№ 621/893/14-к
Пр.1-кс/621/94/2014

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2014 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві клопотання старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з заступником прокурора прокуратури Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в :
29.03.2014 року, близько 04 години, ОСОБА_5 , перебував біля приміщення кафе Титанік, розташованого по площі Радянській в м. Зміїв Харківської області. В цей час між ним та ОСОБА_8 виникла сварка в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , реалізуючи який він навмисно наніс ОСОБА_8 один удар ножем в область живота. В наслідок протиправних дій ОСОБА_5 , згідно виписки із висновку судово-медичної експертизи № 87/Змт від 29.03.2014 року, ОСОБА_8 спричинено проникаюче колото-різане поранення живота, з ушкодженням органів черевної порожнини.
За ступенем тяжкості вищезазначене проникаюче колото-різане поранення, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджені наказом № 6 МОЗ України від 17.01 .1995 р.).
В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , в той же день, настала смерть ОСОБА_8 причиною якої стала гостра кровотеча внаслідок проникаючого колото-різаного поранення живота з пошкодженням органів черевної порожнини.
В ході досудового розслідування встановлено, що в ніч з 28.03.2014 на 29.03.2014 ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приїхали в м.Зміїв та у подальшому покинули місце вчинення злочину на автомобілі NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, який перебуває у розпорядженні ОСОБА_5 на підставі довіреності.
Під час огляду транспортного засобу NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1995 року випуску, було виявлено та тимчасово вилучено два коврики та нашарування ґрунту на них, які можуть зберегти сліди кримінального правопорушення.
29.03.2014 року під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено куртку чорного кольору «Gatti»; спортивний светр с капюшоном «adidas»; брюки чорного кольору; ботинки чорного кольору; футболка білого кольору - в яких він перебував під час вчинення кримінального правопорушення і на яких могли зберегтися сліди злочину.
Крім того, вилучено мобільний телефон «Nokia» 2730 IMEI: НОМЕР_2 , із сім-карткою «МТС» - НОМЕР_3 , без карти пам`яті та аксесуарів до нього; мобільний телефон «Samsung» 5700 I, IMEI: НОМЕР_4 , із сім-карткою «Київстар» - НОМЕР_5 , із картою пам`яті «micro sd» на 1 Gb, без аксесуарів до нього, - якими ОСОБА_5 користувався під час вчинення злочину.
29.03.2014 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Приймаючи до уваги, що тимчасово вилучені 29.03.2014 року, речі мають значення для досудового розслідування, оскільки можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, слідчий ставить питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, з підстав, викладених у ньому.
Захисник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання та вказав на доцільність накладення арешту й на транспортний засіб, оскільки він також має значення для досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечень проти задоволення клопотання не мав, підтвердив перелік вилученого у нього майна, зазначений у клопотанні.
Ознайомившись з матеріалами клопотання, вислухавши сторони кримінального провадження, дійшов наступного:
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Частиною 4 ст. 170 КПК України визначено, що заборона на використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані судом лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Наданими доказами підтверджується, що речі, які було тимчасово вилучено 29.03.2014 року, відповідають критеріям, визначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучені предмети відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки прокурор у судовому засіданні та слідчий у клопотанні довели наявність достатніх підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення; вилучені речі мають значення для досудового розслідування, оскільки мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та є можливість використання їх як доказів.
Крім того існують ризики, щодо зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, що вказує на обгрунтованість клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-
у х в а л и в :
1.Клопотання старшого слідчого СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене з заступником прокурора ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна задовольнити.
2.Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: два коврики та ґрунт із коврика, вилучені 29.03.2014 року при огляді транспортного засобу NISSAN PRIMERA, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; куртку чорного кольору «Gatti»; спортивний светр с капюшоном «adidas»; брюки чорного кольору; ботинки чорного кольору; футболку білого кольору; мобільний телефон «Nokia» 2730 IMEI: НОМЕР_2 , із сім-карткою «МТС» - НОМЕР_3 , без карти пам`яті та аксесуарів до нього; мобільний телефон «Samsung» 5700 I , IMEI: НОМЕР_4 , із сім-карткою «Київстар» - НОМЕР_5 , із картою пам`яті «micro sd» на 1 Gb, без аксесуарів до нього, які вилучені 29.03.2014 року при затриманні ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.
3.Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
4.Ухвала про арешт майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_6 .
Слідчий суддя: