АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 11сс/778/846/14 ОСОБА_1
Категорія ст. 183 Доповідач в 2 інстанції
КПК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні шляхом проведення відео конференції в порядку ст.336 КПК України між Апеляційним судом Запорізької області та Артемівським СІЗО УДПтС України в Донецькій області у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання виконувача обов`язків слідчого з особливо важливих справ слідчого відділу Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України, погодженого з в.о. начальника відділу процесуального керівництва Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними милами АТО військової прокуратури Південного регіону України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід тримання під вартою, тривалістю 60 днів, без визначення застави, з терміном дії ухвали до 19 січня 2015 року до 01-30 години, у відношенні підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розвадів, Миколаївського району, Львівської області, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, водія військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 5 ч.2 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він призваний на військову службу за призовом відповідно до вимог Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 06 травня 2014 №454/2014, затвердженого Законом України №1240-УП від 06 травня 2014 "Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію", та зарахований до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_1 у військовому званні солдата на посаду водія. Місцем дислокації військового підрозділу є АДРЕСА_2 .

У зв`язку з приведенням військової частини польова пошта НОМЕР_1 до стану бойової готовності, військовослужбовцям частини для службового користування видано штатну стрілецьку зброю, у тому числі солдату ОСОБА_7 - автомат АКСУ калібру 5,45мм та боєприпаси до нього.

19 листопада 2014 року солдат ОСОБА_7 разом з іншими військовослужбовцями військової частини польова пошта НОМЕР_1 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на підставі розпорядження свого командира ОСОБА_11 на автомобілі "Фольцваген Т-5", державний номерний знак НОМЕР_2 виїхали з особистою стрілецькою зброєю до міста Рубіжне Луганської області з метою охорони території навколо будинку останнього.

У ході виконання даного розпорядження військовослужбовці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вступили між собою у злочинну змову, спрямовану на використання свого становища військовослужбовців, та наявної стрілецької зброї для самовільного привласнення владних повноважень працівників правоохоронних органів з метою здійснення протиправних паспортних перевірок цивільних мешканців міста Рубіжна, здійснення їх особистого обшуку та обшуку належного їм майна. При цьому вказані військовослужбовці домовилися між собою застосовувати стрілецьку зброю відносно осіб, які не будуть підкорятися їх вимогам.

Близько 21 - 00 годині, 19 листопада 2014 року військовослужбовці ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , пересуваючись в зазначеному автомобілі по вул. Куйбишева в м. Рубіжне, побачили припаркований на узбіччі автомобіль ВАЗ 2101, державний номерний знак НОМЕР_3 , в салоні якого знаходились раніше їм не знайомі водій ОСОБА_12 та пасажири ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .

Виконуючи свій протиправний намір на самовільне привласнення владних повноважень працівників правоохоронних органів, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з іншими вищевказаними військовослужбовцями, зупинив автомобіль "Фольксваген Т-5" поруч з автомобілем ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_12 та надав останньому незаконне розпорядження заглушити двигун автомобіля та вийти з автомобіля.

У свою чергу ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 не є представниками правоохоронних органів та висувають незаконні вимоги вийти з автомобіля, виходячи з наявних обставин злякався вимог останніх та спробував втекти на своєму автомобілі.

ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , діючи відповідно до раніше досягнутих між собою домовленостей щодо застосування вогнепальної зброї відносно осіб, які не підкорилися їх вимогам, усвідомлюючи можливість заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , діючи умисно з метою перешкоджання втечі останніх, вийшли з автомобіля "Фольксваген Т-5" та відкрили автоматичний вогонь з стрілецької зброї, зокрема автоматів АКСУ калібру 5,45мм, у бік автомобіля ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_12 , який знаходився від них на відстані біля 30 метрів.

Внаслідок вказаних протиправних дій водію автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_12 заподіяні З кулеві вогнепальні поранення грудної клітини та 1 кульове вогнепальне поранення поперекової частини тулуба, від яких настала смерть останнього, та мала місце загроза небезпеки для життя ОСОБА_13 і ОСОБА_14

21 листопада 2014 року о 01-30 годині ОСОБА_7 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 5 КК України.

21 листопада 2014 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 5 КК України.

22 листопада 2014 року виконувач обов`язків слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України, звернувся з клопотанням, погодженим з в.о. начальника відділу процесуального керівництва Управління нагляду за додержанням законів об`єднаними силами АТО військової прокуратури Південного регіону України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 в обґрунтування якого зазначив, що наявна обґрунтована підозра, ОСОБА_7 скоїв злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості скоєного ним злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити чи приховати речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжити вчиняти окремі злочини проти встановленого порядку несення військової служби (військовий злочин), що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що наявні обґрунтована підозра та ризики передбачені ст. 177 КПК України, а також доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою що підлягає скасуванню, оскільки відсутні підстави для застосування найбільш суворої міри запобіжного заходу. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» від 12 серпня 2014 року та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 02 вересня 2014 року Апеляційний суд Запорізької області за визначеною територіальною підсудністю переглядає справи, які підсудні Апеляційному суду Донецької області.

Заслухавши доповідача; пояснення підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги; думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали судді; перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, наявні обґрунтована підозра у скоєнні ОСОБА_7 злочину та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував вимоги ст.177 КПК України, відповідно до якої метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри та ризиків, які дають достатні підстави вважати слідчому судді, суду, що підозрюваний може здійснити зазначені дії.

Обираючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя цілком обґрунтовано, з дотримання положень ч.4 ст. 183 КПК України та з врахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин аргументи підозрюваного ОСОБА_7 стосовно необґрунтованих в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді підстав для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження. Дані, на які посилається підозрюваний в апеляційній скарзі, не спростовують рішення судді по суті клопотання слідчого.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів не вбачає правових підстав, зазначених у ст. 409 КПК України, для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 422 КПК України, колегія судової

УХВАЛИЛА:

ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 22 листопада 2014 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного без задоволення.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді