У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого, судді

Шевченко Т.В.

суддів

Кривенди О.В., Селівона О.Ф.

розглянула в судовому засіданні у
м. Києві 5 квітня 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на судові рішення щодо
ОСОБА_1.

Вироком
Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2006 року ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше неодноразово судимого, востаннє вироком цього ж суду від 18.06.2004
року за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст.75 КК
України звільненого від відбування покарання з випробуванням та іспитовим
строком 1 рік

засуджено
за ч.1 ст. 122 КК України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням і іспитовим строком
на 1 рік та покладено обов'язок періодично з'являтися на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої служби.

Ухвалою Апеляційного суду
Запорізької області від 6 вересня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без
зміни.

ОСОБА_1
засуджено за те, що 14.01.2006 року у дворі будинку АДРЕСА_1 близько 1 години
ночі на грунті особисних неприязних відносин з ОСОБА_2 у ході сварки, яка
переросла у бійку, умисно наніс удар ногою в область паха, заподіявши
потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі потерпілий
ОСОБА_2 просить змінити вирок у зв'язку з невідповідністю призначеного
покарання внаслідок м'якості, безпідставне звільнення ОСОБА_1 від відбування
покарання і призначити йому покарання, пов'язане з позбавленням волі та
стягнути на його користь матеріальну та моральну шкоду.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок
суду про доведеність винності ОСОБА_1 у заподіянні потерпілому ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесного ушкодження за викладених у вироку обставин
грунтується на зібраних та досліджених судом доказах. Дії засудженого правильно
кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Обираючи
покарання ОСОБА_1, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про
його особу, який задовільно характеризується, щиро розкаявся у вчиненому та
активно сприяв розкриттю злочину, має на утриманні малолітню дитину, взяв до
уваги неправомірну поведінку потерпілого та призначив покарання відповідно до
вимог ст.65 КК України. З урахуванням вказаних пом'якшуючих обставин суд дійшов
висновку про можливість застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов'язків.

Разом
з тим, суд, відповідно до вимог ст.291 КПК України, залишив без розгляду
цивільний позов ОСОБА_2 у зв'язку з його відсутністю в судовому засіданні, що
не позбавляє потерпілого права звернутися з позовом у порядку цивільного
судочинства.

Таким
чином, при перевірці справи не виявлено передбачених ст.398 КПК України підстав
для призначення справи до розгляду касаційним судом з повідомленням осіб,
зазначених ст.384 КПК України.

Керуючись ст.394 КПК України,
колегія суддів

у х в а
л и л а :

відмовити
ОСОБА_2 у задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Шевченко
Т.В. Кривенда О.В. Селівон О.Ф.