СПРАВА №1-21
В И Р О К

І М 'Я М У К Р А Ї Н И

21
липня 2008 року Апеляційний суд Хмельницької області у
складі:

головуючого-судді Матущака М.С.,

судді
Ващенка С.Є.,

народних засідателів: ОСОБА_29,

ОСОБА_30,

ОСОБА_31,

при секретарях: Муляр О.М.,

Гартрамф Г.В.,

Лук'янчук О.М.,

з участю прокурора Сарела В.П.,

потерпілих: ОСОБА_10,

ОСОБА_11,

ОСОБА_9,

ОСОБА_8,

ОСОБА_19,

ОСОБА_16,

ОСОБА_6,

ОСОБА_12,

захисників: ОСОБА_26,

ОСОБА_27,

ОСОБА_28,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу про обвинувачення

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Хмельницького, українця, громадянина
України, з середньою освітою, до 10 грудня 2007 року працював завалювальником
шахти в ЗАТ "Інтерліт", мешканця АДРЕСА_1, судимого:

- 05 травня 2003 року
Хмельницьким міським судом за ст.ст.296 ч.2, 15, 186 ч.2, 70 КК України на 2
роки 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 10 вересня 2004 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.185 ч.2 КК
України на 2 роки 7 місяців позбавлення волі;

- 06 грудня 2007 року цим же судом за ст.186 ч.2, 71 КК України на 4 роки 6
місяців позбавлення волі;

у вчиненні злочинів, передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.6,12, ст.115 ч.2
п.п.4,13, ст.187 ч.2, ст.289 ч.2, ст.289 ч.3, ст.185 ч.3, ст.342 ч.2, ст.345
ч.2, ст.357 ч.3, ст.126 ч.2 КК України;

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця с. Снитівка Летичівського району
Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не
працює, тимчасово проживав у АДРЕСА_1, без постійного місця проживання,
судимого:

- 24 січня 2000 року Хмельницьким міським судом за ст.143 ч.2 КК України на
2 роки виправних робіт з конфіскацією половини особистого майна;

- 29 січня 2004 року цим же судом за ст.ст.186 ч.3, 304, 70, 71 КК України
на 5 років 3 місяці позбавлення волі, 26 жовтня 2007 року Шепетівським
міськрайонним судом звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців
26 днів,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.п.6,12, ст.187 ч.2, ст.289 ч.2,
ст.289 ч.3, ст.185 ч.3, ст.357 ч.3, ст.358 ч.1, ст.358 ч.3, ст.126 ч.2 КК
України,

у с т а н о в и в:

У 2004 році у невстановлений час ОСОБА_1 поблизу залізничного вокзалу
станції Гречани, що по вул. Волочиській у м. Хмельницькому, знайшов втрачений
паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження,
уродженця с. Березів Старосамбірського району Львівської області, який
привласнив, і в подальшому незаконно зберігав за місцем проживання в м.
Хмельницькому, станція АДРЕСА_1

У кінці жовтня 2007 року ОСОБА_1 на прохання ОСОБА_2 передав останньому
вказаний паспорт. Сфотографувавшись у фотоательє, ОСОБА_2 вклеїв у паспорт свою
фотокартку та використовував його як документ, що посвідчує його особу.

Так, 05 січня 2008 року, перебуваючи в м. Сваляві Закарпатської області,
ОСОБА_2 пред'явив вказаний підроблений паспорт працівникам міліції лінійного
відділу даного міста, як свій особистий.

13 січня 2008 року цей підроблений паспорт був виявлений та вилучений
працівниками СВ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області під час
огляду квартири АДРЕСА_2, яка належала потерпілому ОСОБА_4, і в якій обидва
підсудні тимчасово проживали до їх затримання працівниками міліції.

З 08 по 23 грудня 2007 року у вечірній та нічний час ОСОБА_1 за попередньою
змовою із ОСОБА_2 чотири рази проникали на охоронювану територію бази
комплектації матеріалів ВБК Хмельницької дистанції колії, яка розташована на
території ПЧ-19 станції Гречани Південно-Західної залізниці, що по вул.
Волочиській м. Хмельницького, звідки таємно викрали:

- 08 грудня 2007 року - 110 підкладок типу КБ-65 на загальну суму 2 432 грн. 10 коп.;

- 15 грудня 2007 року - 96 підкладок типу КБ-65 на загальну суму 2 122 грн. 56 коп.;

- 22 грудня 2007 року - 70 підкладок типу КБ-65на загальну суму 1 547 грн.
70 коп. та 270 костилів (старопридатних) на загальну суму 264 грн. 60 коп., а
всього на загальну суму 1 812 грн. 30 коп.;

- 23 грудня 2007 року - 48 накладок (старопридатних) типу Р-65 на загальну
суму 1 960 грн. 80 коп.

Викрадені речі ОСОБА_1 та ОСОБА_5 спільно виносили з території бази і в
подальшому продали невстановленій слідством особі.

Усього ОСОБА_1
та ОСОБА_2 викрали майна на суму 8 327 грн. 76 коп., чим заподіяли Хмельницькій
дистанції колії Південно-Західної залізниці матеріальної шкоди на загальну суму
9 994 грн. 36 коп.

У 20-х числах
грудня 2007 року ОСОБА_2 з розмови в маршрутному таксі стало відомо, що на
останньому поверсі будинку АДРЕСА_3 знаходиться цінне обладнання до комп'ютерної
техніки. Вирішивши викрасти це обладнання, ОСОБА_2 26 грудня 2007 року біля 19
години 30 хвилин узяв з цією метою велику поліпропіленову сумку, пилку по
металу, плоскогубці, викрутку, металеву "фомку" та піднявся на
останній поверх будинку АДРЕСА_3. За допомогою пилки по металу перепиляв дужку
замка на дверях, вийшов на дах будинку, пройшов на технічний поверх, де за
допомогою металевої "фомки" зламав замок вхідних дверей до оптичного
вузла ТОВ ТРК „ТВ-СЕРВІС”. Там він від'єднав електричні дроти від обладнання
зв'язку мережі „Інтернет”, що належить ТОВ „ІСП-МІКРОСИСТЕМА”, а саме:
комутатор Linksys SRW 224 G4 вартістю 1491 грн.,
АРС Back UPS 500 вартістю 378 грн.,
модуль SFP 1 Гб (одножильний)
вартістю 621 грн., модуль SFP 1 Гб (двожильний ) вартістю 540 грн., а всього на загальну суму 3 030
грн., склав дані речі у поліпропіленову сумку та покинув з нею приміщення. Викрадене обладнання, ОСОБА_2 у подальшому продав
невстановленій слідством особі.

27 грудня 2007
року о 00 годин 50 хвилин ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, з метою
незаконного заволодіння транспортними засобами, через незасклену віконну раму
проникли в приміщення колійної дорожньої майстерні-2 бази колійної частини-19 станції Гречани Південно-Західної залізниці, що по
вул. Волочиській м. Хмельницького. Перебуваючи у майстерні, ОСОБА_1 разом з
ОСОБА_2 за допомогою гайкових ключів від'єднали від бокових причепів мотоцикл
"ІЖ Планета 4К", робочим об'ємом двигуна 346 см3 ,
державний знак НОМЕР_4, вартістю 1 800 грн., що належить ОСОБА_7, та мотоцикл
"ІЖ Планета 5", робочим об'ємом двигуна 346 см3, державний
знак НОМЕР_2, вартістю 2 000 грн., що належить ОСОБА_6, які зберігалися у
вказаному приміщенні. Після цього вони вивели мотоцикли з приміщення майстерні
та намагались завести двигуни. Коли це їм не вдалось, то підсудні відкотили
мотоцикли до гаражного масиву, що по вул. Волочиській м. Хмельницького, де й
залишили їх.

10 січня 2008 року біля 23 години ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля буд. АДРЕСА_4 з метою заволодіння чужим майном здійснили
напад на ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Під час нападу ОСОБА_1 завдав удари кулаком та невстановленим металевим
предметом ОСОБА_8, заподіявши легке тілесне ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я і було небезпечним для життя і здоров'я в момент
спричинення у вигляді ран тім'яної ділянки голови, крововиливів обох
навколоочних ділянок, перелому кісток носу. При цьому заволодів його майном:
грошима в сумі 160 грн., наручним годинником закордонного виробництва вартістю
90 грн., срібною каблучкою вартістю 150 грн., окулярами зі збільшувальним склом
вартістю 180 грн., ондатровою шапкою вартістю 150 грн., чим заподіяв
потерпілому матеріальної шкоди на суму 730 грн.

У цей же час ОСОБА_2 завдав удари кулаками та ногами ОСОБА_9, заподіявши
легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу м'яких тканин лівої навколоочної
ділянки. При цьому заволодів його майном: грошима в сумі 62 грн., мобільним
телефоном „Нокіа-6030” вартістю 400 грн. зі стартовим пакетом „Київ-стар”
вартістю 50 грн., на рахунку якого було 15 грн., чим заподіяв потерпілому
матеріальної шкоди на суму 527 грн.

Викрадені речі
ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в подальшому продали невстановленій слідством особі, а
виручені кошти спільно витратили на власні потреби.

11 січня 2008
року біля 16 години ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в стані алкогольного
сп'яніння в квартирі АДРЕСА_2, де спільно винаймали одну з кімнат. Під час
сварки із господарем квартири ОСОБА_4 ОСОБА_1 наніс йому кулаком правої руки
удар в обличчя, внаслідок чого той упав на підлогу кухні. ОСОБА_1 та ОСОБА_2
продовжили наносити удари по тілу та голові ОСОБА_4, а коли той знепритомнів,
то віднесли його в кімнату на ліжко, де й залишили. У подальшому ОСОБА_4 почав
образливо обзивати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Тоді ОСОБА_1 із застосуванням гумової
палиці, а ОСОБА_2, будучи взутим у зимові черевики, завдали в різні частини
тіла ОСОБА_4 понад 10 ударів кожен, чим завдали потерпілому фізичного болю.

12 січня 2008 року біля 18-ї години ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за місцем
тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_2, після вживання спиртних напоїв
вирішили заволодіти автомобілем та коштами будь-якого водія. Для цього вони
розробили план нападу, згідно якого ОСОБА_1 за допомогою сокири повинен убити
водія, а потім вони удвох вивезуть труп на автомобілі потерпілого за межі
м.Хмельницького в будь-яку лісосмугу, де й залишать тіло.

З метою реалізації злочинного наміру, спрямованого на умисне вбивство, за
попередньою змовою, з корисливих мотивів, ОСОБА_1 взяв з собою теслярську
сокиру, а ОСОБА_2 - кухонний ніж та небезпечне лезо, і попрямували по вулиці
Курчатова м. Хмельницького в пошуках об'єкта реалізації злочинного плану.

Біля 19 години 30 хвилин цього дня ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проходячи поблизу
магазину „Вопак” по вул. Курчатова, 1-В м.Хмельницького, підійшли до водія
таксі „служби 0-62” ОСОБА_10, який перебував в автомобілі «Деу-Сенс», державний
знак НОМЕР_3, сіли в салон та попросили відвезти їх в район „маслосирбази”, що
в мікрорайоні „Гречани” м. Хмельницького. З метою заволодіння наявними у водія
автомобіля ОСОБА_10 грошима та автомобілем ОСОБА_11, вартістю 38 000 грн., яким
ОСОБА_10 керував за дорученням, вони здійснили напад на останнього.

Під'їхавши до будинку АДРЕСА_5, ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зупинив автомобіль і на запитання першого назвав суму оплати за проїзд.
ОСОБА_1, який перебував на передньому пасажирському сидінні, сокирою почав
завдавати ОСОБА_10 удари по голові, але після другого удару потерпілий,
захищаючи руками голову, вихопив сокиру з рук ОСОБА_1, вистрибнув з автомобіля
і втік з місця нападу, що не дало можливості нападникам довести умисел на
вбивство до кінця. При цьому ОСОБА_1 спричинив ОСОБА_10 легке тілесне
ушкодження у вигляді рани м'яких тканин голови, яке спричинило короткочасний розлад
здоров'я.

Після цього
ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля, виїхав на проїзну частину вулиці Північної,
але не впорався з керуванням та наїхав на припаркований біля правого краю
проїзної частини мікроавтобус „IVECO” НОМЕР_5. ОСОБА_1, скориставшись зупинкою, вистрибнув з автомобіля та втік
з місця події, а ОСОБА_5 був затриманий водіями маршрутних таксі, які викликали
міліцію.

13 січня 2008 року з 12-ї до 15-ї години ОСОБА_1, перебуваючи в квартирі
АДРЕСА_2, де винаймав одну із кімнат, під час сварки із господарем квартири
ОСОБА_4, кулаками та з застосуванням гумової палиці, що взяв у тій же кімнаті,
з прикладанням максимальної сили, з розмаху, з особливою жорстокістю, з метою
позбавлення життя останнього, умисно завдав ОСОБА_4 не менше шести ударів в
голову, заподіявши потерпілому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в
момент спричинення у вигляді черепно-мозкової травми, від якого той помер на
місці події.

Також ОСОБА_4
були завдані тілесні ушкодження у грудну клітку у вигляді крововиливу по передній
поверхні грудної клітини в проекції рукоятки та тіла грудини, переломів ребер
справа та зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню
тяжкості.

13 січня 2008 року біля 15-ї години старший оперуповноважений СКР
Південно-Західного ВМ Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області
старший лейтенант міліції ОСОБА_12 під час виконання покладених на нього
службових обов'язків, пов'язаних з розкриттям злочину, перебував на подвір'ї
будинку АДРЕСА_2. Відповідно до отриманої інформації на п'ятому поверсі даного
будинку перебував ОСОБА_1, який обґрунтовано підозрювався у вчиненні особливо
тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України. З метою перевірки даної
інформації у вказаний будинок, зайшли колеги ОСОБА_12 - працівники СКР ОСОБА_13
та ОСОБА_14

Через 5-10 хвилин з п'ятого поверху зазначеного будинку, розбивши скло у
вікні, вискочив невідомий чоловік, який при падінні зачепився за гілки дерева,
що росло у дворі. ОСОБА_12, здогадавшись, що це і є розшукуваний ОСОБА_1, який
намагається втекти від його колег, пред'явив йому службове посвідчення та
наказав зістрибнути з дерева.

ОСОБА_15, зістрибнувши з дерева, з метою протидії та перешкоджання
виконанню ОСОБА_12 своїх обов'язків по його затриманню, взяв у руки туристичний
складний ніж та небезпечне лезо, які мав при собі, і продемонстрував їх
ОСОБА_12

ОСОБА_12 наказав
ОСОБА_15 викинути на землю ці предмети та відійти на кілька метрів. Однак,
ОСОБА_1, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник правоохоронного
органу, не виконав його законних вимог, а, тримаючи в руках ніж та небезпечне
лезо, кинувся на ОСОБА_12 При цьому розмахуючи рукою з лезом він намагався
нанести йому удар по тілу. ОСОБА_12, захищаючись та долаючи активну фізичну
протидію, двома руками перехопив руку ОСОБА_1 та спробував повалити його на
землю, що йому не вдалось. ОСОБА_1, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані
на протидію діям ОСОБА_12, завдав удар рукояткою вказаного ножа по правій кисті
ОСОБА_12, заподіявши легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливів основи
4-5-го пальців правої кисті. Після цього ОСОБА_12, застосувавши прийоми
рукопашного бою, вибив з рук ОСОБА_1 ніж та небезпечне лезо, повалив його на
землю та, долаючи його опір, застосував спеціальний засіб - наручники, які
одягнув на руки останнього.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 повністю визнали вину у незаконному заволодінні транспортними засобами
ОСОБА_6 і ОСОБА_16 та заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 11 січня 2008року.

Крім цього, підсудний ОСОБА_2 визнав факт викрадення обладнання кабельних
ліній зв'язку ТОВ „ІСП-МІКРОСИСТЕМА”, незаконного заволодіння паспортом
ОСОБА_3, його підробку та використання.

Обидва підсудні частково визнали вину у викраденні комплектуючих матеріалів
Хмельницької дистанції колії та у розбійному нападі на ОСОБА_8, ОСОБА_9,
оскільки викрали меншу кількість майна.

Вину у розбійному нападі на ОСОБА_10 визнали частково, бо
в них був намір заволодіти лише його грошима. Разом з тим, заперечили замах на
його умисне вбивство та незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11
Вказували, що не мали домовленості між собою та спільного плану дій, всі події
відбувались зненацька, удари ОСОБА_1 завдавались не з метою вбивства, а з метою
залякати водія та виштовхати його з автомобіля.

ОСОБА_1, крім цього, заперечив винність в умисному вбивстві ОСОБА_4, у
вчиненні опору та заподіянні легкого тілесного ушкодження працівникові
правоохоронного органу ОСОБА_12 та в незаконному заволодінні паспортом.

Посилався на те,
що 13 січня 2008 року він потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень не наносив.
Також фізично не мав змоги чинити опору працівнику міліції та не бажав його
чинити, бо травмував ногу при падінні з п'ятого поверху і перебував у шоковому
стані, тілесних ушкоджень працівнику міліції теж не наносив

Ураховуючи те, що при завершенні досудового слідства
підсудні змінили свої показання і дали аналогічні їм у судовому засіданні, суд
свої висновки про доведеність їх вини у вчиненні злочинів обґрунтовує їхніми ж
показаннями на початковій стадії досудового слідства з наступних міркувань.

Аналіз цих показань свідчить, що вони щодо основних
обставин злочинів відзначалися однаковістю та послідовністю і відповідали іншим
об'єктивним доказам. Суть їх зводилась до того, що кожен із підсудних,
по-своєму відтворюючи деталі вчиненого, наводив такі дані щодо своєї участі,
якими, по суті, доповнював іншого і в такий спосіб викривав співучасника та
одночасно самого себе у вчиненні злочину.

Зізнаючись у вчиненому і викриваючи один одного, вони
також розповіли слідчим органам про раніше невідомі обставини вчинення
злочинів, їх готування до злочинів та розподіл ролей між ними. При цьому вони
вказували на деталі, які могли бути відомі лише особам, причетним до злочинів,
що підтвердилося в ході досудового і судового слідства.

При цьому суд звертає увагу на те, що викривальні
показання підсудні давали і на допитах за участю своїх захисників, і під час
відтворення обстановки й обставин події в присутності понятих, тобто в умовах,
які виключали будь-який тиск на них з боку працівників органів досудового
слідства.

Як видно з матеріалів справи, у підсудних не було підстав
обмовляти один одного, так само як і самих себе. Вони неодноразово давали такі
показання на досудовому слідстві, в тому числі й на зводинах віч-на-віч між
собою.

Достовірність їх показань щодо часу, місця, способів
учинення злочинів, характеру застосування насильства підтверджується
показаннями потерпілих, даними висновків судово-медичних експертиз щодо
кількості, характеру та локалізації тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілих,
матеріалами огляду місць подій, відтворення обстановки й обставин події.

У справі не встановлено також даних, які б свідчили про
одержання органами досудового слідства показань від засуджених протиправним
способом.

Таким чином, твердження про те, що показання підсудних
під час досудового слідства не відповідають дійсності, оскільки вони змушені
були обмовити себе й інших під тиском працівників органів слідства, є
необґрунтованими.

У ході ретельної перевірки доводів підсудного ОСОБА_1 було допитано працівників
відділу кримінального розшуку та ІТТ, з'ясовано законність його затримання, за
результатами чого постановою старшого помічника прокурора м. Хмельницького від
05 лютого 2008 року обґрунтовано відмовлено в порушенні кримінальної справи
стосовно працівників міліції щодо застосування фізичного чи психічного тиску
щодо нього.

Вина підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у незаконному заволодінні паспортом, а
останнього ще й у його підробленні та подальшому використанні доведена їхніми
зізнавальними показаннями на досудовому слідстві.

Так, ОСОБА_1 показував, що у 2004 році, поблизу залізничного вокзалу
станції Гречани в м. Хмельницькому знайшов паспорт громадянина України на ім'я
ОСОБА_3, якого взяв з метою повернути власникові. У подальшому забув про нього,
був позбавлений волі, а тому паспорт зберігався за місцем його проживання. У
жовтні 2007 року дав цього паспорта ОСОБА_2 на його прохання, щоб той міг
працевлаштуватися.

ОСОБА_2 стверджував обставини передачі йому паспорта ОСОБА_1 та показав, що
вклеїв у нього свою фотокартку і використовував його як особистий документ, у
т.ч. пред'являв його працівникам міліції у м. Сваляві Закарпатської області.

Вина підсудних за цим епізодом доведена іншими доказами:

- протоколом огляду місця події - квартири АДРЕСА_2, в якій проживали
підсудні до їх затримання правоохоронними органами, звідки було вилучено
паспорт громадянина України на ім'я ОСОБА_3

т.1, а.с.10-33;

- висновками судової техніко-криміналістичної експертизи документів № 44
від 23 січня 2008 року, згідно яких у паспорті громадянина України НОМЕР_1 на
ім'я ОСОБА_3, є сліди технічної підробки - переклейка фотографії.

т.3, а.с.68-71;

- ксерокопією заяви ОСОБА_3 (форма
№1), який звернувся 23 грудня 2001 року в Старосамбірський РВВС УМВС України в
Львівській області з приводу видачі паспорта взамін утраченого.

т.4, а.с.43.

Поряд з частковим визнанням вини підсудними їх вина у викраденні з бази
комплектації матеріалів ВБК Хмельницької дистанції колії в повному обсязі
доведена такими доказами:

- повідомленнями Хмельницької дистанції
колії, згідно яких під час проведення інвентаризації матеріалів ВБК станції
Гречани за період з 08 по 23 грудня 2007 року виявлено відповідно нестачу: 110 підкладок типу КБ-65, 96 підкладок типу КБ-65, 70
підкладок типу КБ-65, 48 накладок (старопридатних) типу Р-65, чим спричинено
Хмельницькій дистанції колії Південно-Західної залізниці, матеріальної шкоди на
загальну суму 8 327 грн. 76 коп., а з урахуванням ПДВ 20% - на суму 9 994 грн.
36 коп.

