Справа № 680/262/15-к
Провадження № 1-кп/676/157/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 9 січня 2015 року до ЄРДР за № 0000008, за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелені Курилівці Новоушицького району, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, з середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 лютого 2009 року за ч. ч. 1, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вироком Миронівського районного суду Київської області від 16 червня 2009 року за ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357, ч. ч. 2, 3 ст. 358, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 квітня 2012 року за ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі (звільненого 7 травня 2014 року по відбуттю строку покарання),

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 317 КК України,
в с т а н о в и в:

9 січня 2015 року близько 1 год. неподалік автозаправної станції «Лан» по вул. Пушкіна в смт. Нова Ушиця Новоушицького району Хмельницької області ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли з потерпілим ОСОБА_11 , вчинив його умисне вбивство за наступних обставин.

У зазначений час на вказаному місці ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли на побутовому ґрунті, умисно наніс удар кулаком правої руки в підборіддя ОСОБА_12 , спричинивши легкі тілесні ушкодження, що не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого, у вигляді 1 синця на верхній губі справа та 1 синця на нижній губі зліва з розповсюдженням на слизову оболонку, повернуту в порожнину рота. Після цього ОСОБА_9 схопив ОСОБА_12 за одяг, загнув його праву руку за спину, і, таким чином утримуючи, повів його по вул. Пушкіна в напрямку центру смт. Нова Ушиця. Зупинившись на безлюдній ділянці дороги, з метою реалізації свого умислу, спрямованого на позбавлення потерпілого життя, ударом правої ноги збив з ніг ОСОБА_12 , спричинивши йому легкі тілесні ушкодження, що не перебувають у прямому причинному зв`язку з його смертю, у вигляді синців по білясосковій області справа, в підсосковій області зліва, 6 саден в підсосковій області зліва та 15 саден в білясковій області справа. Після цього, впершись коліном на поперек потерпілого, який лежав обличчям до землі, та, утримуючи його таким чином, схопив кистями рук за шию і тримав, поки ОСОБА_13 перестав дихати та подавати ознаки життя. Своїми діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді 4-х синців по боковій поверхні шиї зліва, аналогічно 3-х справа, 10-ти саден по боковій поверхні шиї зліва, 5-ти саден по передній поверхні шиї у верхній третині, 7-ми саден по боковій поверхні шиї справа, 2-х саден в проекції правої вітки нижньої щелепи, 4-х саден в підбородочній області, що не перебувають у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого, а також тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, у вигляді закритого згинального перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки з крововиливом у м`які тканини в місці перелому, від яких і настала смерть ОСОБА_13 на місці події.

Крім того, ОСОБА_9 за невстановлених досудовим розслідування та судом обставин незаконно без передбаченого законом дозволу придбав обріз мисливської рушниці, що є гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю, виготовленою саморобним способом з мисливської одноствольної куркової рушниці 16 калібру, моделі «ЗК», виробництва Златоустівського машинобудівного заводу 1957 року, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 335 мм та видалення прикладу, що придатний до проведення пострілів, який незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу під шафою в одній з кімнат будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 до 14 січня 2015 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину визнав частково в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_13 та пояснив, що в ніч події розпивав з померлим у спільного знайомого алкогольні напої, після чого на касі в магазині автозаправки у нього з потерпілим виник конфлікт з приводу придбання пляшки горілки. ОСОБА_13 обізвав його нецензурною лайкою, тому вивів його з території заправки та декілька разів вдарив. Коли потерпілий намагався втекти, правою ногою вдарив йому по ногах, збивши з ніг. ОСОБА_13 впав обличчям до землі, а він, натиснувши коліном йому на поясницю та лівою рукою притискаючи його голову до землі, просунув праву руку під шию та схопив за горло спереду. Так, стискаючи рукою шию, відчув, як під пальцями хруснула кістка, після чого відпустив шию потерпілого. Коли намагався відтягнути тіло з проїзної частини у канаву, побачив наближення автомобіля, тому почав робити вигляд, що робить штучне дихання. На запитання водія повідомив, що у потерпілого епілептичний напад. Цей водій викликав швидку допомогу, а перехожі жінки, виявивши на трупі синяки та садна, викликали працівників міліції. Висловив щире каяття з приводу вчиненого, просив суворо не карати. Заперечив винуватість у вчиненні решти інкримінованих діянь, зазначивши, що обріз не знаходив і вдома не зберігав, а ОСОБА_14 29 грудня 2014 року до нього взагалі не приходив.

