Справа №11-44/11 Головуючий у суді у 1 інстанції - Чернобай
Номер провадження Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - Прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2011 року січня 11 дня колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гончарова М. В.,

суддів - Ященка В.А., Сінашенка В. Г.,

з участю прокурора Ворфоломеєвої Н.П.

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Ковпаківського районного суду від 25 жовтня 2010 року, яким,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

не судимий,

засуджений за ст.368 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки 6 місяців, з конфіскацією належного йому майна, крім житла, за ст.ст.15 ч.3, 368 ч.2 КК України з застосуванням ст.69 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки, з конфіскацією належного йому майна, крім житла.

На підставі ст.70 ч.1 КК України, за сукупністю злочинів, ОСОБА_2 призначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі з позбавленням його права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки 6 місяців, конфіскацією належного йому майна, крім житла.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку, ОСОБА_2 визнаний винним та засуджений за те, що обіймаючи посаду начальника майстерні, яка є структурним підрозділом Сумської виправної колонії №116, відповідно до посадової інструкції був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно функціями у звязку з чим був службовою особою. В цій же колонії відбував покарання Єршов, який був засуджений за вчинення особливо тяжких злочинів і який розраховував на заміну не відбутого покарання на більш мяке. У звязку з цим, Єршов на початку квітня 2010 року, звернувся до іншого засудженого ОСОБА_3, який був розподільником робіт, проханням звернутись до начальника майстерні ОСОБА_2 про переведення його на роботу до цієї майстерні, при цьому Єршов мав на меті отримати добрі характеристики та заохочення, що сприяло б вирішенню питання про заміну не відбутого покарання на більш мяке. ОСОБА_3 передав прохання засудженого ОСОБА_2. ОСОБА_2 погодився виконати прохання Єршова, але за умови передачі йому хабара в сумі 2 500 доларів США. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що 1 500 доларів США необхідно передати йому за працевлаштування Єршова до майстерні, а решту 1 000 доларів США вже у вересні 2010 року після вирішення питання про заміну покарання на більш мяке. Єршов заявив, що його родичі та близькі таких грошей не мають. Після цього, ОСОБА_2 сам зустрівши Єршова поставив тому такі ж вимоги, на що Єршов також заявив, що його родичі та близькі не мають змоги заплатити таку суму грошей. Після цього, ОСОБА_2 переслідуючи мету отримання хабара від Єршова, наполягаючи на висунутих умовах, заявив Єршову, що він не візьме того на роботу до майстерні і засуджений не зможе отримати заохочення та позитивні характеристики і питання про заміну покарання на більш мяке не буде вирішено, тобто ОСОБА_2 створив умови за яких Єршов вимушений був погодитись на давання хабара.

На початку квітня 2010 року, Єршов повідомив про умови висунуті ОСОБА_2, своїй двоюрідній сестрі ОСОБА_4, яка на це погодилась.

22 квітня 2010 року, близько 14 години, ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 отримав від ОСОБА_4 хабара в сумі 12 000 грн., що по курсу НБУ становить 1 514 доларів США та повідомив ОСОБА_4, що решту 1 000 доларів США йому необхідно буде передати у вересні 2010 року, після вирішення питання про заміну Єршову покарання на більш мяке. ОСОБА_2 тут же був затриманий працівниками правоохоронних органів.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок суду подав апеляцію у якій вказує, що суд не врахував тяжкості вчинених ОСОБА_2 злочинів і як результат призначив засудженому занадто мяке покарання, а тому прокурор просить вирок суду скасувати постановити новий вирок, яким призначити засудженому покарання за сукупністю злочинів передбачених ст.ст.368 ч.2 та 15 ч.2, 368 ч.2 КК України у виді 4-х років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями строком на 3 роки, з конфіскацією належного йому майна.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка просила задовольнити подану апеляцію, засудженого, який вважав, що вирок суду є законним та обґрунтованим і просив відмовити у задоволенні апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи викладені у апеляції, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновки суду про доведеність вини засудженого у вчиненні злочинів при обставинах викладених у вироку, а також правильність юридичної кваліфікації дій засудженого у поданій апеляції під сумнів не ставляться.

Що стосується призначеного покарання засудженому, то на думку колегії суддів, при вирішенні цього питання, суд в повному обсязі дотримався вимог ст.65 КК України, при цьому суд обґрунтовано послався на цілий ряд обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та призначив засудженому покарання з застосуванням ст.69 КК України.

Доводи апеляції прокурора стосовно того, що покарання призначене судом засудженому є занадто мяким, є необґрунтованими, адже окрім вказівки на те, що злочини за які засуджений ОСОБА_2 віднесені до категорії тяжких, прокурор не навів інших обставин, які б вказували на незаконність призначеного покарання засудженому. В той же час, прокурор у своїй апеляції не заперечує того, що у справі мається цілий ряд обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_2 злочинів. Більше того, прокурор також просить призначити покарання засудженому з застосуванням ст.69 КК України.

За таких обставин, колегія суддів не знаходить передбачених законом підстав для задоволення апеляції прокурора та скасування вироку суду.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.362,365,366,377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Ковпаківського районного суду міста Сум від 25 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без змін, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7.