т.2, а.с.73-76,
79, 80, 84, 90, 91;

- явками з повинною ОСОБА_2, його
первинними поясненнями, допитами як підозрюваного та обвинуваченого, в яких він
зізнався у вчиненні вказаного злочину разом з ОСОБА_1, а потім на місці
відтворив та показав спосіб викрадення та місцезнаходження викрадених речей

т.2, а.с.85, 87, 88, 104, 105,114, 115-118,124;

- явкою з повинною ОСОБА_1, його
первинними поясненнями, допитом як обвинуваченого з участю захисника, де він
зізнався у вчиненні злочину спільно з ОСОБА_2

т.2, а.с.86,107,
108;

- зводинами віч-на-віч між ОСОБА_1
та ОСОБА_2, де останній підтримав раніше дані ним показання щодо спільного
вчинення злочину.

т.2, а.с.131.

Крім зізнавальних показань самого ОСОБА_2 на досудовому слідстві та в суді,
його вина у викраденні обладнання кабельних ліній зв'язку ТОВ
„ІСП-МІКРОСИСТЕМА” підтверджена зібраними у справі доказами:

- повідомленням ТОВ „ІСП-МІКРОСИСТЕМА” про викрадення 26 грудня 2007 року з
приміщення ТОВ ТРК „ТВ-СЕРВІС” обладнання: комутатора Linksys SRW 224 G4, вартістю 1491 грн., АРС Back UPS 500, вартістю 378 грн., модуля SFP 1 Гб ( 1-жильний) вартістю 621 грн., модуля SFP 1 Гб ( 2-жильний )
вартістю 540 грн.

т.1, а.с.183;

- оглядом місця події від 26 грудня
2007 року, в ході якого в приміщенні ТОВ „ІСП-МІКРОСИСТЕМА” виявлено крадіжку
електрообладнання

т.1,
а.с.184-188;

- явкою з повинною ОСОБА_2, де він
зізнався у вчиненні вказаного злочину

т.1, а.с.202;

- відтворенням обстановки та
обставин події за його участю, під час якого він показав місце та спосіб
вчинення злочину

т.1, а.с.207.

Вина обох підсудних у незаконному заволодінні транспортними засобами

ОСОБА_6 та ОСОБА_16 доведена їхніми ж показаннями на досудовому слідстві та
в суді.

Так, вони пояснили, що 26 грудня 2007 року у нічний час неподалік
залізничної станції Гречани побачили металевий ангар, в якому було незасклене
вікно. Крізь нього проникли всередину приміщення, де знаходились два мотоцикли
з колясками, які вони вирішили викрасти. За допомогою гайкових ключів,
принесених ОСОБА_17, від'єднали бокові причепи від мотоциклів, викотили їх на
вулицю, де кількасот метрів намагалися запустити двигуни, а коли це їм не
вдалось, то залишили їх біля гаражного масиву.

Їхня вина знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду показали, що на час відрядження у
приміщенні колійно-дорожньої майстерні зберігали свої мотоцикли
"ІЖ-Планета-5" та "ІЖ-Планета-4" відповідно. Повернувшись з
відрядження, виявили лише коляски від них. Тоді ж працівниками міліції був
затриманий ОСОБА_1, який вказав місце, де вони з ОСОБА_2 залишили викрадені
мотоцикли.

Ці обставини підтверджено протоколом огляду та вилучення транспортних
засобів за участю ОСОБА_1

т.2, а.с.15-16.

Підсудний ОСОБА_2 на досудовому слідстві відтворив на місці події
викрадення мотоциклів разом з ОСОБА_1 та їх місцезнаходження після вчинення
злочину

т.2 а.с.115-118.

Із показань свідка ОСОБА_17 випливає, що в ніч на 26 грудня 2007 року йому
зателефонував ОСОБА_1 з проханням принести гайкові ключі на кінцеву зупинку
маршрутного таксі № 50 в мікрорайоні Гречани м. Хмельницького. Передавши ключі
у вказаному місці, він побачив ОСОБА_1 та його приятеля ОСОБА_2 При цьому
перший не розповідав для якої мети йому потрібні ці ключі. Особисто він участі
в крадіжці мотоциклів не брав.

За висновками
авто-товарознавчих експертиз №№ 1, 2 від 14 січня 2008 року вартість мотоцикла
"ИЖ Планета 4К", державний реєстраційний номер НОМЕР_4, та мотоцикла
"ИЖ Планета 5", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, об'єм двигуна
яких 346 см³,
складає відповідно 1 174 грн. та 1 502 грн.

т.2 а.с.42-44, 54-58.

Поряд з частковим визнанням вини підсудними їх вина в розбійному нападі на
потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджена показаннями останніх, підстав
сумніватися в достовірності яких у суду немає і вони об'єктивно підтверджуються
іншими доказами.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 10 січня 2008 року у вечірній час на
нього та ОСОБА_9 зненацька з обох боків напало двоє невідомих чоловіків. Його
вдарили якимось твердим металевим предметом у голову, від чого він на короткий
час утратив свідомість. Після цього невідомі почали йому наносити удари ногами
по обличчю, боках, у голову, в результаті чого він знову втрачав свідомість.
Після побиття виявив, що із зовнішньої кишені дублянки зникло посвідчення
учасника бойових дій на його ім'я, гроші в сумі 160 грн.; наручний годинник;
срібний перстень, окуляри та шапка, яку він після побиття знайшов неподалік
місця нападу. ОСОБА_9 також був побитий, лежав поруч і повідомив, що в нього
відібрали телефон та гроші. Після цього вони викликали працівників міліції та
швидку допомогу. З приводу побиття він проходив стаціонарне та амбулаторне
лікування протягом трьох тижнів. Підтримав позовні вимоги про стягнення з
підсудних 730 грн. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_9 у суді ствердив, що, йдучи з ОСОБА_8, відчув удар у
голову твердим тупим предметом, після якого втратив свідомість. Прийшовши до
свідомості, виявив, що у нього зник мобільний телефон зі стартовим пакетом „
Київ-стар”, на рахунку якого було 15 грн., а з зовнішньої кишені штанів зникли
гроші в сумі 62 грн. Поруч себе виявив закриваленого ОСОБА_8 Підтримав позов
щодо стягнення з підсудних заподіяної матеріальної шкоди на суму 812 грн. та
моральної на суму 188 грн.

Об'єктивно винність підсудних доведена висновками судово-медичних
експертиз, згідно яких у ОСОБА_8 виявлено
рани тім'яної ділянки голови, крововиливи обох навколоочних ділянок, перелом
кісток носа, які є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я (т.3, а.с.30), а у ОСОБА_9 - крововилив м'яких тканин лівої
навколоочної ділянки, що є легким тілесним ушкодженням (т.3, а.с.38)

Під час огляду 13 січня 2008 року приміщення квартири АДРЕСА_2, в якій
проживали підсудні до їх затримання правоохоронними органами, було виявлено та
вилучено посвідчення учасника бойових дій на ім'я ОСОБА_8, відібране ними під
час розбійного нападу

(т.1, а.с.10-33).

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на досудовому слідстві та в суді визнали, що 11
січня 2008 року розпивали горілку на кухні у квартирі ОСОБА_4 Між останнім та
ОСОБА_2 виник конфлікт, який переріс у
сутичку,під час якої обидва підсудні завдавали йому удари. Після цих
ударів ОСОБА_4 пішов у свою спальню, де
ОСОБА_1 з ОСОБА_2 на ліжку продовжили наносити удари по тілу потерпілого.
ОСОБА_1 наносив удари по тулубу та голові потерпілого гумовою палицею, що взяв
у тій же кімнаті, а ОСОБА_2 - взутими зимовими черевиками, при цьому кожен з
них наніс понад 10 ударів. Припинили бити ОСОБА_4, оскільки той почав хрипіти і
в нього з носа пішла кров. Ствердили, що наступного дня потерпілий ще був
живим.

Ці обставини підсудний ОСОБА_1 підтвердив у власноручно складеній заяві від
14 січня 2008 року на ім'я слідчого (т.1, а.с.106) та при відтворенні з ним
обстановки та обставин події 15 січня 2008 року за участю захисника (т.1,
а.с.115).

Відповідно до
дослідженого в суді висновку судово-медичної експертизи, виявлені у ОСОБА_4
тілесні ушкодження, що призвели до його смерті, були заподіяні йому незадовго
до неї (т.3, а.с.12-14), тобто 13 січня 2008 року, що спростовує показання
ОСОБА_1а про можливе настання смерті потерпілого від побиття за обставин 11
січня 2008 року.

Незважаючи на заперечення вини обома підсудними у замаху на умисне вбивство
ОСОБА_10 та незаконному заволодінні транспортним засобом ОСОБА_11, часткове
визнання вини в розбійному нападі на ОСОБА_10, їхня вина у цих злочинах
повністю доведена наступними доказами.

Потерпілий ОСОБА_10 на досудовому слідстві та в суді показав, що працює
водієм таксі служби „0-62” на автомобілі „Деу-Сенс”, що належить ОСОБА_11 У
вечірній час 12 січня 2008 року підсудні попросили відвезти їх на вулицю
Північну, 111. Після зупинки автомобіля за вказаною адресою він назвав суму
розрахунку за проїзд. ОСОБА_1, який перебував на передньому пасажирському
сидінні, несподівано наніс йому два удари в голову. Він не одразу зрозумів, що
відбувається, а коли зреагував, то під час нанесення чергового удару, побачив у
руках ОСОБА_1 сокиру. Він перехопив її рукою, відштовхнувся ногами від ОСОБА_1
та вистрибнув з автомобіля. Побігши до кінцевої зупинки маршрутних таксі,
попросив водіїв перекрити дорогу, щоб не дати можливості нападникам заволодіти
автомобілем. Підсудні намагались об'їхати автомобілі, що перекрили дорогу,
наїхали на бордюр та на мікроавтобус, в результаті чого автомобіль зупинився.
ОСОБА_1 втік з автомобіля у невідомому напрямку, а ОСОБА_2, що перебував за
кермом, був затриманий та переданий працівникам міліції. Наполягав на тому, що
дії підсудних були спрямовані на позбавлення його життя, бо удари завдавались у
голову, але за браком в автомобілі достатнього місця для замаху сокирою, йому
вдалось вивернутись та втекти. Підтримав позовні вимоги про стягнення з
підсудних заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди.

Аналогічні показання потерпілий ОСОБА_10 дав при зводинах віч-на-віч з
ОСОБА_2 (т.1, а.с.134) та ОСОБА_1 (т.1, а.с.136-137).

Потерпілий ОСОБА_11 показав, що йому належить автомобіль „Деу-Сенс”,
номерний знак НОМЕР_3, яким за дорученням керує ОСОБА_10, що надає послуги на
таксі служби „0-62”. Увечері 12 січня 2008 року ОСОБА_10 зателефонував йому та
повідомив, що двоє невідомих здійснили на нього напад та заволоділи
автомобілем. На місці події він побачив, що ОСОБА_10 лікарі надають допомогу, а
в його автомобілі за кермом сидів підсудний ОСОБА_2, якого згодом забрали
працівники міліції. Унаслідок нападу його автомобіль отримав механічні
пошкодження, на ремонт яких було витрачено 5 500 грн., які просив стягнути з
підсудних, а також завдану йому моральну шкоду в розмірі 4 500 грн.

Із показань свідка ОСОБА_18 видно, що увечері 12 січня 2008 року на
кінцевій зупинці маршрутних таксі в мікрорайоні „Гречани” до водіїв підбіг
потерпілий ОСОБА_10 та попросив викликати працівників міліції. Повідомив, що
працює водієм таксі і на нього невідомі вчинили напад, вдаривши сокирою по
голові та заволодівши автомобілем. Тоді ж вони побачили, що їм назустріч
рухався автомобіль "Деу-Сенс" служби таксі ”062”, водій якого не
справившись з керуванням зачепив переднім крилом автомобіль „ІVЕСО” та зупинився. З
переднього пасажирського сидіння автомобіля „Деу” вийшов невідомий та побіг по
вулиці Північній, а іншого, що був за кермом, заблокували в автомобілі і згодом
передали працівникам міліції.

Ці обставини знайшли своє відображення при огляді місця події, в ході якого
зафіксовано зіткнення автомобілів „Деу-Сенс”, номерний знак НОМЕР_3 та „IVECO”, номерний знак
НОМЕР_5, та виявлено знаряддя вчинення злочину - сокиру та ніж

(т.1, а.с.41-49).

У ході відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2 останній
розповів, що за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 той мав оглушити сокирою водія
таксі і таким чином заволодіти автомобілем. Безпосередньо на місці він показав
спосіб вчинення цього злочину

т.1, а.с.104.

Ці ж обставини ОСОБА_2 підтвердив при зводинах віч-на-віч з ОСОБА_1
Останній хоча й заперечував планування цього злочину, але визнав, що напад був
учинений з метою заволодіння автомобілем

т.1,
а.с.140-141.

За висновком судово-медичної експертизи № 191 від 29 січня 2008 року
ОСОБА_10 внаслідок розбійного нападу було заподіяно ушкодження у вигляді рани
м'яких тканин голови, яке є легким тілесним ушкодженням, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

т.3, а.с.21.

Незважаючи на заперечення ОСОБА_1 вини в умисному вбивстві ОСОБА_4, його
вина в цьому злочині повністю доведена зібраними у справі доказами.

Із показань потерпілої ОСОБА_19 вбачається, що 14 січня 2008 року сусіди
повідомили їй про смерть батька ОСОБА_4 15 січня 2008 року вона була присутня
при проведенні слідчої дії в квартирі її батька. Зокрема ОСОБА_1 показував та
розповідав, як між ним, його товаришем та її батьком виник конфлікт, після чого
вони разом побили її батька. Від працівників міліції та працівників моргу
Хмельницької обласної лікарні їй відомо, що батько помер від завданих йому
тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що він проживає по сусідству з ОСОБА_4, у
якого він бачив незнайомих йому людей, з якими той вживав спиртні напої. 13
січня 2008 року в обідній час чув сильний гуркіт у квартирі ОСОБА_4, а пізніше
дізнався, що сусід того дня був виявлений мертвим у своїй квартирі

Свідок ОСОБА_21 ствердив, що востаннє бачив ОСОБА_4 13 січня 2008 року біля
8-ї години ранку. Той ішов у бік їхнього будинку. На його обличчі будь-яких
тілесних ушкоджень не було.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що 13 січня 2008 року заходили в
квартиру ОСОБА_4 У кімнаті, що розташована ліворуч, побачили на ліжку накрите
тіло людини без ознак життя і зі слідами побиття, калюжу, ззовні схожу на кров,
на стіні бризки тієї ж рідини.

