Справа № 644/5948/13-к
№/п 1-кп/644/259/13
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2013 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова кримінальне провадження № 0001730 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вахрушево Луганської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 24.02.2004 року Краснолучським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 15.11.2004 року Краснолучським районним судом Луганської області, за ч. 1 ст. 122, ст. 71 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі, 22.03.2011 року Апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст. 186 КК України, до 4-х років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстрація місця проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
22.05.2013 року, о 10.00 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно із корисливих мотивів, знаходячись у лісосмузі, розташованій біля більярдного клубу «Аріана», за адресою місто Харків, вулиця Миру, 14, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком в щелепу ОСОБА_6 , від чого останній упав на землю, після чого дістав з карману потерпілого належний йому мобільний телефон «LG KP 108», в корпусі чорного кольору, в якому находилась сім-картка оператора «МТС», вартістю згідно товарознавчої експертизи №1660 від 30.05.2013 року 73,00 гривні та з місця скоєння злочину із викраденим майном зник, розпорядившись їм на свій розсуд. Тим самим своїми діями, ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 73 гривні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнав частково, та показав, що 22 травня 2013 року він знаходився біля 14-го будинку по вулиці Миру. Потерпілий сидів на сусідній лавці, а потім кудись пішов. Приходько його наздогнав та вдарив в щелепу. Від удару потерпілий впав. Він достав з карману телефон та зарядний пристрій та пішов назад. Телефон продав за 30 гривень.

Окрім часткового визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у фактично скоєному підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, які були досліджені судом в процесі судового розгляду, а саме:

- Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , 22 травня 2013 року він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_7 , разом з ним вони вживали алкогольні напої. Потім потерпілий попрохав свого знайомого провести його до трамваю. Коли він йшов, його с заду хтось вдарив, він впав. Потерпілий бачив силует чоловіка схожого на ОСОБА_8 . Потім він виявив, що в нього не виявилось телефону, зарядного пристрою до нього та окулярів. Щодо грошових коштів в сумі біля ста гривень, потерпілий не впевнений, що в нього їх забрав саме ОСОБА_8 .

- Висновком товарознавчої експертизи № 1660 від 30.05.2013 року, згідно якого, ринкова вартість мобільного телефону марки «LG KP 108» без врахування вартості зарядного пристрою, на момент скоєння злочину, тобто станом на 22.05.2013 року, на вторинному ринку, за умов (обмежень), вказаних в дослідницькій частині складає 73 гривні.

Суд заслухавши показання обвинуваченого, потерпілого, вважає, що обвинувачення яке інкримінується ОСОБА_4 в частині викрадення у потерпілого ОСОБА_6 грошей в сумі 100 гривень, є не обґрунтованим, таким, що безпідставно інкриміноване. При цьому суд виходить з того, що факт викрадення у потерпілого грошей в сумі сто гривень стороною обвинувачення не підтверджується жодними належними і допустимими доказами та не знайшов свого підтвердження при розгляді кримінального провадження судом. Так, обвинувачений ОСОБА_4 факт викрадення грошей в сумі 100 гривень заперечив, а потерпілий сумнівається в тому, що дані гроші в нього викрав саме ОСОБА_4 . За таких обставин, суд визнає обвинувачення в частині викрадення у потерпілого ОСОБА_6 грошей в сумі 100 гривень необґрунтованим і виключає із обставин обвинувачення пред`явленого ОСОБА_4 за ст. 186 ч.2 КК України.

Суд, з,ясувавши обставини обвинувачення ОСОБА_4 , перевіривши їх доказами наданими під час судового розгляду та оцінивши в сукупності, безпосередньо - досліджені судом докази, дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України грабіж, відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, суд вважає доведеною в обсязі, зазначеному в мотивувальній частині вироку.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше судимий 24.02.2004 року Краснолучським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 15.11.2004 року Краснолучським районним судом Луганської області, за ч. 1 ст. 122 КК України до 3-х років 1 місяця позбавлення волі, 22.03.2011 року Апеляційним судом Харківської області за ч.2 ст. 186 КК України, до 4-х років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , судом на підставі ст. 66 КК України визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , судом на підставі ст. 67 КК України визнається вчинення злочину особою, яка знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Визнання органом досудового слідства обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення злочину повторно, судом при призначенні покарання не враховується, так як дана обставина передбачена безпосередньо в якості кваліфікуючої ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та додаткового обліку в якості обставини, що обтяжує покарання, законом не потребує.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховуючи, обставину, яка пом`якшує покарання, обставину, що обтяжує покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу обвинуваченого, який свою вину визнав, щиро покаявся, раніше неодноразово судимий суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах призначення йому покарання у вигляді реального позбавленні волі.

Судові витрати по проведенню експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів судом вирішується у відповідності з положеннями ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, залишити - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання час знаходження під вартою з 28 травня 2013 року.

Речовий доказ по справі - мобільний телефон «LG KP 108», переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили вважати повернутими власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Харківській області (код доходів 24060300, р/р 0005, код банку 37999680, МФО 851011, УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова) - 550,62 гривень в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1