 . На момент огляду передні бокові двері автомобіля відчинені, автомобіль пошкоджений, є вм`ятина на правому боку з переду розбито дві передні фари. Поверхні в ході огляду обробляли дактилоскопічним порошком "Сердолін" в ході чого на поверхні водійської двері було виявлено два сліди пальців рук, які були вилучені на два відрізки липкої стрічки, на поверхні задньої частини правої двері, один відбиток пальця руки, який вилучений на один відрізок липкої стрічки, на поверхні лівої двері один слід пальця руки, який вилучений на один відрізок липкої стрічки, на поверхні переднього лівого крила один слід пальця руки, який вилучено на один відрізок липкої стрічки. Липкі стрічки з відбитками наклеєні на аркуш білого кольору, запаковані та вилучені до Новомосковського МВС (а.п.102, 103);

- копією водійського посвідчення на ім`я потерпілого та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2104, фіолетового кольору, номер кузова НОМЕР_4 (а.п. 101);

- копією довіреності від 02.03.2007 року строком на 15 років, у відповідності до якої ОСОБА_7 має право розпоряджатися автомобілем ВАЗ 2104, фіолетового кольору, 1998 року випуску, номер двигуна НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_4 (а.п. 104).

Таким чином, суд вважає вину обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і їх дії належить кваліфікувати:

- ОСОБА_5 - за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких, в період строку випробування за попереднім вироком суду.

Разом з тим, суд враховує, що він має постійне місце мешкання, за яким характеризується задовільно (а.п.122), є сиротою, навчається на 3-му курсі Перещепинського професійного ліцею Новомосковського району Дніпропетровської області (а.п. 123), на обліках у лікарів не перебуває, вину визнав повністю, потерпілий на суворому покаранні не наполягає.

Його щире каяття, вчинення злочину у неповнолітньому віці та відшкодування спричиненої шкоди, суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання і свідчать про істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину, у зв`язку з чим, виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді реального позбавлення волі із застосуванням ст. 69 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до категорії тяжких.

Однак, він раніше не судимий, має постійне місце мешкання, за яким характеризується позитивно (а.п. 130), навчається на 3-му курсі Перещепинського професійного ліцею Новомосковського району Дніпропетровської області (а.п. 129), на обліках у лікарів не перебуває, вину визнав повністю, потерпілий на суворому покаранні не наполягає.

Його щире каяття та відшкодування спричиненої шкоди, суд враховує, як обставини, що пом`якшують його покарання.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд вважає можливим виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому можливо призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винних, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28.03.2014 року і остаточно ОСОБА_5 призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 місяця позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчий установі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 жовтня 2014 року.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, а також періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Копію вироку вручити обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1