Справа № 381/1205/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/126/15 Доповідач у 2 інстанції Капічон
Категорія 31.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
31 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

підозрюваного: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження № 0000457 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2015 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 14 березня 2013 року, за погодженням із прокурором, органами досудового розслідування було оголошено про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України. В подальшому обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, було спрямовано до місцевого суду. Будучи таким, що притягувався раніше до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, перебуваючи під домашнім арештом, однак не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжуючи свою злочинну діяльність, 16 березня 2015 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи поблизу домоволодіння своєї знайомої ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_10 , вирішив вчинити крадіжку чужого майна з приміщення вказаного будинку.

Для реалізації свого умислу, ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, через незачинені двері, пройшов до приміщення будинку АДРЕСА_1 , де в цей час перебував ОСОБА_11 , який через свій похилий вік та фізичний стан самостійно пересуватися не може.

Пройшовши в приміщення будинку, ОСОБА_7 , помітивши ОСОБА_11 , не відмовився від свого злочинного умислу, а навпаки, діючи відкрито для ОСОБА_11 , який робив йому зауваження з приводу припинення протиправної поведінки, таким чином усвідомлюючи, що той бачить його дії розуміє їх, але, з особистої зухвалості нехтуючи цим, з метою відкритого викрадення чужого майна, з приміщення зазначеного будинку, реалізовуючи свій умисел, спрямований на збагачення за рахунок чужого майна, помітивши замкнені міжкімнатні двері до однієї з кімнат у приміщенні вказаного вище будинку, ОСОБА_7 , зневажаючи присутністю в кімнаті ОСОБА_11 , вибив їх ногою, та, перебуваючи у середині кімнати будинку, відкрито заволодів пилососом «Дельфа» вартістю 205 гривень та тримером для підстригання волосся «Scarlett SC-1263» вартістю 384 гривень, які належали громадянину ОСОБА_10 , після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальної шкоди власнику майна на загальну суму 589 гривень.

19 березня 2015 року старшим слідчим СВ Фастівського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_12 . ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В цей же день до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на два місяці.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду київської області від 19 березня 2015 року, вищенаведене клопотання було задоволено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що підозрюваний, перебуваючи під домашнім арештом, вчинив новий злочин, на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що в сукупності дає підстави вважати, що перебуваючи на волі він буде продовжувати свою злочинно діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 березня та змінити йому запобіжний захід на домашній арешт. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав порушення вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, не були доведені ризики для застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу, не визначено в передбаченому законом порядку суми застави.

Заслухавши доповідача, думку підозрюваного, який просив задовольнити його апеляційну скаргу; захисника, який підтримав апеляційну скаргу свого підзахисного; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного; перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом першої інстанції вірно було враховано наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків.

Окрім того, як убачається з матеріалів провадження, до підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою Фастівського міськрайонного суду від 01 жовтня 2014 року був застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області даний запобіжний захід залишено без змін /а.п. 31/.

Тобто, ОСОБА_7 не виконував покладених на нього законом обов`язків щодо дотримання попередньо обраного йому запобіжного заходу.

Таким чином, наявність обґрунтованою підозри про вчинення ОСОБА_7 нового кримінального правопорушення вказує на той факт, що він не став на шлях виправлення та підтверджує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, не було визначено розміру застави, яка б була достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим зазначена ухвала слідчого судді не може вважатися законною.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши при цьому розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та у разі внесення застави обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його майнового та сімейного стану, інших даних про його особу, а також зазначених вище наявних ризиків, колегія суддів вважає, що застава у межах вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати, у разі внесення її заставодавцем, здатна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 422 КПК України колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Ухвалу слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 березня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СВ Фастівського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_12 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою рахувати з 19 березня 2015 року.

Строк дії ухвали - до 17 травня 2015 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі вісімдесяти мінімальних заробітних плат, що становить 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) гривень і може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у грошовій одиниці України на депозитний рахунок Апеляційного суду Київської області.

ОСОБА_7 звільнити з-під варти негайно після отримання та перевірки документу, що підтверджує внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від позапроцесуального спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити, що у разі, якщо ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді : підписи

З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_2