Крім частково визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_9 , його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_8 підтвердила, що бачила у ОСОБА_9 обріз рушниці, схожий на той, що зображений на фототаблиці до балістичної експертизи, пред`явленій їй судом. При призначенні обвинуваченому покарання за вбивство її сина поклалася на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_15 в суді підтвердила виникнення конфлікту між померлим та обвинуваченим, між якими до моменту події були добрі стосунки. Так, в ніч події їй телефонував ОСОБА_9 та погрожував побити у її присутності ОСОБА_13 , який його нібито сильно образив. Також свідок підтвердила, що фактично помешкання по АДРЕСА_1 належали потерпілому, з яким вона спільно це домоволодіння придбала без оформлення документації.

Як підтвердив у суді оператор АЗС «Лан» свідок ОСОБА_16 , в ніч події під час перебування у приміщенні магазину заправки між обвинуваченим та померлим виникла штовханина, в ході якої вони вийшли за межі поля його зору.

Обставини виявлення трупа ОСОБА_17 підтвердив свідок ОСОБА_18 (помічник оператора АЗС «Лан»), який повідомив, що в ніч події він на прохання водія ОСОБА_19 під`їхав з ним на ділянку дороги неподалік свого місця роботи, де інші люди вже викликали швидку допомогу до чоловіка, який лежав на землі головою у кювет. Одяг на тілі був підтягнутий до шиї, куртка знята. Труп був ще теплий, але ознак вже життя не було.

Лікар бригади швидкої допомоги свідок ОСОБА_20 суду повідомила, що в ніч на 9 січня 2015 року о 00 год. 56 хв. на станцію швидкої допомоги надійшов виклик з приводу виявлення на дорозі неподалік АЗС «Лан» роздягнутого чоловіка. По приїзду на місце події за відсутністю серцебиття та дихання констатувала смерть (близько 15-20 хв. до огляду) особи чоловічої статі, яка лежала на узбіччі на спині з оголеним торсом.

Допитані судом як свідки поняті ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та сільський голова Пилипохребтіївської сільської ради Новоушицького району ОСОБА_23 підтвердили, що за місцем проживання обвинуваченого працівниками міліції було виявлено пристрій для куріння наркотичних засобів, речовину рослинного походження та обріз (під шафою у одній з кімнат). Дрібні розбіжності та неточності у їх показаннях суд відносить на сплив часу та оцінює у сукупності з іншими доказами по справі, які будуть проаналізовані нижче.

Даними протоколу огляду місця події від 9 січня 2015 року (а.м.к.п. 9-15 т. 2) зафіксовано, що на лівому узбіччі дороги по вул. Пушкіна в смт. Нова Ушиця Хмельницької області на відстані 150 м від перехрестя з вул. Кольчака, на відстані 1,2 м від проїзної частини дороги та 1 м від кювету виявлено в лежачому положенні на спині труп ОСОБА_13 , по боковій поверхні шиї справа якого наявні 8 саден лінійної форми, розташовані в різних напрямках з відносно рівними краями та заокругленими кінцями, покриті м`якою рожевою кірочкою, розташованою нижче рівня шкіри, розміром від 0,6 х 0,2 см до 1,1 х 0,3 см, по боковій поверхні шиї зліва 6 аналогічних саден. Крім того, в області правого соска наявна ділянка осадження шкіри продовгуватої форми, вертикально розташованої, розміром 16 х 6 см з нерівними краями з заокругленими кінцями аналогічного характеру. В підсосковій області зліва наявні 3 садна продовгуватої форми, вертикально розташовані, з нерівними краями та заокругленими кінцями, розміром 1 х 0,3 см, 3,5 х 0,3 см, 4 х 0,3 см. На відстані 1 м від нижньої лівої кінцівки трупа в кюветі виявлено місце вдавлення снігу, розміром 1,5 х 1,3 м, на ближньому краю зі сторони трупа виявлено речовину червоного кольору, схожу на кров.

Судом з даних висновків первинної судово-медичної експертизи № 4 та додаткової судово-медичної експертизи № 1 від 3 березня 2015 року (а.м.к.п. 91-94, 107-113 т. 2) встановлено, що причиною смерті ОСОБА_13 стала механічна асфіксія внаслідок здавлення шиї руками, про що свідчать тяжкі тілесні ушкодження, що перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, у вигляді закритого згинального перелому лівого великого ріжка під`язикової кістки з крововиливом у м`які тканини в місці перелому, про що свідчать виявлені тілесні ушкодження в області шиї: синці округлої форми, садна дугоподібної і лінійної форми, сам закритий одиночний неповний згинальний перелом проксимального кінця лівого великого ріжка під`язикової кістки, крововилив в місці перелому, крапкові крововиливи під склеру очей, під епікард, плевру легень, здуття легень, а також дані висновку судово-гістологічної експертизи шматочків з внутрішніх органів трупа ОСОБА_13 № 77 від 5 лютого 2015 року (а.м.к.п. 97 т. 2), при проведенні якої виявлено крововилив в м`які тканини в місці перелому зліва, набряк головного мозку та легень, поширені ділянки гострої емфіземи, вогнища ателектазу в легенях. Крім того, на трупі ОСОБА_13 виявлено ряд легких тілесних ушкоджень, які не перебувають у причинному зв`язку з настанням його смерті: тілесні ушкодження у вигляді 4-х синців по боковій поверхні шиї зліва, аналогічно 3-х справа, 10-ти саден по боковій поверхні шиї зліва, 5-ти саден по передній поверхні шиї у верхній третині, 7-ми саден по боковій поверхні шиї справа, 2-х саден в проекції правої вітки нижньої щелепи, 4-х саден в підбородочній області, могли утворитись від ударів (здавлення) тупими предметами з обмеженою поверхнею, якими могли бути пальці рук при здавлюванні; 1 синець на верхній губі справа та на нижній губі зліва з розповсюдженням на слизову оболонку, повернуту в порожнину рота, від ударів тупими предметами з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути і кулак; 1 синець та 15 саден по білясосковій області справа, 1 синець та 6 саден в підсосковій області зліва, як від ударів тупими предметами, так і при ударах в останні, вірогідніше при ударах в тверде покриття. При наданні ОСОБА_13 після спричинення йому тілесних ушкоджень своєчасної кваліфікованої медичної допомоги здатність до життя малоймовірна.

Згідно з даними висновку судово-токсикологічної експертизи зразків крові та сечі з трупа ОСОБА_13 № 126 від 21 січня 2015 року (а.м.к.п. 95 т. 2) виявлено наявність етилового (винного) алкоголю в кількості: крові 3,25 проміле, в сечі 3,13 проміле.

Причину смерті ОСОБА_13 підтверджують також дані висновку судової медико-криміналістичної експертизи № 15-мк від 27 лютого 2015 року (а.м.к.п. 99-102 т. 2), з якого вбачається, що на поверхні складових частин під`язикової кістки, вилученої з органокомплексу шиї трупа ОСОБА_13 виявлено одиночний неповний закритий згинальний перелом проксимального кінця її лівого великого ріжка в місці його з`єднання з тілом цієї кістки, який міг утворитися від примусового позамежного зміщення дистальної частини лівого великого ріжка цієї під`язикової кістки у внутрішньому напрямку, тобто ззовні досередини, коли на ліву бокову поверхню шиї ОСОБА_13 діяв якийсь сторонній твердий тупий травмуючий предмет чи знаряддя із невизначеною формою та розмірами його контактної поверхні.

