Справа № 1805/7560/2012
Провадження № 1/1805/393/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2012 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі: головуючого - судді Янголь Є.В., при секретарях Дубініна Т.Ю. та Каленіченко Т.І., за участю прокурорів Петренко М.В. та Варфоломеєвої Н.П., потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Зарічному районному суді м. Суми кримінальну справу про обвинувачення:

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, не одруженого, військовозобовязаного, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого, а саме 06.02.2012 року був засуджений Зарічним районним судом м. Суми за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України,

ОСОБА_4, 08.10.1968 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, АРК, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, не військовозобовязаного, що мешкає в АДРЕСА_1, раніше судимого, а саме вироком Ялтинського МС АР Крим від 18.12.2000 року був засуджений за ст. 142 ч.3,144 ч.3,193 ч.3, 42 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, 26.06.2007 року умовно-достроково звільненого від відбування покарання на 1 рік 15 днів

за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в:

22.04.2011 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4, обидва перебуваючи в стані алкогольного спяніння, обидва діючи повторно, з корисливих мотивів вирішили таємно викрасти чуже майно. З метою таємного викрадення чужого майна ОСОБА_3 переліз через паркан домоволодіння №71/2 по вул.Нижнєсироватській в м.Суми а ОСОБА_4 залишився на вулиці спостерігати щоб їх дії не виявили сторонні особи. Перелізши через паркан домоволодіння, тобто незаконно проникнувши до сховища, ОСОБА_3 зняв кришку металевого люку, що належить ОСОБА_1 вартістю 27,25 грн., перекинув її через паркан за територію домоволодіння, де весь цей час знаходився ОСОБА_4 Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4, маючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішили продовжити викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 проникнути до сусіднього домоволодіння № 71/1 та подивитися чи є ще металеві вироби на що останній погодився, а сам з метою таємного викрадення чужого майна переліз через паркан домоволодіння №71/2 по вул.Нижнєсироватській в м.Суми, тобто також незаконно проник до сховища. ОСОБА_3, маючи єдиний умисел з ОСОБА_4 на викрадення майна, повторно, таємно, з корисливих мотивів, переліз на територію сусіднього домоволодіння за адресою: м.Суми, вул.Нижнєсироватська, 71/1, тобто знову незаконно проник до сховища. Перебуваючи на території домоволодіння 71/1 ОСОБА_3, діючи за попередньою змовою намагався таємно викрасти металеву тачку, вартістю 150,00 грн., яка належала ОСОБА_2, а саме підтіг її до паркану однак не зміг перекинути через паркан. В цей же час ОСОБА_4, знаходячись на території домоволодіння №71/2 повторно, таємно, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою, маючи єдиний з ОСОБА_3 умисел на таємне викрадення чужого майна, перекинув через паркан на вулицю саморобний металевий мангал вартістю 24,50 грн., який належить ОСОБА_2 Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_4 був помічений господарями домоволодіння № 71/2 та затриманий за кілька метрів від домоволодіння а ОСОБА_3, не змігши перекинути візок через паркан та побачивши як затримали ОСОБА_4 та наряд міліції, який наближався до домоволодіння, вибіг через хвіртку подвіря №71/1 на вулицю, після чого сховався в березовому гаю. В подальшому ОСОБА_3 був затриманий працівниками міліції.

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав та пояснив, що 24.03.2011 року він зустрівся з ОСОБА_4, вони в березовому гаю випили пляшку горілки на двох після чого ближче під вечір, точно часу не памятає, пішов сам додому. Проходячи повз одне домоволодіння побачив на його території туалет та вирішив зайти до нього. З метою відвідати туалет він переступив через невеликий паркан та побачив іржаве залізо, а саме металевий коробок. Вважаючи, що цей металевий предмет нікому не потрібен, він перекинув його через паркан а сам пішов до туалету. Знаходячись в туалеті він почув крики, коли вийшов то побачив, що неподалік на ОСОБА_4 напали двоє чоловік та також в їх сторону біг наряд міліції. Він злякався та переліз через паркан до сусіднього домоволодіння, коли перелазив то випадково зачепив металеву тачку. В зазначеному сусідньому домоволодінні він зустрів господаря цього домоволодіння, якому сказав що заблукав, після чого господар цього домоволодіння вивів його з двору та він пішов в сторону дому. Пізніше його затримали працівники міліції та під тиском він слідчому дав покази, що разом з ОСОБА_4 намагався викрасти металеві предмети.

Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України, ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного злочину не визнав, пояснив що до ОСОБА_3 та до нього органами досудового слідства застосовувався психологічний тиск, в звязку з чим вони вимушені були зізнатись у скоєнні злочинів. Насправді, вказаного вони не вчиняли, а за збігом обставин в той час перебували в місці скоєння злочину, тому потерпілі та працівники міліції вирішили, що крадіжку скоїли вони. До домоволодінь потерпілих він не проникав, металеві предмети не намагався викрасти.