Під час допиту як підозрюваного ОСОБА_1 за участю захисника визнав, що в
обідню пору гумовою палицею завдав ОСОБА_4 удару в голову, а через деякий час
виявив його нерухомим без ознак життя. Удар завдавав з метою припинити
стогнання потерпілого та щоб той на нього не кричав

(т.1, а.с.113)

При відтворенні обстановки та обставин події ОСОБА_1 за участю захисника
показав місце та механізм вчинення вбивства ОСОБА_4, а саме як завдавав удар
гумовою палицею в голову

т.1, а.с.115.

При огляді місця події від 13 січня 2008 року, а саме квартири АДРЕСА_2,
виявлено труп ОСОБА_4 та знаряддя вчинення злочину - гумову палицю.

т.1, а.с.10-33.

Об'єктивно
винність ОСОБА_1а підтверджена висновком судово-медичної експертизи № 27 від 27
лютого 2008 року, згідно якого на тілі ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової травми (крововиливів у м'які тканини голови з
внутрішньої сторони, в лобній ділянці справа, переломів кісток лицевого та
мозкового черепа, тотального субарахноїдального крововиливу головного мозку,
субдуральної гематоми, забою головного мозку, крововиливів лобної ділянки,
навколо очних ділянок справа та зліва, спинки носу, верхньої губи, підборіддя,
з переходом на праву бокову поверхню шиї), що відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження у
вигляді крововиливу по передній поверхні грудної клітини в проекції рукоятки та
тіла грудини, переломів ребер справа та зліва відносяться до тілесних ушкоджень
середнього ступеню тяжкості. Вказані тілесні ушкодження утворились незадовго до
смерті ОСОБА_4, якому заподіяно не менше шести ударів тупими твердими
предметами. Безпосередньою причиною смерті став набряк головного мозку, що
розвинувся як ускладнення черепно-мозкової травми. Після заподіяння ОСОБА_4
тілесних ушкоджень він міг проявляти ознаки життя від декількох хвилин до
декількох годин.

т.3, а.с.12-14.

Допитаний у судовому засіданні судмедексперт Фінагєєв А.Я. ствердив, що
будь-яких судово-медичних даних, які б свідчили про спричинення ОСОБА_4
тілесних ушкоджень 11 січня 2008 року, не виявлено, що підтверджується даними
розтину та додаткових методів дослідження. Після заподіяння йому тілесних
ушкоджень 13 січня 2008 року ОСОБА_4 міг проявляти ознаки життя від декількох
хвилин до 3-4 годин. При цьому найімовірнішим є заподіяння ОСОБА_4 тілесних
ушкоджень гумовою палицею, яку ОСОБА_1 використовував при відтворенні
обстановки та обставин події.

За епізодом учинення опору та заподіяння легкого тілесного ушкодження
працівникові правоохоронного органу ОСОБА_12винність ОСОБА_1 доведена
наступними доказами.

Сам ОСОБА_1 показав, що біля 15-ї години почув стук у двері квартири, тому
підпер їх дерев'яною віконною рамою. Після цього вистрибнув з вікна вниз на
дерево, на якому завис між гілками. Зістрибнувши на землю, його затримав
працівник міліції, який зробив йому загин руки за спину, опору йому при затриманні
не чинив.

Потерпілий ОСОБА_12 ствердив, що 13 січня 2008 року за участю
співробітників ВКР ОСОБА_13 і ОСОБА_14 прибув на затримання підозрюваного у
вчиненні особливо тяжкого злочину ОСОБА_1, який згідно оперативної інформації
міг перебувати в квартирі АДРЕСА_2. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 зайшли в під'їзд
вказаного будинку, а він залишився в автомобілі з ОСОБА_2. Через кілька хвилин
поблизу автомобіля впали уламки скла і він побачив, що з вікна балкону п'ятого
поверху стрибає невідомий чоловік, який впав на дерево та застряв на ньому. Він
здогадався, що це ОСОБА_1, якого вони розшукують. Він наказав тому злізти з
дерева, представився працівником міліції та пред'явив службове посвідчення. Під
час затримання ОСОБА_1 завдав йому рукояткою складеного ножа удар по правій
кисті. Після цього він застосував прийом рукопашного бою та затримав його.
Після затримання ОСОБА_1а вони викликали швидку медичну допомогу,
слідчо-оперативну групу. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пішли знову у вказану квартиру і
через кільки хвилин повідомили, що в квартирі знаходиться труп невідомого
чоловіка. Після цього вони забезпечували охорону даної квартири до прибуття
слідчо-оперативної групи.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили обставини виїзду на затримання
ОСОБА_1 Показали, що на їхні слова „ Відчиніть, міліція!” двері ніхто не
відчинив, а в квартирі після цього було чути звуки ходіння. Через короткий
проміжок часу вони почули звук розбитого скла, після чого відчинили вхідні
двері. Вийшовши на балкон, побачили розбите скло, а внизу ОСОБА_12 одягав
наручники незнайомому чоловікові, яким виявився ОСОБА_1. Збігши з ОСОБА_14
униз, побачили, що ОСОБА_1 вже перебуває в наручниках, поруч нього лежав ніж та
небезпечне лезо.

Ці обставини зафіксовано в протоколі огляду місця події від 13 січня 2008
року, під час якого виявлено та вилучено знаряддя вчинення злочину - ніж та
небезпечне лезо

т.1, а.с.34- 40.

Із показань
свідка ОСОБА_22 випливає, що він працює водієм на таксі і 13 січня 2008 року
возив трьох працівників міліції
та одного затриманого на
АДРЕСА_2. Під'їхавши до вказаного будинку неподалік першого під'їзду, двоє працівників міліції
вийшли перевіряти чи є
за вказаною адресою розшукувана ними особа. Приблизно через 5 хвилин він почув
бій скла та вийшов з автомобіля. Побачив, що на підвіконні балкону п'ятого
поверху навприсядки сидів невідомий чоловік, який несподівано зістрибнув вниз
на дерево, яке росло
поруч будинку, а з нього на землю. Працівник міліції на ім'я ОСОБА_23, побачивши це, побіг до
нього. Останній в свою чергу накинувся на ОСОБА_23 і між ними виникла боротьба,
під час якої працівник міліції зробив загин руки за спину невідомому та одягнув
наручники. Неподалік затриманого на землі він бачив ножа та небезпечне лезо.
Невідомий намагався чинити фізичний опір, оскільки зробив рух у бік ОСОБА_23,
однак той застосував прийом рукопашного бою та затримав невідомого.

т.2, а.с.243.

При зводинах
віч-на-віч між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_12 з іншого
боку останні підтримали раніше дані ними показання щодо затримання ОСОБА_1а і
вчинення ним опору працівнику міліції.

т.2, а.с.232,
234, 236.

За висновком судово-медичної експертизи № 262 від 05 лютого 2008 року у
ОСОБА_12 внаслідок затримання ОСОБА_1 було виявлено тілесне ушкодження у
вигляді крововиливу основи 4-5-го пальців правої кисті, яке є легким тілесним
ушкодженням.

т.3, а.с.46.

Висновком судово-медичної експертизи № 120 від 28 січня 2008 року
встановлено, що в результаті падіння в ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у
вигляді крововиливів м'яких тканин правої сідниці, лівого стегна, саден шкіри
лівої гомілки, 4-го пальця правої кисті, що відносяться до легких тілесних
ушкоджень і могли утворитись по механізму удар, удар-тертя.

т.3, а.с.52-53.

З висновку судово-імунологічної експертизи № 64 від 27 березня 2008 року
видно, що вилучена під час огляду місця події - прилеглої території будинку
АДРЕСА_2 - кров на марлевому тампоні може належати ОСОБА_1

т.3, а.с.239-241.

Співставляючи докази в їх сукупності та даючи правову оцінку діям
підсудних, суд приходить до наступного.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які виразились в незаконному заволодінні паспортом
ОСОБА_3 потрібно кваліфікувати за ч.3 ст.357 КК України.

Крім цього, дії
ОСОБА_2, які виразились в підробленні паспорта з метою його використання самим
підроблювачем та в безпосередньому використанні завідомо підробленого
документа, кваліфікуються судом відповідно за ч.1 та ч.3 ст.358 КК України.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за попередньою змовою групою осіб, повторно, здійснивши
викрадення майна шляхом проникнення у приміщення бази комплектації Хмельницької
дистанції колії, Південно-Західної залізниці, вчинили злочин, передбачений ч.3
ст. 185 КК України.

Правильною також є кваліфікація дій ОСОБА_2 за ч.3 ст.185 КК України
за епізодом таємного викрадення майна товариства з обмеженою відповідальністю
"ІСП-Мікросистема", поєднаного з проникненням у приміщення та
вчиненого повторно.

Дії ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які виразились у незаконному заволодінні транспортними засобами
ОСОБА_16 та ОСОБА_6, вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднані
з проникненням у приміщення, підлягають кваліфікації за ч.2 ст.289 КК України.

Дії обох підсудних, які виразились в нападі на потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 з метою заволодіння їхнім майном, які були поєднані із насильством,
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілих, вчинені за попередньою змовою
групою осіб, та особами, яка раніше вчинили розбій, потрібно кваліфікувати як
злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.

Органами
досудового слідства дії ОСОБА_1а та ОСОБА_2 кваліфіковані за ч.3 ст.289 КК
України за епізодом незаконного заволодіння автомобілем ОСОБА_11, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб, повторно, що завдало значної матеріальної шкоди
потерпілому, поєднані з насильством, небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого З даного обвинувачення потрібно виключити кваліфікуючу ознаку
заподіяння значної матеріальної шкоди потерпілому, оскільки така повинна бути
заподіяна реально, а в дійсності транспортний засіб не вибув з володіння
потерпілого ОСОБА_11, а сума витрат на його відновлювальний ремонт унаслідок
ушкоджень менша від зазначеної у п.3 примітки до ст.289 КК України.

Умисне нанесення
ударів, побоїв, що завдало потерпілому ОСОБА_4 фізичного болю, не спричинило
тілесних ушкоджень, але мало характер мордування і було вчинено групою осіб у
складі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 потрібно кваліфікувати як злочин, передбачений ч.2
ст.126 КК України.

Дії ОСОБА_1,
який намагався уникнути затримання, активно фізично протидіяв здійсненню
працівником міліції ОСОБА_12 своїх службових обов'язків, при цьому умисно
завдав йому легке тілесне ушкодження, суд кваліфікує за сукупністю злочинів,
передбачених ст.342 ч.2 і ст.345 ч.2 КК України.

На переконання
суду правильно кваліфіковані дії обох підсудних за ч.2 ст.15 п.п.6, 12
ч.2ст.115 КК України за епізодом замаху на вбивство потерпілого ОСОБА_10 Діючи
за попередньою змовою між собою групою осіб, маючи корисливі мотиви, будучи
озброєними теслярською сокирою, ножем та небезпечними лезами і застосувавши
першу, вони вчинили всі злочинні дії, які вважали необхідними щоб позбавити
життя потерпілого, але не довели їх до кінця з причин, що не залежали від їх
волі.

Разом з тим,
посилання підсудного ОСОБА_1 про відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_4
є безпідставними. Він, завдаючи численні удари масивною гумовою палицею у
життєво важливий орган потерпілого - голову, усвідомлював суспільно-небезпечний
характер своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків і бажав
їх. Тобто, в цьому випадку він діяв з прямим умислом на позбавлення життя потерпілого.
Про це свідчить його поведінка в процесі нанесення множинних ударів та характер
його дій після них, коли він не надав жодної медичної допомоги потерпілому, а
готувався до втечі з місця події.

Згідно вимог закону, умисне вбивство визнається вчиненим з особливою
жорстокістю, якщо винний, позбавляючи життя потерпілого, усвідомлював, що
завдає йому особливих фізичних, психічних чи моральних страждань. До особливо
жорстокого способу умисного вбивства належить також заподіяння великої
кількості тілесних ушкоджень, які завідомо для винного завдали потерпілому
особливі страждання. Суд уважає, що завдаючи потерпілому з великою силою
численні удари спеціально пристосованою гумовою палицею, після яких той ще
нетривалий проміжок часу міг жити, ОСОБА_1 завдавав йому особливих фізичних
страждань, тобто діяв з особливою жорстокістю, а тому кваліфікація його дій за
п.4 ч.2 ст.115 КК України є правильною. Крім
цього, його дії потрібно кваліфікувати ще й за п.13 ч.2 ст.115 КК України,
оскільки він раніше вчинив замах на умисне вбивство.

При призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості учинених злочинів,
серед яких тяжкі та особливо тяжкі, особи винних, що посередньо
характеризуються, є осудними. Як установлено, нові злочини підсудними вчинено
невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про те, що
фактично вони не стали на шлях виправлення, а продовжували протиправну
поведінку.

Суд визнає обставинами, що обтяжують покарання щодо обох
підсудних: рецидив злочинів та учинення
злочинів у стані алкогольного сп'яніння.

Обставиною, що пом'якшує покарання ОСОБА_2, суд визнає
сприяння розкриттю ряду злочинів, не знаходячи таких обставин щодо ОСОБА_1

Із показань свідка ОСОБА_24 на досудовому слідстві випливає, що його син
ОСОБА_1 після занять боксом став збудженим, першим вступає в суперечку, після
чого починає бійку, особливо це проявляється після вживання спиртних напоїв, що
негативно характеризує підсудного в побуті.

т.1 а.с.132.

За відсутності
обставин, що пом'якшують покарання та враховуючи конкретні обставини учиненого
особливо тяжкого злочину та дані, які характеризують підсудного ОСОБА_1
винятково негативно, суд приходить до переконання, що він для суспільства являє
особливу небезпеку, а тому йому необхідно призначити найсуворіше покарання у
виді довічного позбавлення волі, не вбачаючи підстав для застосування до нього
покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

До ОСОБА_2 26 жовтня 2007 року було застосовано
умовно-дострокове звільнення від покарання у виді позбавлення волі. Проте він
на шлях виправлення не став, протягом невідбутої частини покарання вчинив нові
злочини, в т.ч. і особливо тяжкі умисні злочини.

За таких обставин, суд
приходить до переконання, що для виправлення ОСОБА_2 і попередження вчинення
ним нових злочинів йому за сукупністю злочинів необхідно призначити покарання в
умовах ізоляції від суспільства в межах строку, передбаченого санкціями статей
КК України, за якими він притягується до кримінальної відповідальності.

При розв'язанні цивільних позовів суд виходить з доведеності їх підстав і
розміру та з принципів розумності, виваженості, справедливості.

З урахуванням перенесених потерпілим ОСОБА_10 душевних страждань у
результаті вчиненого на нього розбійного нападу та подальшого у зв'язку з цим
тривалого лікування, заявлені ним позовні вимоги про стягнення моральної шкоди
в розмірі 10 000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі з обох підсудних.

Оскільки потерпілий ОСОБА_11 самостійно відремонтував належний йому
автомобіль і підсудні визнали розмір завданих їхніми діями матеріальної та
моральної шкоди, то його позов підлягає задоволенню повністю.