Як встановлено з даних дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 9 січня 2015 року (а.м.к.п. 38-45 т. 2), що проводився у визначеному Законом порядку, ОСОБА_9 у присутності захисника добровільно, у довільній формі розповів та показав на місці події, як та при яких обставинах відбувався конфлікт з потерпілим, в ході якого він ображав обвинуваченого нецензурною лайкою, а той, в свою чергу, почав наносити тілесні ушкодження, збив з ніг та в подальшому задушив. І ці його показання в деталях співпадають з іншими доказами по справі та відповідають механізму утворення тілесних ушкоджень та їх локалізації, як встановлено судом з даних додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_13 № 2 від 3 березня 2015 року (а.м.к.п. 116-117 т. 2).

Вчинення ОСОБА_9 вбивства ОСОБА_13 та незаконне зберігання за місцем проживання обрізу мисливської рушниці підтверджено даними протоколу про результати здійснення аудіоконтролю місця від 12 січня 2015 року, проведеного з дотриманням вимог ст.ст. 252, 258, 260, 270 КПК України (а.м.к.п. 178-181 т. 2), згідно з яким ОСОБА_9 добровільно розповів співкамернику у приміщенні ІТТ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницької області, про обставини нанесення тілесних ушкоджень та подальшого задушення ОСОБА_13 шляхом здавлювання шиї руками. Крім того, висловив занепокоєння з приводу того, щоб потерпіла ОСОБА_8 нікому не розповіла про схований ним за місцем проживання обріз.

Обставини конфлікту між обвинуваченим та потерпілим в частині того, що ОСОБА_13 у відповідь на застосування ОСОБА_9 фізичного насильства опору не чинив, підтверджені даними висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_9 № 6 від 12 січня 2015 року (а.м.к.п. 119 т. 2), згідно з яким у ОСОБА_9 виявлено лише легке тілесне ушкодження у вигляді одного садна по тильній поверхні правої китиці, що могло утворитися як від удару тупим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, так і при ударі в останній, 9 січня 2015 року.

Спосіб та обставини вчинення ОСОБА_9 вбивства ОСОБА_13 підтверджено також даними висновку судової експертизи волокон № 20 від 28 лютого 2015 року (а.м.к.п. 152-158 т. 2), згідно з яким на поверхні куртки потерпілого ОСОБА_13 виявлено та вилучено 37 волокон-нашарувань: 18 волокон бавовни та 19 хімічних волокон, в числі яких виявлено 10 волокон бавовни темно-кремового кольору, які мають спільні родові ознаки (природа, колір та його відтінок, хімічний клас барвника (азобарвник)), а також спільну групову ознаку (однакова хроматографічна рухливість барвників) з відповідними волокнами, які входять до складу пальта ОСОБА_9 , що свідчить про їх спільну групову належність.

Перебування ОСОБА_9 на момент вчинення вбивства у стані алкогольного сп`яніння (0,65 проміле станом на 13 год. 00 хв. та 13 год. 10 хв. 9 січня 2015 року) підтверджено даними протоколу медичного освідчення для встановлення стану сп`яніння № 4 від 9 січня 2015 року (а.м.к.п. 21 т. 2).