Не зважаючи на такі покази підсудних, їх вина у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України при зазначених обставинах повністю підтверджується зібраними доказами по справі.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що обставини справи памятає погано, в один з днів, дату не памятає, він знаходився вдома з дружиною та сином. Син побачив у вікно як невідомий чоловік у їхньому дворі перекидає через паркан мангал. Після цього вони вибігли на вулицю та затримали цього чоловіка, також підійшли працівники міліції. На час розгляду справи в суді він не памятає особу, яку затримали.

З показів потерпілого ОСОБА_1, даних на досудовому слідстві (т.1 а.с. 43-44) та оголошених в судовому засіданні вбачається, що він проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6, 22.04.2011 року о 17:30 год. він з дружиною та сином знаходився вдома. Син вийшов на кухню та побачив у вікно як невідомий чоловік перекидає через паркан, який знаходиться напроти кухонного вікна, металевий саморобний мангал, що належить сусіду ОСОБА_2 Вони разом з сином вибігли на вулицю та почали кричати, щоб чоловік зупинився. Однак чоловік переліз через паркан та вони його з сином затримали за кілька метрів від паркану. В цей момент він побачив, що біля паркану зі сторони лісу лежить належний йому металевий люк та належний сусіду ОСОБА_2 металевий мангал. Також йому син розповів, що коли вони наздоганяли цього чоловіка, то син бачив на території домоволодіння сусіда іншого чоловіка, який намагався перекинути тачку сусіда через паркан.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що в 2011 році, дати не памятає, в післяобідній час, бачив в себе в дворі раніше не знайомого ОСОБА_3, що знаходиться в залі судового засідання та який був в стані сильного алкогольного спяніння. ОСОБА_3 сказав що заблукав та він випустив його через калітку з двору. Коли від сусіда дізнався що спіймали крадія, який намагався викрасти метал з його двору, він оглянув свій двір та виявив, що візок стоїть не на тому місці та відсутній мангал, який виявив за парканом зі сторони лісу.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 22.04.2011 року, приблизно о 18:00, він знаходився вдома та у вікно побачив як раніше не відомий йому чоловік, а саме ОСОБА_4, що знаходиться в залі судового засідання, перекидає через паркан мангал. Він з батьком вибігли на подвіря та погналися за ОСОБА_4 Коли біг по подвірю, то побачив в дворі сусіда іншого чоловіка, який тікав, це був ОСОБА_3 що знаходиться в залі судового засідання. ОСОБА_4 вони затримали приблизно в 5-ти метрах від паркану домоволодіння, також підбігли працівники міліції.

З протоколу очної ставки між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (т.1 а.с. 81) вбачається, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_5 підтвердив, що бачив як ОСОБА_4 перекидав мангал через паркан його домоволодіння.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні дала пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_5

З пояснень ОСОБА_4, даних на досудовому слідстві 09.06.2011 року в якості підозрюваного (т.1 а.с. 64) та оголошених в судовому засіданні вбачається, що 22.04.2011 року, приблизно в 17:30 год. він разом з ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, проходячи повз вул. Нижньосироватську м. Суми у дворі будинку 71/2 побачили металеві вироби після чого він запропонував ОСОБА_3 викрасти металеві вироби, на що останній погодився. ОСОБА_3 переліз через невеликий паркан а він залишився на вулиці дивитися, щоб їх не спіймали. ОСОБА_3 знайшов невеликий люк та перекинув його через паркан. Вони разом вирішили що цього буде замало та ОСОБА_3 переліз через паркан до сусіднього домоволодіння 71/1 а він переліз через паркан до домоволодіння № 71/2. В дворі він побачив металевий саморобний мангал та почав перекидати через паркан але в цей час був помічений господарем домоволодіння. Він перекинув мангал через паркан та почув крики щоб він зупинився. Коли глянув на крик то побачив, що в його сторону біжать чоловік середнього віку та молодий хлопець. Він переліз через паркан, пробіг близько 3-х метрів та ці люди затримали його. Також він бачив ОСОБА_3, який піднявся на паркані, але з лісу бігли працівники міліції, після чого той зліз та кудись побіг.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 09.06.2011 року за участю ОСОБА_4 (т.1 а.с. 94 96) вбачається, що під час зазначеної слідчої дії він давав пояснення, аналогічні тим, які давав під час допиту в якості підозрюваного в цей же день та вказав місця де він перелазив паркан та знайшов металевий мангал.

З пояснень ОСОБА_3, даних на досудовому слідстві 04.06.2011 року в якості підозрюваного (т.1 а.с. 72) та оголошених в судовому засіданні вбачається, що він дав покази аналогічні показам, які давав на досудовому слідстві 09.06.2011 року в якості підозрюваного ОСОБА_4 Також пояснив що хотів перекинути металеву тачку через паркан але не зміг цього зробити так як вона була важка, також почув крики та вирішив втекти.

