Справа № 0907/1-1089/2011
Провадження № 11/779/28/2015
Категорія ч.2 ст.307 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

засудженого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_10 на вирок Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, судимого 17.08.2005 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 11.04.2007 року Івано-Франківським міським судом за ч.3 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, 09.10.2010 року звільнений по відбуттю покарання, засуджено:

за ч.3 ст.307 КК України в редакції 2001 року із застосуванням ч.1 ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

за ч.2 ст.307 КК України в редакції 2001 року із застосуванням ч.1 ст.69 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання менш суворим остаточно визначено ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з відбуванням у кримінально-виконавчій установі з конфіскацією всього належного йому майна, яке є його власністю.

Строк відбуття покарання постановлено рахувати з дня затримання з 15.09.2011 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_10 залишено раніше обраний - тримання під вартою.

Цим же вироком визнано винуватими та засуджено ОСОБА_11 та ОСОБА_12 апеляційних скарг щодо яких учасниками процесу не подано.

Злочини вчинено за наступних обставин.

В січні 2011 року ОСОБА_11 , з метою вчинення тяжких і особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, для матеріального збагачення від незаконного збуту наркотиків створив і очолив організовану групу, до складу якої завербував ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які свідомо і добровільно увійшли до її складу.

Так, ОСОБА_11 , як організатор організованої групи, налагодив контакт із невстановленими особами, в яких незаконно придбавав таблетки «Субітекс» із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін по 200 грн. за 1 таблетку, частину з яких у подальшому незаконно зберігав при собі з метою збуту та особисто збував, отримуючи дохід, а іншу частину, згідно попередніх домовленостей та розподілу ролей, передавав ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 для подальшого незаконного зберігання з метою збуту та збуту, доводячи їм ціну однієї таблетки 220-250 грн.

Члени організованої групи ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , виконуючи згідно відведених їм ролей спільний злочинний план збуту наркотичних засобів з метою отримання доходів, поширювали серед наркозалежних осіб, жителів м.Івано-Франківська, інформацію про наявність у них та ОСОБА_11 наркотичних засобів для збуту, підшукували осіб, яким збували таблетки «Субітекс» із вмістом наркотичного засобу, обіг якого обмежено - бупренорфін за більш високу ціну, отримуючи дохід від такої незаконної діяльності, а кошти в сумі 220-250 грн. за 1 таблетку, передавали ОСОБА_11 .

Таким чином, ОСОБА_11 фактично контролював збут ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 кожної таблетки «Субітекс», надходження до нього грошових коштів від реалізації останніми наркотичних засобів та отримував прибуток від такої незаконної діяльності.

У період з січня по вересень 2011 року ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 в складі організованої групи умисно вчинили ряд особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_10 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м,яке покарання. Просить суд врахувати, що він перебуває на обліку в Івано-Франківському ОНД з приводу наркоманії, його ступінь участі у вчинених злочинах є незначною, що злочини не пов`язані із насильством та не завдали майнової шкоди, вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах визнав повністю та щиро розкаюється, позитивно характеризується за місцем проживання, виховувався без батька.

Заслухавши доповідь судді ОСОБА_2 , пояснення засудженого ОСОБА_10 та його захисників, які підтримали подану апеляційну скаргу, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які покладаються на розсуд суду, доводи прокурора, який заперечив апеляційні вимоги засудженого, і вважає, що призначене покарання ОСОБА_10 є саме таким, яке буде запобігати вчиненню нових злочинів, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи і мотиви апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.307, ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України в редакції 2001 року, ч.2 ст.315 КК України; ОСОБА_10 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України в редакції 2001 року, ОСОБА_12 за ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України в редакції 2001 року, ч.2 ст.311, ч.2 ст.309, ч.2 ст.317 КК України ґрунтуються на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, які в апеляції не оспорюються, а тому фактичні обставини справи апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання засудженому ОСОБА_10 , суд відповідно до ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, які у відповідності до ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особу винного, який раніше неодноразово судимий за тяжкі злочини, що перебуває на обліку в Івано-Франківському ОНД з приводу наркоманії, його ступінь участі у вчинених злочинах. Також обставиною, що обтяжує покарання суд визнав рецидив злочинів.

При призначенні покарання судом було враховано і те, що по місцю проживання ОСОБА_10 характеризується позитивно, хворіє, не працює, його повне визнання вини та щире каяття.

Вказані обставини та дані про особу винного суд визнав такими, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Тому застосував ст.69 КК України, призначивши ОСОБА_10 покарання, нижче від найнижчої межі, передбаченої санкціями ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України. Також суд призначив додаткове покарання у виді конфіскації майна, що є власністю ОСОБА_10 ..

Зважаючи на вище викладене, суд призначив ОСОБА_10 обґрунтоване і справедливе покарання, а обставини, зазначені ним в апеляційній скарзі, вже враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому підстав для застосування більш м,якого покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України в редакції 1960 року, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 04 лютого 2015 року відносно нього - без змін.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_14

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2