Провадження № 1-кп/645/606/14
В И Р О К

Іменем України

26 грудня 2014 року Фрунзенський районний
суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань - Кононенко
О.І.,

за участю сторін кримінального
провадження:

прокурорів - Протасова О.В., Говорущак
О.М.,

обвинуваченого - ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому
судовому засіданні в залі суду в м.
Харкові кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000241 від 05
вересня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Харкова, українця, громадянина України,
не працюючого, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 336 КК
України, -

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту,
затвердженого 28 листопада 2014 року
старшим прокурором військової
прокуратури Харківського гарнізону
юристом 1 класу Говорущак О.М., ОСОБА_2 з 6
грудня 1995 року по 19 травня 1997 року
проходив військову службу на посаді
тракториста - скрепериста у військовій
частині А3406, яка дислокувалась у м.
Донецьк, у військовому званні
«рядовий».

Після звільнення з лав Збройних Сил
України, ОСОБА_2 був зарахований до
першої категорії
військовозобов'язаних на загальній
облік рядових і сержантів запасу до
Фрунзенського районного військового
комісаріату м. Харкова.

Відповідно до Указу Президента України
№607/2014 від 21 липня 2014 року,
затвердженого Законом України «Про
затвердження Указу Президента України
«Про часткову мобілізацію», в Україні
оголошено початок проведення
часткової мобілізації.

На виконання зазначеного Указу,
рядовому запасу ОСОБА_2 була вручена
повістка про виклик 28 серпня 2014 року до
зазначеного військового комісаріату,
який знаходиться за адресою м. Харків,
вул. Соколова, 7для призиву на військову
службу під час мобілізації та
направлення для подальшого
проходження до Збройних Сил України,з
роз'ясненням про наслідки у разі
неявки.

Проте, ОСОБА_2, діючи умисно, 28 серпня 2014
року з метою ухилення від призову за
мобілізацією, маючи реальну можливість
прибути за викликом, за відсутності
поважних причин в порушення вимог
ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст. 22
Закону України «Про мобілізаційну
підготовку та мобілізацію», Указу
Президента України «Про часткову
мобілізацію» №607/2014 від 21 липня 2014
рокута ст. 2 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу», ухилився від призову і не
прибув в указаний час до місця призову -
Фрунзенського районного військового
комісаріату м. Харкова, який
знаходиться за адресою м. Харків, вул.
Соколова, 7.

Своїми умисними протиправними діями
ОСОБА_2 вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ст. 336 КК
України, а саме ухилення від призову за
мобілізацією.

Після направлення обвинувального акту
до суду між старшим прокурором
військової прокуратури Харківського
гарнізону юристом 1 класу Говорущак
О.М., якому на підставі ст. 37 КПК України
надані повноваження прокурора у даному
кримінальному провадженні, та
обвинуваченим ОСОБА_2 23 грудня 2014 року
укладено угоду про визнання
винуватості.

За умовами угоди про визнання
винуватості, обвинувачений ОСОБА_2
розуміє положення ч. 4 ст. 394, ч. 2 ст. 473, ч.
3 ст. 424, ч.ч.4-7 ст. 474, ст. 476 КПК України,
беззаперечно визнав свою вину у
вчиненні інкримінованого злочину, щиро
розкаявся та активно сприяв розкриттю
злочину.Крім того, сторони погодилися
на призначення ОСОБА_2 покарання за ст.
336 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України у вигляді громадських робіт
терміном на 240 годин.

Розглядаючи питання про затвердження
вказаної угоди про визнання
винуватості, суд приходить до
наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у
підготовчому судовому засіданні суд
має право, зокрема, і затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, ч. 4 ст. 469
КПК України у кримінальному
провадженні може бути укладена угода
між прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим про визнання
винуватості, яка може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.

Судом в підготовчому судовому
засіданні встановлено, що ОСОБА_2
обґрунтовано обвинувачується у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 336
КК України, який відповідно до положень
ст. 12 КК України, є злочином середньої
тяжкості.

При цьому, судом встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_2 розуміє права
визначені ч. 4 ст. 474 КПК України,
наслідки укладення та затвердження
даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК
України, характер обвинувачення, вид
покарання, а також інші заходи, які
будуть застосовані до нього у разі
затвердження угоди судом, які у
підготовчому судовому засіданні йому
додатково роз'яснені, визнав свою вину
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 336
КК України, підтвердив обставини,
викладені у пред'явленому йому
обвинуваченні та надав згоду на
призначення покарання, узгодженого
сторонами угоди про визнання
винуватості.

Прокурор вважав за доцільне затвердити
угоду про визнання винуватості,
укладену з ОСОБА_2, як таку, що
відповідає вимогам закону.

Вирішуючи питання про призначення
обвинуваченому покарання у
відповідності до вимог ст. 65 КК України,
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого кримінального
правопорушення, яке віднесено законом
до злочинів середньої тяжкості, особу
винного, обставини, що пом'якшують
покарання, а саме: щире розкаяння
обвинуваченого та активне сприяння у
розкритті злочину.

При цьому, виходячи з того, що покарання
є не лише карою за вчинений злочин, а
переслідує і цілі виправлення та
перевиховання засудженого,
попередження вчинення ним нових
кримінальних правопорушень, суд, на
підставі ч. 1 ст. 69 КК України, приймаючи
до уваги ряд конкретних обставин
справи, обставини, що пом'якшують
покарання, враховуючи задовільну
характеристику обвинуваченого, повне
визнання вини, - суд вважає можливим
призначити обвинуваченому покарання
нижче від найнижчої межі, передбаченої
санкцією ст. 336 КК України, оскільки, на
думку суду, міра покарання, яка
узгоджена сторонами, є достатньою для
виправлення та перевиховання
обвинуваченого, відповідає вимогам і
загальним засадам призначення
покарання.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України,
якщо суд переконається, що угода може
бути затверджена, він ухвалює вирок,
яким затверджує угоду та призначає
узгоджену сторонами міру покарання.

Таким чином, суд приходить до
переконання, що умови угоди про
визнання винуватості, укладеної 24
грудня 2014 року між старшим прокурором
військової прокуратури Харківського
гарнізону юристом 1 класу Говорущак О.М.
та обвинуваченим ОСОБА_2, відповідають
вимогам КПК України, міра покарання,
узгоджена сторонами угоди, відповідає
положенням ст.ст. 65, 69 КК України,
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз або наслідком обіцянок чи дій
будь-яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про можливість затвердження
вказаної угоди про визнання
винуватості із призначенням
обвинуваченому зазначеної в угоді міри
покарання.

Заходи забезпечення кримінального
провадження не застосовувалися, у
зв'язку з чим питання про їх скасування
чи зміну судом не вирішується.

Речові докази та судові витрати по
справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України,
суд,-

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про визнання
винуватості, укладену 23 грудня 2014 року
між старшим прокурором військової
прокуратури Харківського гарнізону
юристом 1 класу Говорущак О.М. та
обвинуваченим ОСОБА_2

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 336 КК України
та призначити йому узгоджене сторонами
угоди покарання із застосуванням ч. 1
ст. 69 КК України у вигляді 240 (двохсот
сорока) годин громадських робіт.

Роз'яснити ОСОБА_2, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення його до відповідальності,
встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений з підстав,
передбачених статтею 394 КПК України, до
апеляційного суду Харківської області
через Фрунзенський районний суд м.
Харкова протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Суддя
О.Ю.Алтухова