Аналогічні покази ОСОБА_3 та ОСОБА_4 давали під час проведення очної ставки між ними (т.1 а.с. 101) та під час допиту в якості обвинувачених на досудовому слідстві (т.1 а.с.148-149, 157-158).

Крім того вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інкримінованому злочині підтверджується висновком товарознавчої експертизи від 20.06.2011 року, згідно якої вартість майна, яке мали намір викрасти ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складає 201,75 грн. (т.1 а.с. 109-110), протоколом огляду місця події (т.1 а.с. 28-32) та протоколом огляду предметів (т.1 а.с. 102).

Зазначені досліджені в судовому засіданні докази суд вважає необхідним покласти в основу вироку, оскільки вони узгоджуються між собою, будь-яких сумнівів не викликають.

Що стосується пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо застосування до них незаконних методів досудового слідства з боку працівників Зарічного ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, то суд вважає їх безпідставними оскільки зазначені обставини були предметом перевірки прокуратурою Зарічного району м. Суми, за наслідками якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.01.2012 року (т.2 а.с. 52).

Пояснень ОСОБА_4 відносно того, що він не володіє українською мовою суд не може прийняти до уваги, оскільки він є українцем, громадянином України, досудове слідство відносно нього здійснювалось на українській мові, процесуальні документи також складені українською мовою, під час ознайомлення з процесуальними документами та матеріалами кримінальної справи будь-яких клопотань не заявляв.

Пояснення підсудних дані в судовому засіданні, а також пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дані на досудовому слідстві (т.1 а.с. 61, 78, 84-85) в частині невизнання своєї вини суд розцінює як один із способів уникнути відповідальності, до їх пояснень суд відноситься критично оскільки підсудні змінювали свої покази, крім того його покази суперечать іншим доказам по справі, які узгоджуються між собою та підстав недовіряти зібраним і проаналізованим у судовому засіданні доказам у суду не має.

З пояснень ОСОБА_3, даних на досудовому слідстві 30.05.2011 року в якості підозрюваного (т.1 а.с. 69) та оголошених в судовому засіданні вбачається, що він дав покази аналогічні показам, які давав на досудовому слідстві 09.06.2011 року в якості підозрюваного ОСОБА_4 за виключенням того, що ОСОБА_4 перелазив через паркан та перекидав металевий мангал, а пояснив, що сам особисто перекидав мангал через паркан. Також пояснив що хотів перекинути металеву тачку через паркан але не зміг цього зробити так як почув крики та вирішив втекти.

З протоколу відтворення обстановки та обставин події від 01.06.2011 року за участю ОСОБА_3 (т.1 а.с. 88 91) вбачається, що під час зазначеної слідчої дії він давав пояснення, аналогічні тим, які давав під час допиту в якості підозрюваного 30.05.2011 року.

З пояснень ОСОБА_3, даних на досудовому слідстві 04.06.2011 року в якості підозрюваного (т.1 а.с. 72) та оголошених в судовому засіданні вбачається, що він дав покази аналогічні показам, які давав на досудовому слідстві 09.06.2011 року в якості підозрюваного ОСОБА_4, зокрема пояснив що мангал перекидав через паркан ОСОБА_4 а в своїх попередніх показах він про це не казав так як хотів врятувати від відповідальності ОСОБА_4, чим і пояснюється розбіжність з попередніми показами ОСОБА_3 в цій частині.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена в повному обсязі та дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для таємного, повторного, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням до сховища викрадення чужого майна, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі; дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч. 3 КК України, оскільки він виконав усі дії, які вважав необхідними для таємного, повторного, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням до сховища викрадення чужого майна, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.

При призначенні підсудним ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості та обставини вчиненого злочину, дані про їх особи, обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

За місцем проживання (т. 1 а.с. 133, 134) характеризуються негативно, ОСОБА_3 перебуває на обліку в наркологічному диспансері (т. 1 а.с. 125).

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

На підставі вище викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особи підсудних, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у виді позбавлення волі.

Майно підсудного ОСОБА_3 суд вважає необхідним залишити під арештом для забезпечення стягнення судових витрат.

Керуючись ст. 323, 324 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, за який ОСОБА_3 був засуджений даним вироком і вироком Зарічного районного суду м. Суми від 06 лютого 2012 р., яким ОСОБА_3 був засуджений за ст. 185 ч.3 КК України, шляхом часткового складання покарань остаточно призначити до відбуття покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня затримання, тобто з 08 вересня 2011 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_3 за ст. 185 ч.3 КК України на підставі ст. 6 ч.1 п.9 КПК України.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня затримання, тобто з 06 вересня 2011 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Меблеву стінку та люстру, що належать підсудному ОСОБА_3, (т.1 а.с.180), залишити під арештом для забезпечення стягнення судових витрат.

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 15 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми.

Суддя Є.В.Янголь