Справа № 1-11/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
лютого 2008року селище
Верховина

Верховинський районний суд
Івано-Франківської області

у
складі: головуючого - судді Данилюк М.П.

при секретарі Фурманюк В.М.

з
участю прокурора Сілецької С. Ю.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка і жителька с. Красноілля
Верховинського району Івано-Франківської області, українка, громадянка України
, неодружена, на утриманні одна малолітня дитина, освіта середня , не працює,
раніше не судима, депутатом не являється, у вчиненні злочину передбаченого ч.2
ст.307, ч.2 ст.311 КК України суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
умисно незаконно придбала і перевозила особливо небезпечні наркотичні засоби та
прекурсори з метою їх збуту поєднаного з передачею у місця позбавлення волі.

Злочин
скоєно при таких обставинах:

ОСОБА_1
20 листопада 2007 року о 13.30 год. в с.Красноілля Верховинського району
Івано-Франківської області, незаконно придбала переслані їй посилкою від
вказаного на ній відправника ОСОБА_2 мешканки АДРЕСА_1, саморобний особливо
небезпечний наркотичний засіб - опієм ацетильованим в кількості 0,737 грама та
прекурсор - ангідрит оцтової кислоти в кількості 0,275 грама, після чого
перевозила їх в рейсовому мікроавтобусі, з метою подальшого збуту у місця
позбавлення волі, виправну колонію № 41 що в с. Товмачик Коломийського району
Івано-Франківської області де відбуває покарання її спів житель ОСОБА_3, тобто
вчинила умисні дії, які виразились в умисному незаконному придбанні і
перевезенні особливо небезпечних наркотичних засобів та прекурсорів з метою їх
збуту поєднаного з передачею у місця позбавлення волі.

В
судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 винною себе визнала повністю і суду
пояснила, що проживає в присілку Буків'ян с. Красноілля Верховинського району
Івано-Франківської області зі своїм малолітнім сином, якому минув один рік,
мамою, її співжителем та їхньою перестарілою тіткою. З місяця вересня 2005 року
спів проживала із своїм спів жителем ОСОБА_3, але не зареєструвала шлюбні
відносини тільки із-за того, що ОСОБА_3 перебував в шлюбних відносинах із іншою
жінкою, хоча фактично з нею не проживав та що в квітні місяці 2006 року його
було засуджено Верховинським райсудом до кримінального покарання - позбавлення
волі і яке він відбуває в колонії с.Товмачик Коломийського району. ІНФОРМАЦІЯ_2
вона народила сина батьком якого є ОСОБА_3, тому з метою збереження їхньої
сім'ї, вона продовжувала підтримувати з ним зв'язок, регулярно відвідуючи його
на побаченнях в колонії. При одному із побачень в місяці серпні 2007 року
ОСОБА_3 сказав їй, що до неї пізніше зателефонують і попросять її про якусь
послугу, при чому наполегливо просив її виконати. Після того до неї подзвонив
мужчина, який назвав себе ОСОБА_4 та сказав, що він від ОСОБА_3та щоб вчинила
певну послугу, а пізніше зателефонував і сам ОСОБА_3 який попросив прискорити
виконання тієї послуги, яку просив мужчина, та пояснив що це в його інтересах
бо в нього склались там якісь неприємності. Через кілька днів після дзвінка
ОСОБА_3, знову подзвонив той мужчина і в наполегливій формі почав наполягати на
виконанні його вимоги. В вересні місяці 2007 року вона поїхала на чергове
побачення із ОСОБА_3 де він їй повідомив, що на її адрес прийде посилка з Криму
в якій буде мобільний телефон і якого вона повинна йому передати при наступному
побаченні. Повернувшись із чергового побачення від ОСОБА_3, десь через тиждень,
вона отримала посилку із республіки Крим, але точної адреси та прізвища відправника
вона не пам'ятає. В тій посилці були речі та мобільний телефон який вона мала
передати ОСОБА_3 при наступному побаченні. При спробі передачі мобільного
телефону, її працівниками установи було обшукано і вилучено телефон, тому через
тиждень ОСОБА_3 по телефону дав їй адрес і сказав щоб вона перерахувала на той
адрес 350 грн. за втрачений телефон. Вона ці гроші перерахувала.

06 чи 07
листопада 2007 року їй зателефонував мужчина, який знову назвав себе ОСОБА_4 та
сказав, що на її адресу з Криму прийде 3-4 посилки в одній із яких буде
спортивна куртка і в кишені куртки буде два пакетики обмотані в целофан і які
вона повинна буде закатати в банки із тушонкою та передати ОСОБА_3 при
побаченні разом з іншими речами, що будуть в тих посилках. Мужчина вимагав від
неї виконання своєї вимоги та говорив, що коли вона не виконає його вимоги то у
ОСОБА_3 будуть великі проблеми, а також можуть бути великі проблеми і у неї.
Вона боячись за свого спів жителя та за своїх близьких, погодилась виконати
його вимогу. 20 листопада 2007 року на поштовому відділенні вона отримала 5-ть
посилок з адресою відправника АДРЕСА_1 від ОСОБА_2. З мотивів того, щоб посилки
легше було їй нести, взяла з дому дві господарських сумки та поліетиленовий
кульок і розпечатавши посилки, відразу, в приміщенні поштового відділення,
переклала все що там знаходилось до
сумок, не перевіряючи що там є. Одяг, який там був, положила в поліетиленовий
кульок не оглядаючи його та забравши сумки, пішла на автобусну зупинку в центрі
с. Красноілля, а коробки від тих посилок залишила в приміщенні поштового
відділення. На автобусній зупинці присіла до рейсового мікроавтобуса та поїхала
ним до себе додому. Доїхавши до лісопильного цеху в с.Красноілля, що належить
приватному підприємцю ОСОБА_5, вийшла із мікроавтобуса разом із сумками що мала
при собі, так як там є стежка до її дому. В цей момент до неї підійшли
працівники міліції і запропонували їй поїхати разом із сумками до райвідділу.
Погодившись на те, вона присіла до їхнього автомобіля і її разом із сумками було
доставлено до Верховинського райвідділу міліції. В приміщенні райвідділу
працівники міліції запросили понятих і в їх присутності оглянули сумки де
виявили в лівій кишені спортивної сумки, яка була в поліетиленовому кульку, три
згортки в целофані з речовиною темного кольору та два заплавлені пластмасові
ковпачки з вмістом прозорої рідини. Діяла вона на свій страх і ризик, бо хотіла
допомогти своєму спів жителю уникнути проблем із-за боргів, що виникли в нього
в колонії. Вона знає, що до позбавлення волі, ОСОБА_3 ніколи не вживав
наркотичні засоби. Вона боялась тільки за свого спів жителя та за свою сім'ю.
Вона знала і усвідомлювала те, що має передати в колонію заборонені речі, однак
боячись за рідних вона погодилась на умови які їй запропонували. У вчиненому
щиро розкаюється, просить не позбавляти її волі та при винесенні вироку
врахувати те, що вона активно сприяла слідству при розкритті злочину, має на
утриманні малолітню дитину, перестарілу тітку якою опікується та є єдиним
годувальником їх сім'ї.

Крім
визнання вини самою підсудною її винність повністю підтверджується показаннями
свідків та іншими доказами по справі.

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснив, що був присутнім при проведенні огляду сумок та
поліетиленового кулька які ОСОБА_1 мала із собою. При огляді в кишені
спортивної куртки було виявлено целофановий згорток невеликих розмірів.
Розгорнувши той згорток, в ньому були замотані інші два згортки з фольгового
паперу та в одному із них знаходились два пластмасові ковпачки циліндричної
форми і заплавлені по кінцях з вмістом прозорої рідини, а в іншому три вузлики
невеликих розмірів з поліетиленової плівки голубого кольору, які були зав'язані
нитками білого кольору та в них знаходилась речовина густої концентрації
темного кольору. На задані питання, жінка відповіла, що до її затримання вона
отримала посилки із Криму і заздалегідь була проінформована по телефону
невідомим їй про те що вона повинна в подальшому ці кульки закатати в банку із
тушонкою та передати своєму спів жителю в колонію в с.Товмачик Коломийського
району при побаченні. Виявлені речі у жінки, при ньому та при іншому понятому
упакували в пластиковий пакет-файл та опечатали його, при чому в місці
опечатування цього пакета ним та іншим понятим, а також самою ОСОБА_1 були
поставлені підписи. Крім цього працівниками міліції було оформлено протокол про
результати проведення цього огляду, про що він і засвідчив своїм підписом.

Свідок
ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її дочкою, яка проживає в незареєстрованому
шлюбі із ОСОБА_3, який відбуває покарання в установі в с.Товмачик Коломийського
району, та куди дочка їздить на побачення. В них росте спільний син. В вересні
місяці 2007 року дочка готовила передачу в установу і побачила як дочка почала
молоти на м'ясорубці головки сухого маку. Спитавши її для чого це вона робить,
дочка відповіла, що мусить це передати ОСОБА_3 в установу. Вона насварила
дочку, а сама пішла поратись по господарству і уже не бачила, що вона робила з
тим маком.

Свідок
ОСОБА_8 суду пояснила, що протягом останніх п'ятнадцяти років , вона працює
начальником поштового відділення в с. Красноілля Верховинського району.
13.11.2007 року до поштового відділення, на якому вона працює, прийшло п'ять
посилок з вказаною на них адресою одержувача с. Красноілля Верховинського
району для ОСОБА_1. Після їх надходження до поштового відділення, того ж дня,
вона передала повідомлення на ці посилки листоноші ОСОБА_9 для їх вручення
адресату. 20.11.2007 року біля 12 год. до поштового відділення прийшла ОСОБА_1
яку вона знає більше одного року, та представивши направлені їй повідомлення на
посилки і свій паспорт, отримала п'ять посилок у ящиках встановленого взірця
Укрпоштою. Про одержання посилок ОСОБА_1 підписалася поставивши відмітку
відповідно до представленого документа. Після цього, ОСОБА_1 в приміщенні
поштового відділення, розпакувала посилки та все що в них знаходилось,
переклала до своїх двох господарських сумок та поліетиленовий кульок які мала
із собою. При тому як ОСОБА_1 перекладала із посилок в сумки отримане, бачила
тільки що там були продукти харчування і одяг, а що окрім цього було в тих
посилках, не звернула уваги. Переклавши все із посилок до сумок, ОСОБА_1
залишила посилочні ящики в приміщенні поштового відділення, а сумки забрала і
пішла на вулицю. Пізніше прийшли працівники міліції і вилучили посилочні ящики,
які залишила ОСОБА_1 та п'ять розписок про отримання нею посилок.

Із
протоколу огляду речей та місця події (а.с.6) вбачається, що в поліетиленовому
кульку з малюнками роз по обидві сторони, знаходиться бавовняний светр чорного
кольору з двома білими полосами на рукавах, спортивні бавовняні штани
темно-синього кольору, чотири скляні флакони ємкістю по 2,50 мл (упаковані)
закорковані металічними кришками та з етикетками на них, що мають надпис дві
«Глюкоза» і дві інші «РЕОСОРБІЛАКТ» . Дані флакони заповнені прозорою рідиною
до помітки 200 мл на шкалі цих флаконів. В нижній кишені светра, розміщений
згорток прозорого поліетилену, в якому обмотано інші два згортки з фольги, в
одному із них обмотані два предмети циліндричної форми, виготовлені з пластмаси
білого кольору яка заплавлена по їх кінцях. В іншому згортку із фольги,
знаходиться три вузлики з поліетилену голубого кольору і зв'язані нитками
білого кольору.

Із
протоколу огляду речових доказів (а. с. 94) вбачається, що на всіх п'яти посилках
в графі адреса відправника кульковою ручкою синього кольору зроблено записи:
ОСОБА_2 АДРЕСА_1, а у графі адреса одержувача: ОСОБА_1 АДРЕСА_2.

Із
висновку експерта № 0922 від 26.11.2007 року (а.с.90-92) вбачається, що надана
в трьох пластикових згортках речовина загальною вагою 0,737 грама є саморобним
особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений - опієм
ацетильованим. Надана в двох ковпачках рідина загальною вагою 0,275 грама є
прекурсором - ангідридом оцтової кислоти.

Таким
чином, оцінюючи здобуті докази, суд приходить до висновку про доведеність
винності підсудної, а тому її дії слід кваліфікувати за ст.ст. 307 ч.2, 311 ч.2
КК України оскільки вона . умисно незаконно придбала і перевозила особливо
небезпечні наркотичні засоби та прекурсори з метою їх збуту поєднаного з
передачею у місця позбавлення волі.

Обираючи
покарання підсудній, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
підсудної, що раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, у
вчиненому щиро розкаялася, сприяла слідству при розкритті злочинів, на її
утриманні знаходиться малолітня дитина віком до семи років та перестаріла тітка
якою вона опікується, являється єдиним годувальником своєї сім'ї і вважає за
можливе її виправлення без відбуття покарання з встановленням іспитового строку
згідно ст. 79 КК України та покладеними обов'язками відповідно до ст.76 КК
України.

Керуючись
ст.ст. 323,324 КПК України, суд , -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винною за ст.307 ч.2, ст. 311 ч.2 КК України і призначити покарання:

За ст.
307 ч.2 КК України на п'ять років позбавлення волі;

За ст.
311 ч.2 КК України на три роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України остаточне покарання обрати шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим - п'ять років позбавлення волі. Застосувати
ст. 79 КК України звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на три
роки.

На
підставі п.2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обов'язок не виїжджати за
межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи.

Запобіжний
захід залишити попередній - підписка про невиїзд.

Речові
докази по справі /а.с. 97, 98/ п'ять паперових коробок та наркотичний засіб
-опій ацетильований в кількості 0,707 грам та два пластмасові ковпачки в яких
знаходився прекурсор - ангідрид оцтової кислоти - знищити.

Стягнути
з ОСОБА_1 на рахунок УДК Івано-Франківської області код 25574765 МФО 836014 р/р
0209 банк - одержувач УДК Івано-Франківської області для НДЕКЦ при
УМВС 1438 грн. 25 коп. за експертні послуги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному
порядку до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п'ятнадцяти діб з
моменту проголошення через Верховинський райсуд.

Головуючий: