Справа №1-99/10
Номер провадження 1-99/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2010 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області

під головуванням судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря Пилипчук Р.М..,

прокурора Комзюк Н.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого 07 червня 2010 Любешівським районним судом за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 будучи 07 червня 2010 засудженим вироком Любешівського районного суду за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт в період відбуття призначеного покарання ухилився від його відбуття, допустив слідуючі порушення порядку умов його відбуття: 08.07.2010 року не зявився в Любешівсько-Волянську сільську раду для відбуття покарання у виді громадських робіт без поважних причин, за що йому було винесено письмове попередження та повторно 03.08.2010 року ознайомлено з порядком та умовами відбуття покарання; 20.07. 2010 року, 27.07.2010 року не зявився за викликом до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин; в період з 04.08.2010 року по 27.08.2010 року не зявився в Любешівсько-Волянську сільську раду для відбуття покарання у виді громадських робіт без поважних причин та не вийшов жодного разу для відбування громадських робіт.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, показав, що він, не зявлявся для відбуття покарання у виді 240 годин, порушив умови і порядок відбування покарання, оскільки допомагав матері по господарству та декілька днів хворів. Не заперечував, що йому неодноразово розяснювались порядок та умови відбуття покарання у виді громадських робіт та про наслідки в разі неявки, проте не зявлявся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції в смт. Любешів Волинської області без поважних причин. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини самим підсудним, винність ОСОБА_1 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт доводиться також іншими дослідженими в суді доказами, які є належними та допустимими та не оспорюються підсудним і суд покладає в основу обвинувального вироку.

Так, в судовому засіданні допитаний в якості свідка старший інспектор кримінально-виконавчої інспекції Любешівського районного Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області ОСОБА_2 показав, що засуджений ОСОБА_1 29.0.62010 року був поставлений на облік в кримінально-виконавчу інспекцію та йому було розяснено порядок і умови відбуття покарання, відібрано підписку та видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт в Любешівсько-Волянську сільську раду, однак ОСОБА_1 в сільську раду жодного разу не зявився. Станом на 27.08.2010 року невідбутий термін покарання становить 240 годин.

З довідки кримінально-виконавчої інспекції Любешівського районного Державного департаменту України з питань виконання покарань у Волинській області вбачається, що ОСОБА_1О, при відбуванні призначеного йому покарання допускав порушення, умови та порядку відбуття покарання (а.с.7).

З підписки ОСОБА_1 вбачається, що він ознайомлений з порядком відбування покарання у виді громадських робіт (а. с. 18).

Вина ОСОБА_1 доводиться також вироком Любешівського районного суду від 07 червня 2010 року (а.с. 9),

Таким чином, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 389 КК України, оскільки відбуваючи покарання у виді громадських робіт, ухилився від відбування цього покарання.

Обставиною, що помякшує покарання ОСОБА_1 є щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин по справі немає.

Призначаючи покарання, суд враховує також характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу підсудного, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується негативно, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_1 можливе лише шляхом обрання покарання у виді арешту в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності, та шляхом часткового приєднання до даного покарання не відбуте покарання за попереднім вироком.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні, цивільного позову не заявлено.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України і призначити покарання у виді арешту строком на чотири місяці.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Любешівського районного суду від 07 червня 2010 року у виді громадських робіт, перевівши його відповідно до ст. 72 КК України в арешт (з розрахунку за один день арешту вісім годин громадських робіт) і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді арешту на строк чотири місяці двадцять днів.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 змінити з підписки про не виїзд на взяття під варту та взяти його під варту із залу суду.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме: з 09 години 30 хвилин 24 листопада 2010 року.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області через Любешівський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а для засудженого протягом пятнадцяти днів з дня отримання.

Головуючий: