Справа № 11-186/11 Головуючий у І інстанції Білокур
Категорія - ст.121 ч.1 КК Доповідач Антипець В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
суддів: Мельниченка Ю. В. Миронцова В. М.

з участю прокурора Шваб Л. В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодружений, який має малолітнього сина від співмешканки, не працював, був засуджений:

1) 02.04.2001 року Прилуцьким районним судом Чернігівської області за ст. ст. 140 ч.2, 101 ч.1, 190 ч.2 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

2) 26.07. 2006 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області за ст. ст. 185 ч.3, 309 ч.2, 263 ч.1 70 ч.1 КК України на три роки позбавлення волі.

25.05. 2009 року був звільнений з місць позбавлення волі у звязку з відбуттям строку покарання.

Засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України на пять років позбавлення волі.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_2 на користь держави в особі Прилуцької центральної міської лікарні, як витрати понесені за лікування потерпілого ОСОБА_3, 2 186 грн.

Стягнуто із засудженого ОСОБА_2 на користь держави 258 грн. судових витрат за проведення експертизи НДЕКЦ при УМВ України в Чернігівській області.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_2 засуджений за те, що 10 жовтня 2010 року, близько 20 години, в селі Заїзд Прилуцького району Чернігівської області, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, на ґрунті неприязних стосунків, під час сварки, навмисно завдав проникаюче ножове поранення лівої половини грудної клітки ОСОБА_3 та побив останнього руками і ногами по різним частинам тіла, заподіявши тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Засуджений ОСОБА_2 вирок суду не оскаржує.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду змінити, виключити з мотивувальної частини посилання суду на обставину, що помякшує покарання засудженого, перебування останнього в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, під час захисту інтересів своєї сімї. Позов Прилуцького міжрайонного прокурора задовольнити в повному обсязі, стягнути із ОСОБА_2 на користь Прилуцької центральної районної лікарні 2186 грн. 70 коп. витрат, понесених на лікування потерпілого ОСОБА_3

Доводи апеляції обґрунтовані тим, що під час розгляду кримінальної справи, така обставина, як перебування засудженого ОСОБА_2 під час вчинення злочину в стані сильного душевного хвилювання, підтвердження не знайшла. Потерпілий ОСОБА_3 лікувався в Прилуцькій районній лікарні, тоді як суд стягнув кошти із засудженого за лікування потерпілого на користь міської лікарні, що є неправильним.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає апеляцію прокурора задовольнити.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 в навмисному заподіянні потерпілому ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на сукупності зібраних доказів, є правильними і ніким не оспорюються.

Разом з тим, вирок суду підлягає зміні в частині вирішення цивільного позову та виключення з мотивувальної частини посилання суду як на обставину, що помякшує покарання засудженого, перебування останнього в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, під час захисту інтересів своєї сімї.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає із колишньою співмешканкою потерпілого ОСОБА_3, якого наздогнав біля його будинку, завдав кулаком удару в обличчя, після чого дістав з рукава кухонний ніж та завдав ножового поранення. Після поранення продовжував бити потерпілого руками та ногами по різним частинам тіла.

Під сильним душевним хвилюванням, викликаним неправомірними діями потерпілого, розуміють сильні, такі, що швидко виникають та бурхливо протікають, короткочасні стани психіки винного, причиною яких була неправомірна поведінка потерпілого. При цьому важливим є те, що стан душевного хвилювання виник відразу після вчинення потерпілим неправомірних дій, а не через значний проміжок часу.

Потерпілий ОСОБА_3 свою появу на подвірї засудженого пояснював необхідністю спілкування з сином, який проживає з матірю, теперішньою співмешканкою ОСОБА_2

Під час судового засідання засуджений ОСОБА_2 підтвердив, що коли потерпілий пішов з його двору, конфлікт був вичерпаним, він взяв кухонний ніж і побіг до подвіря, де проживає потерпілий, щоб провчити останнього.

Отже, між конфліктом і спричиненням тяжких тілесних ушкоджень пройшов значний проміжок часу, що виключає стан сильного душевного хвилювання у засудженого ОСОБА_2 Навпаки, останній діяв свідомо, озброївся кухонним ножем, попрямував до місця проживання потерпілого, який загрози ні засудженому, ні його сімї, не створював, навмисно заподіяв тяжких тілесних ушкоджень.

Стягуючи із засудженого витрати за лікування потерпілого на користь держави в особі Прилуцької центральної міської лікарні, суд припустився помилки і не виконав вимог матеріального закону.

Відповідно до ст. 1206 Цивільного Кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування, зараховуються до відповідного бюджету.

Потерпілий ОСОБА_3, у звязку із заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень засудженим ОСОБА_2, перебував на лікуванні в Прилуцькій центральній районній лікарні з 11. 10. 10 року по 26. 10. 10 року, на його лікування затрачено 2 186 грн. 70 коп., що підтверджується довідкою на а. с. 13.

Районна лікарня є державним закладом охорони здоровя, відповідно кошти повинні стягуватися в місцевий бюджет.

Таким чином відшкодуванню із засудженого на користь місцевого бюджету підлягає сума в розмірі 2 186 грн. 70 коп., за лікування потерпілого ОСОБА_3 в Прилуцькій центральній районній лікарні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 13 січня 2011 року щодо ОСОБА_2 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду як на обставину, що помякшує покарання засудженого, перебування останнього в стані сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого, під час захисту інтересів своєї сімї.

Стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь державного бюджету Прилуцького району Чернігівської області 2186 грн. 70 коп. за лікування потерпілого ОСОБА_3 в Прилуцькій центральній районній лікарні.

В решті цей же вирок залишити без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5