Справа 1- 43
ПОСТАНОВА

ІМ "ЯМ
УКРАЇНИ

22
лютого 2007 року Ніжинський міськрайонний суд в складі:

Головуючого -
судді СКАЛОЗУБА О.М.

При секретарі -
БОЙКО В.І.,ПОЛЄТАВКІНІЙ М.О.

З участю прокурора -
ЄВДОКИМЕНКО О.М.

Адвокатів -ОСОБА_1,ОСОБА_2

Пред. цивільного
відповідача ОСОБА_3

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Ніжині кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця М.Запоріжжя , українця громадянина України,освіта
вища,працює ІНФОРМАЦІЯ_2 Чернігівського ОДП ДАК "Хліб України ",не
одруженого ,має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3,раніше не судимого,військовозобов'язаного,зареєстрованого
за адресою АДРЕСА_1 проживає за адресою АДРЕСА_2, раніше не судимого ,
-за ст.286 ч.2 КК
України,-

встановив:

Підсудний ОСОБА_4 обвинувачується в
тому ,що 13 січня 2005 року
деруючи автомобілем марки ЗАЗ Дейво Ланос д.н. НОМЕР_1,рухався по об'їзній дорозі м.Ніжин Чернігівської області
в напрямку м.Чернігів. Приблизно 0
18 год 30 хв. неподалік очисних споруд скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5,який стояв на
проїзжій частині дороги з велосипедом. В результаті ДТП ОСОБА_5 отримав тілесні
ушкодження від яких в цей же день помер .

Дії ОСОБА_4
,які виразилися в порушенні ПДР України ,що стало причиною
даної ДТП ,і
спричинили смерть ОСОБА_5
органами досудового слідства кваліфіковані за ст.286 ч.2 КК України.

В судовому засіданні адвокат підсудного подав заяву від
ОСОБА_4 в якій підсудний на підставі п. Д ст. 1 Закону України "Про Амнстію" в зв'язку з 60 річницею
Перемоги у ВВв просить звільнити його від кримінальної відповідальності,
оскільки він скоїв злочин з необережності,за який Законом передбачено покарання
до 10 років позбавлення волі,а він є учасником бойових дій,про що свідчить
видане йому посвідчення.Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд
,а також накладений арешт на частину квартири АДРЕСА_3 скасувати.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_4 підтвердив зазначене в заяві
своє клопотання ,просить звільнити його від кримінальної відповідальності
по амністії.Підписку про невиїзд і арешт на майно просить скасувати.В ході
досудового слідства ним не було пред'явлено посвідчення учасника бойових дій
,так як він раніше не знав ,що наявність такого документу є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності
по амністії.

Прокурор не заперечує проти застосування щодо підсудного
ОСОБА_4 ст. 1 п. Д Закону України
"Про амністію " і звільнення його від кримінальної відповідальності,
так як підсудний подав до суду про це заяву і не заперечує проти застосування
до нього амністії.

В зв'язку з тим ,що потерпілою заявлений цивільний позов
про відшодування матеріальної та моральної шкоди і з метою забезпечення позову
,який вона може подати в порядку цивільного судочинства,накладений арешт на
частину квартири не знімати.

Представник потерпілих адвокат
ОСОБА_2 заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності по
амністії ,так як підсудний не визнав своєї вини ,крім того в Законі України
"Про Амністію " зазначено ,що амністія застосовується протягом трьох
місяців з дня опублікування.На той період ,коли діяв Закон України "Про
амністію " 2005 року
підсудний мав можливість заявити клопотання перед слідчими органами про
застосування до нього даного Закону.

Представник цивільного відповідача підтримала клопотання підсудного і просить застосувати до нього Закон
України "Про Амністію " 2005 року.

Суд ,розглянувши заяву підсудного , думку адвоката
ОСОБА_2 ,який заперечує проти задоволення клопотання підсудного ОСОБА_4 ,думку
прокурора ,який не заперечує проти застосування Закону України "Про
амністію " представника цивільного відповідача , вважає ,що заява підлягає
задоволенню із слідуючих підстав : відповідно до ст. 1 п.Д Закону України
"Про Амністію " від 31.05.2005 року №2591-1У підлягають звільненню
від покарання особи за злочини, вчинені з необереджності ,за які Законом
передбачено покарання,менш суворе ніж позбавлення волі на строк не більше 10
років і які ветеранами війни-учасниками бойових дій .Санкція ст. 286 ч.2 КК
України передбачає покарання у вигляді
позбавлення волі на строк від З до 8 років і є злочином ,вчиненим з
необережності.

Згідно посвідчення НОМЕР_2 від 20.10.1998 року, виданого
в/ч А 4561 ,ОСОБА_4
має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників
бойових дій.

В переліку злочинів ,за які
відповідно до ст.7 даного Закону амністія не застосовується , відсутня ст.286
ч.2 КК України.

Відповідно до ст.9 даного
Закону підсудний не заперечує проти
застосування до нього амністії і підтвердив свою згоду в судовому засіданні.

Клопотання підсудного ОСОБА_4 і
адвоката ОСОБА_1 про зняття арешту на частину кварти АДРЕСА_3,суд вважає безпідставним і таким ,що не підлягає задоволенню , так як
позивачкою заявлено позовні вимоги до підсудного і з метою їх забезпечення при
розгляді в порядку цивільного судочинства ,
при подачі регресного позову, накладений арешт буде заходом до забезпечення цивільного
позову.

Клопотання адвоката потерпілих ОСОБА_2 про неможливість
застосування до підсудного Закону України "Про амністію " з наведених ним підстав ,суд вважає необгрунтованими і
такими ,що протирічать зазначеному Закону. Ст.9 зазначеного Закону вказує,що
для застосування даного Закону повинна бути
згода підсудного .Визнання ,чи не визнання підсудним вини Законом не
передбачено.

Таким чином , суд вважає,що підсудний ОСОБА_4 підлягає звільненню
від кримінальної відповідальності по амністії ,а справа - закриттю.

Заявлений потерпілою ОСОБА_6 і збільшений нею цивільний позов про відшкодування з ДАК
"Хліб України "
м.Чернігів матеріальної шкоди на суму 11024,16 грн. ,50 000 гривень моральної шкоди , 1500 гривень за
послуги адвоката залишити без розгляду і рекомендувати їй звернутися з
зазначеним позовом до суду в порядку цивільного судочинства.

Обрану стосовно
підсудного міру запобіжного заходу підписку про невиїзд з постійного
місця проживання скасувати.

В задоволені клопотання про зняття
накладеного арешту на частину кв.АДРЕСА_3 -
відмовити.

Керуючись
ст.6 ч. 1 п.4 ,282 ч. 1 КПК Укрїни,ст. 1 п.Д ,9,10 ,12 Закону України "Про Амністію
" від 31.05.2005 року №2591-1У ,введеного в дію 23 червня 2005 року.

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної
відповідальності ,передбаченої ст. 286 ч.2 КК України , по амністії на підставі
ст.1 п.Д Закону України "Про
Амністію " від 31.05.2005 року №2591~1У
,введеного в дію 23 червня 2005 року.

Обрану міру запобіжного заходу - підписку про невиїзд скасувати.

Заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про
відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на суму 11024,16 коп., моральної
шкоди - 50000 гривень , за послуги
адвоката -1500 гривень
залишити без розгляду роз'яснивши потерпілій її право звернутися до суду з
даним позовом в порядку цивільного судочинства.

В задоволенні
клопотання про скасування арешту на частину кварти АДРЕСА_3 - відмовити.

Речовий доказ -
пошкоджений велосипед,що належав ОСОБА_5 повернути потерпіли ОСОБА_6

Провадження по справі закрити.

Постановажоже
бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи діб через Ніжинський міськрайонний суд з дня
її проголошенім .