У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Косарєва В.І. і Нікітіна Ю.І.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 15 квітня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на
вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 березня 2007 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

раніше не судимого,

засуджено

- за ч.1
ст.186 КК України до штрафу в розмірі
850 грн.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України,

раніше не судимого,

виправдано

- за ч.2
ст.186 КК України на підставі п.2 ст.6 КПК України за відсутністю
в його діях складу злочину.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 31 травня 2007 року
вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він
7.07.2006р., знаходячись біля торгівельного будинку “Південний Буг”,
розташованого на перехресті вул. Комсомольська і пр. Леніна в м.
Миколаєві, відкрито заволодів мобільним
телефоном ОСОБА_3 - “Сіменс” А-70, вартістю 390 грн., з СІМ картою “Київстар”, вартістю 25 грн., з
чохлом, вартістю 30 грн.

Виправдовуючи ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України суд вказав на те, що сама його присутність під час вчинення
злочину ОСОБА_1 не утворює складу зазначеного злочину. Крім того, суд вказав,
що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження обставини про те, що
ОСОБА_2 утримував за руку потерпілого ОСОБА_2 з метою перешкодити останньому
забрати телефон, а також те, що ОСОБА_2 вимагав у ОСОБА_3 пиво.

У касаційному поданні, як видно з його
змісту, прокурор порушує питання про перегляд вироку і ухвали апеляційного суду щодо
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у зв'язку з
неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає, що суд при розгляді
кримінальної справи не дав належну оцінку показанням ОСОБА_1 і ОСОБА_2,
потерпілого, свідків, та не усунув протиріччя в їх показаннях. Рішення суду
щодо виправдання ОСОБА_2 за ч.2 ст.186 КК України та перекваліфікації дій
ОСОБА_1 на ч.1 ст.186 КК України є
необґрунтованими. Просить вирок і ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
вважає, що подання задоволенню не підлягає
з таких підстав.

Суд правильно встановив фактичні обставини вчиненого засудженим ОСОБА_1
злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України. Висновки суду щодо винуватості засудженого у вчиненні злочину, за обставин
викладених у вироку, ґрунтуються на
доказах, досліджених у судовому засіданні,
яким суд дав належну оцінку.

Кваліфікація дій засудженого за ч.1 ст.186 КК України відповідає
встановленим обставинам справи.

Покарання засудженому ОСОБА_1
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Висновки суду щодо виправдання ОСОБА_2 за
ч.2 ст.186 КК України ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах,
які детально викладені у вироку і яким суд
дав належну оцінку.

Апеляційним судом перевірялись
доводи подання аналогічного змісту і визнані такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до вимог ст. 398 КПК України
фактичні обставини злочину, які встановлені судом першої і апеляційної
інстанцій не є предметом перевірки в
касаційному порядку.

Підстав до перегляду судових рішень,
з мотивів викладених у поданні, не вбачається.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

У задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом апеляційної інстанції, про перегляд вироку Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 28 березня 2007 року
та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 31 травня 2007 року
щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - відмовити.

Судді:

Федченко О.С. Косарєв
В.І. Нікітін Ю.І.