Судом з даних протоколу обшуку, проведеного з дотриманням ст. ст. 234-236 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Новоушицького районного суду від 14 січня 2015 року, та переглянутого в судовому засіданні відеозапису цієї слідчої дії (а.м.к.п. 198-203 т. 2) встановлено, що у кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_1 з лівої сторони коридору під дерев`яною шафою було знайдено обріз мисливської рушниці, обмотаний в ганчірку, який відповідно до даних висновку судової балістичної експертизи № 17-б від 19 січня 2015 року (а.м.к.п. 208-212 т. 2) є гладкоствольною нестандартною вогнепальною зброєю обрізом, виготовленим саморобним способом з мисливської одноствольної куркової рушниці 16 калібру моделі «ЗК», виробництва Златоустівського машинобудівного заводу 1957 року, шляхом укорочування ствола до залишкової довжини 335 мм та видалення прикладу, із знищеними серійними номерами, який придатний для проведення пострілів.
Крім того, вина ОСОБА_24 у вчиненні інкримінованих діянь підтверджується даними протоколів огляду речових доказів від 9 та 12 січня 2015 року (а.м.к.п. 48, 253-254 т. 2): поліетиленового пакету чорного кольору з предметами одягу ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , конвертів з фрагментами клейкої плівки з волокнами, вилученими з предметів одягу ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , пакету з обрізом мисливської рушниці «ЗК» 16 калібру.

У суду відсутні сумніви в осудності ОСОБА_25 , оскільки даними акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 115 від 26 лютого 2015 року (а.м.к.п. 61-63 т. 2) підтверджено, що ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого злочину та на момент проведення експертизи жодним хронічно протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням), недоумством не хворів та не хворіє, ознак тимчасового розладу психічної діяльності чи іншого хворобливого стану психіки не виявляв та не виявляє; в період вчинення злочину у стані тимчасового розладу душевної діяльності, психічного розладу, фізіологічного афекту, психологічного стресу, фрустрації чи патологічного сп`яніння не знаходився, тому на момент вчинення злочину та на цей час міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Крім того, у нього не виявлено яскраво виражених психологічних властивостей, які можуть істотно впливати на його поведінку, а також індивідуальних та вікових особливостей, що можуть вплинути на об`єктивність його показань.

Суд не бере до уваги протокол додаткового огляду місця події від 9 січня 2015 року (а.м.к.п. 16-17 т. 2), висновок судової імунологічної експертизи № 37 від 13 січня 2015 року (а.м.к.п. 96 т. 2), висновок судової експертизи волокон № 19 від 28 лютого 2015 року (а.м.к.п. 163-168 т. 2), які не є належними доказами у розумінні ст. 85 КПК України, оскільки жодним чином не підтверджують і не спростовують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Невизнання ОСОБА_9 своєї вини у незаконному зберіганні обрізу мисливської рушниці суд розцінює як спробу уникнути відповідальності.

Так, твердження ОСОБА_9 про непричетність до знайденого за місцем його проживання обрізу спростовуються тією обставиною, що обшук у його помешканні було проведено лише у зв`язку з тим, що він під час аудіоконтролю спілкування із співкамерником розповів про обріз, зазначивши, що про нього відомо потерпілій ОСОБА_8 , яка в суді підтвердила те, що бачила у ОСОБА_9 обріз рушниці, що схожий на той, що зображений на фототаблиці до балістичної експертизи, пред`явленій їй судом.

Посилання захисника на те, що будинок на той час не був зачинений, а відповідно обріз міг бути підкинутий сторонньою особою, суд оцінює критично, оскільки з показань сільського голови ОСОБА_23 судом встановлено, що сторонні особи у той період часу в селі помічені не були, а в ході перегляду відеозапису проведення обшуку ні обвинувачений з потерпілою, ні суд не зауважили будь-яких ознак порушення обстановки у кімнаті, де було знайдено обріз.

Твердження захисника про необхідність проведення обшуку за обов`язкової участі підозрюваного та його захисника не відповідає нормам ч. 1 ст. 236 КПК України, якою визначено право, а не обов`язок слідчого на залучення для проведення обшуку учасників кримінального провадження. Крім того, при проведенні обшуку був присутній представник громади сільський голова, як підтвердив сам очільник органу місцевого самоврядування та як зафіксовано на відеозаписі проведення обшуку та у відповідному протоколі. Щодо залучення для проведення обшуку так званих «штатних» понятих, то захисником не доведено, а судом не встановлено наявності будь-якої зацікавленості вказаних осіб у результатах цієї слідчої дії чи вирішення справи по суті.

