Справа №784/289/15-к 20.03.2015 20.03.2015 20.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/114/1 Слідчий суддя першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.190 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
20 березня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
Головуючого: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
заінтересованої особи: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
З наданих матеріалів вбачається, що 05.04.2006 р. за пропозицією ОСОБА_9 було створено кооперативне підприємство «Готель «Колос» зі статутним фондом 840 000грн., засновниками якого виступили Миколаївська облспоживспілка (55%), ТОВ «Озон-Юг» (40%), директором та засновником якого є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (5%) син ОСОБА_9 .
На виконання умов засновницького договору Миколаївською облспоживспілкою в якості до статутного фонду передано будівлю «Готелю «Колос», гаражів і складу будматеріалів, які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , загальною вартістю 462 000грн. У 2006р. у зв`язку зі збитковістю діяльності КП «Готель «Колос» головою правління Миколаївської облспоживспілки ОСОБА_11 перед співзасновниками було поставлене питання про вихід Миколаївської облспоживспілки зі складу цього підприємства з поверненням внеску до статутного фонду будівель «Готелю «Колос».
17.05.2006 року були проведені загальні збори учасників КП «Готель «Колос», на яких прийнято рішення про надання згоди Миколаївській облспоживспілці на вихід зі складу засновників КП «Готель «Колос» та про необхідність вирішення питання про визначення розміру внеску (частки) та порядку його повернення, яке було оформлене протоколом зборів №01/2006. Однак, як пояснив ОСОБА_11 , зазначений протокол загальних зборів є підробним, оскільки представник облспоживспільки не брав участі у зазначених зборах учасників КП «Готель «Колос» і Миколаївську облспоживспілку виключено із складу засновників кооперативного підприємства незаконно без дотримання кворуму учасників, а про існування такого протоколу ОСОБА_11 стало відомо лише в 2007 році. Крім того, внесок облспоживспілки будівлі готелю, останній не повернуто, а в подальшому реалізовано ОСОБА_12 (дочці ОСОБА_9 ) за договором купівлі-продажу від 25.05.2007р., грошові кошти від реалізації яких облспоживспілці також не повернуті. У зв`язку з цим ОСОБА_11 вважає що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обманним шляхом заволоділи належними Миколаївській облспоживспілці будівлями «Готелю «Колос», які в подальшому незаконно реалізували.
20.10.2011р. державним реєстратором виконавчого комітету Миколаївської міської ради проведено державну реєстрацію припинення КП «Готель «Колос». Крім того, встановлено, що на підставі рішень Миколаївської міської ради з об`єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: вул. Рюміна, 21, було виділено об`єкти з наданням нових адрес АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , власником зазначених будівель є ОСОБА_9 .
11.03.2015р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого ВРЗСГД СУ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту на нежитлові будівлі, розташовані за адресо: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , що належать ОСОБА_9 .
Задовольняючи вказане клопотання, слідчий суддя послався на те, що нежитлові будівлі, розташовані за адресами АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , підпадають під ознаки речей, передбачених п.3 ч.2 ст. 167 КПК України, як предмет кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі заінтересована особа ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2015 року про накладення арешту на нерухоме майно - приміщення «Готелю «Колос» зареєстрованого по АДРЕСА_1 скасувати та ухвалите нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначені об`єкти нерухомості.
Вказує, що ні він, ні його захисник, не були допущені до судового процесу, з розгляду клопотання слідчого про арешт майна. Вважає, що його безпідставно обмежили у праві вільно розпоряджатися та користуватися своєю власністю. Зазначає, що підставою для подання клопотання про накладення арешту на його майно є корпоративний спір який існує упродовж 10 років між Миколаївською облспоживспілкою та засновниками кооперативного підприємства «Готель «Колос».
Також апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду вважаючи його пропущеним з поважних причин.
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_7 та захисника в його інтересах, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення рішення слідчого судді без зміни, вивчивши надані судом матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню. А також апеляційний суд вважає, що процесуальний строк на подачу апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді апелянтом не був пропущений.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч.1 ч. 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів справи нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_5 , належать ОСОБА_9 на праві власності та являються нерухомим майном.
В поданні слідчого та в ухвалі слідчого судді зазначені підстави накладання арешту на майно посилаючись на вимоги ч. 2 п. 3 ст. 167 КПК України, тобто зазначені нежитлові приміщення є предметом кримінального правопорушення.
Але, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком слідчого судді так як він необґрунтовано прийшов до такого переконання, посилаючись на вимоги зазначеного закону, тому, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
ОСОБА_7 , на час розгляду справи слідчим суддею і судом апеляційної інстанції досудовим слідством не було повідомлено про підозру з викладенням обставин кримінального правопорушення у вчинені якого він підозрюється, а також він не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, тому суд апеляційної інстанції не вбачає обґрунтованих підстав для арешту зазначеного в клопотанні старшого слідчого майна, яке як вказав слідчий є предметом кримінального правопорушення.
Тому, на підставі ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід відмовити в задоволені клопотання старшого слідчого ВРЗСГД СУ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту на предмет кримінального правопорушення на нежитлові будівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_9 ..
Керуючись 405, 407, 422 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2015 року про накладення арешту як на предмет кримінального правопорушення на нежитлові будівлі розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_9 , шляхом заборони останньому розпоряджатися вказаним майном, зокрема здійснювати його відчуження скасувати.
В задоволені клопотання старшого слідчого ВРЗСГД СУ УМВС України в Миколаївській області про накладення арешту, як на предмет кримінального правопорушення на нежитлові будівлі, розташовані за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , які належать праві власності ОСОБА_9 , шляхом заборони будькому розпоряджатися вказаним майном - відмовити
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4