Визнаючи ОСОБА_1 та ОСОБА_2 винними у вчиненні розбійного нападу на
потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та виходячи з доведеності їхніх позовів, суд
вимоги останніх про відшкодування матеріальної шкоди задовольняє відповідно на
730 грн. та 812 грн. Разом з тим, уважає, що необхідно задовольнити їх вимоги
про відшкодування моральної шкоди відповідно на 2 500 грн. та 188 грн.

Підлягає задоволенню і позов Хмельницької дистанції колії Державного
територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про
стягнення з підсудних 4 528 грн. 18 коп. на відшкодування матеріальної шкоди,
бо є обґрунтованим і підтвердженим належними доказами.

Суд уважає, що шкоду в розмірі 3 030 грн., яку завдано товариству з
обмеженою відповідальністю "ІСП-Мікросистема" внаслідок злочину,
потрібно стягнути з ОСОБА_2, як з винної у його вчиненні особи.

З урахуванням ступеню вини підсудних та їх майнового стану на них
покладаються судові витрати, що їх зробили органи досудового слідства при
провадженні у даній справі у зв'язку з проведенням великої кількості експертиз.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.15, п.п.6,12 ч.2 ст.115, п.п.4,13 ч.2 ст.115, ч.2
ст.187, ч.2 ст. 289, ч.3 ст.289,
ч.3 ст.185, ч.2 ст.342, ч.2 ст.345, ч.3 ст.357, ч.2 ст.126 КК України і
призначити покарання:

за ч.2 ст.15, п.п.6,12 ч.2 ст.115 КК України - 10
(десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

за п.п.4,13 ч.2 ст.115 КК України - довічне позбавлення
волі;

за ч.2 ст.187 КК України - 8 (вісім) років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна;

за ч.2 ст.289 КК України - 6 (шість) років позбавлення
волі;

за ч.3 ст.289 КК України - 9 (дев'ять) років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна;

за ч.3 ст.185 КК України - 5 (п'ять) років позбавлення
волі;

за ч.3 ст.357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

за ч.2 ст.126 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

за ч.2 ст.342 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;

за ч.2 ст.345 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України
остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинення менш
суворих покарань довічним позбавленням волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст.71 КК України
остаточне покарання за сукупністю вироків визначити шляхом поглинення менш
суворих покарань довічним позбавленням волі з конфіскацією всього майна.

Строк покарання обчислювати з 13
січня 2008 року.

Запобіжний захід до набрання
вироком законної сили залишити без зміни -
утримання під вартою.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів,
передбачених ч.2 ст.15, п.п.6,12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.187, ч.2 ст.289, ч.3
ст.289, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.2 ст.126 КК України
і призначити покарання:

за ч.2 ст.15, п.п.6,12 ст.115 ч.2 КК України - 10
(десять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

за ч.2 ст.187КК України - 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією
всього майна;

за ч.2 ст.289 КК України - 6 (шість) років позбавлення волі;

за ч.3 ст.289 КК України - 9 (дев'ять) років позбавлення волі з
конфіскацією всього майна;

за ч.3 ст.185 КК України - 5 (п'ять) років позбавлення волі;

за ч.3 ст. 357 КК України - 1 (один) рік обмеження волі;

за ч.1 ст.358 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

за ч.3 ст.358 КК України - 2 (два) роки обмеження волі;

за ч.2 ст.126 КК України - 3 (три)
роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України остаточне покарання за
сукупністю злочинів призначити шляхом часткового складання призначених покарань
- 12 (дванадцять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією
всього майна.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання
частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком
Хмельницького міського суду від 29 січня 2004 року у виді 8 місяців 26 днів і
остаточно призначити покарання за сукупністю вироків - 13 (тринадцять) років
позбавлення волі.

Строк покарання обчислювати з 13 січня 2008 року.

Запобіжний захід до набрання
вироком законної сили залишити без зміни -
утримання під вартою.

Стягнути солідарно з
ОСОБА_1 та ОСОБА_2Ігоря
Миколайовича на користь:

- потерпілого ОСОБА_10 10 000 грн. на
відшкодування моральної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_11 5 500 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди та 4 500 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_9 812 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 188 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- потерпілого ОСОБА_8 730 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди, 2 500 грн. на відшкодування моральної шкоди;

- Хмельницької дистанції колії Державного
територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" 4
528 грн. 18 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
товариства з обмеженою відповідальністю "ІСП-Мікросистема" 3 030 грн.
на відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази, які зберігаються в камері схову Хмельницького МВ:

- сумку поліпропіленову, чоловічу
зимову шапку, светр чорний, штани джинсові чорного кольору, браслет до
годинника, шматок скляної пляшки, чохол до телефона (т.4, а.с.53); небезпечну бритву з ручкою чорного кольору,
небезпечну бритву з ручкою світлого кольору, розкладний туристичний ніж в
корпусі червоного кольору, розкладний туристичний ніж в корпусі коричневого
кольору, господарський ніж з ручкою коричневого кольору, господарський ніж з
ручкою чорного кольору, іграшковий пістолет, гумову палицю, теслярську сокиру,
два кульчики у вигляді кілець з металу жовтого кольору, (т.4, а.с.57); шматок
шпалери (т.4, а.с.60)- знищити;

- записну книжку, сіру футболку,
сірий шарф, коричневу спортивну шапку (т.4, а.с.53, 57) - повернути засудженому
ОСОБА_2,

- чоловічу куртку, рушник виробництва Індії, рушник виробництва Китаю,-
штани джинсові синього кольору, жилетку, футболку червону, чорну в'язану шапку
великого розміру, чорну в'язану шапку середнього розміру (т.4, а.с.53, 60) -
повернути засудженому ОСОБА_1;

- посвідчення учасника бойових дій
в обкладинці синього кольору, видане на ім'я ОСОБА_8, серії № 147027 (т.2, а.с.177)
- залишити у власності потерпілого ОСОБА_8

- трудову книжку на ім'я ОСОБА_4,
військовий квиток (т.4, а.с.62) - залишити у
власності потерпілої ОСОБА_19

- автомобіль „Деу-Сенс”, номерний
знак НОМЕР_3 (т.1, а.с.173) - залишити у власності потерпілого ОСОБА_11;

- мотоцикл
"ИЖ-Планета-5", номерний знак НОМЕР_2 (т.2, а.с.33) -залишити у
власності потерпілого ОСОБА_6;

- мотоцикл
"ИЖ-Планета-4К", номерний знак НОМЕР_4 (т.2, а.с.28) - залишити у
власності потерпілого ОСОБА_16;

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_3 ( т.4, а.с.57 ),
сліди пальців рук (т.3, а.с.204), дві відеокасети з записом відтворення
обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2, ДВД-диск з оглядом місця події,
ДВД-диск з записом відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_25-
зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Стягнути з
ОСОБА_1 1 670 гривень 94 коп. судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВСУ у
Хмельницькій області р/р 0040 МФО 815013 код №25575309 Управління
Держказначейства Хмельницької області.

Стягнути з
ОСОБА_2 3 739 грн. 73 коп. судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВСУ у
Хмельницькій області р/р 0040 МФО 815013 код №25575309 Управління
Держказначейства Хмельницької області.

Вирок може бути
оскаржено до Верховного Суду України через Апеляційний суд Хмельницької області
протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженими у той же
строк з часу вручення їм копії вироку.

Головуючий /підпис/

Суддя /підпис/

Народні засідателі /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду М.С.Матущак