Сторона захисту у суді не довела застосування до ОСОБА_9 незаконних методів слідства.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , мали місце, дії обвинуваченого містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, і становлять собою відповідно умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині; незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні зазначених діянь повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за їх вчинення.

Водночас, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення у формулюванні фактичних обставин справи неправильно вказано, що синці та садна на тулубі ОСОБА_13 утворилися від ударів кулаком ОСОБА_9 , оскільки згідно з даними висновків первинної та додаткової судово-медичних експертиз вказані тілесні ушкодження могли утворитися як від ударів тупими предметами, так і при ударах в останні, однак вірогідніше при ударах в тверде покриття. Оскільки судом з показань обвинуваченого, які в цій частині є послідовними та незмінними, узгодженими з іншими доказами по справі, встановлено, що обвинувачений перед заподіянням смерті потерпілому збив його з ніг, внаслідок чого той впав обличчям до землі, враховуючи принцип трактування усіх сумнівів на користь обвинуваченого, суд вважає за необхідне у фактичних обставинах справи зазначити, що тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на тулубі померлого ОСОБА_13 утворилися внаслідок його падіння після збиття з ніг ударом ноги ОСОБА_9 .

Також, досудовим розслідуванням ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що наприкінці листопада 2014 року він біля ставка в с. Іванківці Новоушицького району знайшов обріз мисливської рушниці, однак прокурором не надано, судом не здобуто будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини, тому, на думку суду, у фактичних обставинах справи слід зазначити, що ОСОБА_9 обріз мисливської рушниці незаконно без передбаченого законом дозволу придбав за невстановлених досудовим розслідування та судом обставин.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 також ставиться у вину те, що 29 грудня 2014 року близько 18 год. він надав приміщення кімнати будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 ОСОБА_14 для вживання за допомогою спеціального пристрою для паління особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу. Вказані дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 317 КК України.

Однак обвинувачення в цій частині не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки стороною обвинувачення відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України належними, допустимими та достовірними доказами не доведено, а судом не встановлено, що подія вказаного кримінального правопорушення мала місце.

Так, обвинувачений ОСОБА_9 категорично заперечив сам факт візиту ОСОБА_14 29 грудня 2014 року за його місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Щодо даних протоколу про результати здійснення аудіоконтролю місця від 12 січня 2015 року, то вони в частині розмови ОСОБА_9 із співкамерником з приводу куріння наркотиків у будинку за його місцем проживання мають неконкретний абстрактний характер, тому відомості, здобуті внаслідок дослідження цього доказу в частині зазначеного діяння, суд оцінює критично, як і показання потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_14 , які прямо суперечать одне одному.

Так, ОСОБА_8 , показання якої суд оцінює критично оскільки вона прямо зацікавлена у вирішенні справи по суті не на користь ОСОБА_9 , який обвинувачується у вбивстві її сина, ствердила, що ввечері 27 грудня 2014 року поверталася додому з автобусної зупинки, коли побачила, що за нею слідує ОСОБА_14 . Одразу по її приходу до хати ОСОБА_9 впустив і ОСОБА_14 , якому обвинувачений запропонував пляшку горілки в обмін за наркотичний засіб для куріння. ОСОБА_14 дав пакетик наркотичного засобу у вигляді висушених овальних листків, які вони скрутили, порізали та за допомогою шматків газети виготовили самокрутки для куріння. ОСОБА_13 , якому фактично належало це помешкання, дозволив їм курити в хаті, але вона заборонила, на що ОСОБА_14 вийшов курити наркотичний засіб на вулицю, а ОСОБА_9 залишився курити в хаті. У цей час вже було досить темно, кімната освітлювалася свічкою.

