Справа № 1-23708
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

03.06.2008
року Деснянський районний суд м. Чернігова в
складі:

головуючого
судді - Воронцової С.В.,

при
секретарі - Остапенко О.В.,

за участю
прокурора - Редюк А.О.,

потерпілого
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові справу за
обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого,
неодруженого , раніше судимого 14.05.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст.186 ч.2, 75,76 КК України до 4-х років позбавлення
волі, з випробуванням , іспитовим терміном до 2 років 10 місяців, 24.02.2005
року Деснянським районним судом м.Чернігова за ст.ст.190 ч.2,71 КК України до 4
років 1 дня позбавлення волі,звільнився 22.10.2007 року умовно-достроково на
підставі постанови Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2007 року на
не відбутий термін 1 рік 2 місяці 25 днів,

в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И
В :

29
лютого 2008 року ,близько 19 години ,
ОСОБА_2 знаходячись в приміщенні роздягальні гіпермаркету «Вена» , який
розташований по вул. Проектній,1 в м. Чернігові , шляхом зловживанням довірою
ОСОБА_3,заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг Д-9001», вартістю 1448
грн., сім - карткою оператора мобільного зв»язку «Діджус» вартістю 50 грн. з
грошима на рахунку в сумі 2 грн., а всього на загальну суму 1500 грн. , що
належать потерпілому ОСОБА_1.

Допитаний в судовому засіданні по
пред"явленому обвинуваченню за ст.190 ч. 2 КК України підсудний ОСОБА_2
визнав себе винним повністю і підтвердив викладені вище обставини скоєного
злочину. В скоєному щиро кається, визнав позовні вимоги потерпілого в повному
обсязі та просив не позбавляти його волі.

Факт викрадення його майна при зазначених
вище обставинах підтвердив в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 , заявив та
підтримав позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 1500 грн.

Враховуючи, що фактичні обставини
скоєного злочину, доведеність вини підсудного , кваліфікація його дій , сума
цивільного позову учасниками процесу не
оспорюються, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів і знаходить що
обвинувачення пред"явлене ОСОБА_2органом досудового слідства знайшло своє
підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі.

З урахуванням викладеного суд
приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_2 , які виразилися в заволодінні майна потерпілого ОСОБА_1, шляхом
обману та зловживання довірою останнього
,вчинені повторно підлягають кваліфікації за ст. 190 ч.2 КК України.

Вирішуючи
питання про призначення підсудному покарання суд керується вимогами ст.ст.65-67
КК України та роз»ясненнями Постанови
Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального
покарання" та виходить із принципів законності,
справедливості,обгрунтованності та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення
підсудному міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, що раніше судився, і вчинив злочин в період невідбутого покарання
, позитивно характеризується, приймає до уваги його вік, матеріальні та сімейні
обставини ,стан його здоров"я , наявність обставин, що пом"якшують
покарання, як щире каяття, та активне сприяння розкриттю злочину, за відсутності таких, що його обтяжують, і
вважає, за необхідне призначити ОСОБА_2покарання у вигляді позбавлення волі
згідно мінімальних меж санкції статті що
йому інкримінується.

Приймаючи
до уваги, що підсудний вчинив злочин в період невідбутого покарання за вироком
Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.02.2005 року, від відбування
якого був звільнений умовно-достроково 22.10.2007 року на підставі постанови
Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2007 року на не відбутий термін
1 рік 2 місяці 25 днів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2покарання за сукупністю вироків згідно вимог ст.71 КК
України та п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 7 від 24.10.2003
р. " Про практику призначення судами кримінального покарання",
приєднавши частково невідбуте покарання за вказаним вироком ,оскільки застосування принципів поглинання покарань не
допускається.

Згідно роз”яснень ч.4 п.10,ч.7
п.26 вищевказаної Постанови Пленуму
Верховного Суду України, у разі коли особа була засуджена до позбавлення волі і
була звільнена від відбування покарання
умовно-достроково та в період невідбутого строку покарання вчинила новий злочин, суд зобов'язаний
визначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі, зокрема і тоді коли
останнім за часом вироком призначаються більш м'які види покарання.

Суд вважає що позовні вимоги
потерпілого про відшкодування матеріальної справи підтверджуються необхідними
доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Міру
запобіжного заходу у відношенні підсудного залишити без змін -
підписку про невиїзд.

Початок строку відбування покарання
рахувати з дня фактичного затримання підсудного.

На
підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 190 ч. 2
КК України і призначити йому покарання у вигляді 1(одного) року 3 (три) місяці
позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України приєднати
3 (три) місяці позбавлення волі за вироком Деснянського районного суду м.
Чернігова від 24.02.2005 року і остаточно визначити покарання ОСОБА_2за
сукупністю вироків в вигляді 1 (одного)
року 6(шести) місяців позбавлення волі.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_1
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2на користь
ОСОБА_3-1500 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

До набрання вироком законної сили міру
запобіжного заходу у відношенні засудженого
ОСОБА_2залишити без змін - підписку про невиїзд.

Початок строку відбування
покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з
дня його фактичного затримання.

На вирок може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 діб з моменту його
проголошення.

Суддя