Натомість свідок ОСОБА_14 , який на час його допиту судом відбував покарання за вчинення 6 грудня 2014 року злочину проти власності, повідомив, що наприкінці грудня 2014 на початку січня 2015 року приїхав у с. Іванківці на закупівлю металу, у світлу пору доби зайшов в гості до знайомого ОСОБА_9 , щоб покурити канабіс, який мав при собі у подрібненому стані. На його прохання дати пластикові пляшки ОСОБА_9 виніс йому готовий пристрій для куріння наркотиків з пляшок, однак сам не вживав. Свідок однозначно ствердив, що, крім ОСОБА_9 , у приміщенні будинку нікого не бачив, за ОСОБА_8 того дня не йшов. За надану можливість вжити в теплі наркотик дав обвинуваченому незначну суму грошей, алкоголь спільно не розпивали, пляшку горілки ОСОБА_9 йому не давав.

Таким чином, показання вказаних осіб цілком і повністю суперечать одне одному: в частині часових рамок, їх візуального контакту у день події, наявності у приміщенні ОСОБА_13 та надання ним дозволу на куріння у приміщенні будинку, стану наркотичного засобу (у листках та подрібненого), способу куріння та кола осіб, які курили канабіс. Крім того, потерпіла категорично наполягала, що наркотичний засіб для куріння був сформований у самокрутки, та вказала на бартерний характер угоди (горілка за наркотик), одночасно звинувативши самого ОСОБА_9 у вживанні наркотиків, однак заперечивши вживання ОСОБА_14 наркотику шляхом куріння саме у приміщенні її помешкання. Водночас ОСОБА_14 вказав лише на те, що у якості подяки надав обвинуваченому декілька гривень, категорично заперечивши отримання від ОСОБА_9 пляшки горілки та вживання самим ОСОБА_9 наркотичного засобу, однак запевнивши суд у тому, що вживав канабіс за відсутності ОСОБА_8 і ОСОБА_13 шляхом куріння за допомогою спеціального пристрою, виготовленого з пластикових пляшок, саме у приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_9 та саме з його одноособового дозволу.

Такі абсолютно суперечливі показання по справі осіб, кожна з яких має у справі свій інтерес, суд оцінює критично ще й з тієї точки зору, що в ході проведення обшуку в житловому будинку по АДРЕСА_1 під одягом посередині кімнати з правої сторони коридору було вилучено не лише пристрій для куріння з нашаруванням наркотичної речовини, а й саму речовину рослинного походження з характерним запахом коноплі, хоча ОСОБА_14 категорично зазначив, що наркотичний засіб ОСОБА_9 не залишав та однозначно ствердив, що вжив шляхом куріння за допомогою наданого ОСОБА_9 пристрою для куріння весь канабіс, який мав при собі.

З огляду на наведені вище обставини суд позбавлений можливості вважати, що подія кримінального правопорушення мала місце, а тому досліджені судом докази в частині цього обвинувачення (довідка сільської ради (а.м.к.п. 183 . 2) про те, що ОСОБА_9 проживав у будинку АДРЕСА_1 (на підтвердження того, що він міг надати іншій особі можливість вживати наркотичні засоби у цьому житлі), висновок судово-хімічної експертизи наркотичного засобу № 29 від 15 січня 2015 року (а.м.к.п. 216-218 т. 2), згідно з яким вилучена під час проведення обшуку домоволодіння по АДРЕСА_1 речовина рослинного походження є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 3,34 г, а виявлені залишки речовин на саморобному пристрої для паління, виготовленого з пластикової пляшки, є особливо небезпечним наркотичним засобом екстрактом канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,013 г; а також протокол огляду речових доказів від 12 січня 2015 року (а.м.к.п. 253-254 т. 2) в частині огляду в якості речових доказів поліетиленового пакету червоного кольору з фрагментом верхньої частини ПЕТФ пляшки, речовиною рослинного походження, схожої на канабіс, деформованою ПЕТФ пляшкою з фрагментом фольги зі слідами термічної деструкції та нашаруванням речовини бурого кольору) додаткової оцінки судом не потребують.

Отже, виходячи з вимог п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Грабчук проти України від 21 вересня 2006 року, відповідно до яких Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року має бути інтерпретована у такий спосіб, щоб гарантувати права, здійснення яких буде практичним та результативним, а не теоретичним та таким, що вводить в оману; це також застосовується до права, висвітленого у п. 2 ст. 6 Конвенції, та з огляду на вимоги ст. 62 Конституції України, п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування Конституції при здійсненні правосуддя» від 1 листопада 1996 року № 9, ч. 4 ст. 17 та ч. 3 ст. 373 КПК України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України, у якому обвинувачується ОСОБА_9 , взагалі мало місце, враховуючи положення п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року № 5.

У зв`язку з чим за цією статтею ОСОБА_9 підлягає виправданню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є особливо тяжким злочином та тяжким злочином, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 , суд вважає часткове визнання вини та щире каяття в частині визнаного.

Провокацію потерпілим конфлікту, на що як на обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, послався захисник, суд такою не вважає, оскільки судом не встановлено, що саме протиправна поведінка потерпілого щодо ОСОБА_9 спричинила конфлікт та його подальші наслідки.

Обставинами, що обтяжують покарання, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини та тяжкі наслідки вчиненого особливо тяжкого злочину, внаслідок якого настала смерть молодої людини, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, вид сукупності злочинів, особу винуватого, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде реальне покарання у виді позбавлення волі на строк ближче до середньої межі санкції, передбаченої за найтяжчий злочин.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за можливе остаточне покарання ОСОБА_9 призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Оскільки ОСОБА_9 призначається покарання у вигляді реального позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України суд вважає на необхідне до набрання вироком законної сили залишити попередній запобіжний захід тримання під вартою.

Питання процесуальних витрат слід вирішити в порядку ч. 2 ст. 124 КПК України, в частині обвинувачення, визнаного судом доведеним, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_9 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 317 КК України та виправдати його за відсутністю події вказаного кримінального правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України.

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років;

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк покарання обчислювати з 25 травня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 9 січня 2015 року по 24 травня 2015 року включно.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_9 залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази:

1) передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Новоушицького РВ УМВС України в Хмельницькій області (а.м.к.п. 258, 259 т. 2):

- мобільний телефон «Nokia 1280», ІМЕІ НОМЕР_1 з сім-картою «Київстар» № НОМЕР_2 , одяг ОСОБА_9 , після набрання вироком законної сили повернути обвинуваченому;

- мобільний телефон «Nokia Х2-02», ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 з сім-картою «Діджус» № НОМЕР_5 , одяг ОСОБА_13 , після набрання вироком законної сили повернути потерпілій;

- обріз, марлевий тампон, конверт з нігтьовими пластинами рук ОСОБА_9 , конверт із залишками марлевого тампона зі слідами бурого кольору, схожими на кров, конверт зі зразками слини та волосся ОСОБА_9 , конверти з фрагментами клейкої плівки з волокнами, вилученими з предметів одягу ОСОБА_13 та ОСОБА_9 , бирки первинного пакування, поліетиленовий пакет з фрагментом верхньої частини ПЕТФ пляшки, канабісом, деформованою ПЕТФ пляшкою з фрагментом фольги з слідами термічної деструкції та нашаруванням речовини бурого кольору після набрання вироком законної сили знищити;

2) грошові кошти в сумі 44 грн. 75 коп., передані на зберігання ОСОБА_26 (а.м.к.п. 261 т. 2), залишити ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_9 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_6 , виданий 28 лютого 2014 року Ізяславським РС УДМС України в Хмельницькій області) на користь держави 2211 (дві тисячі двсті одинадцять) грн. 5 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів (а.м.к.п. 151, 162, 207 т. 2).

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Головуюча суддя ОСОБА_27 -Годлевська

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3