Справа №11-416/ 2007 р. Головуючий у 1 інстанції Луценко О.П.
Категорія: ст.296 ч.2 КК України Доповідач Ковтун В.П.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2007 року колегія судців Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого Ковтуна В.П. Суддів Дуфнік Л.М., Суслова М.І. з участю прокурора Леськіва В.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому справу за апеляцією помічника прокурора
Ярмолинецького району, який брав участь у розгляді справи першої інстанції, на вирок Ярмолинецького районного суду
від 24 квітня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, українця, громадянина

України, уродженця м. Кривого Рогу

з базовою середньою освітою, неодруженого, учня 3-го
курсу

Ярмолинецького професійного ліцею, мешканця с. Скаржинець

Ярмолинецького району, судимого
06.02.06р.

за ст. 185 ч.3 КК України до 3-х років позбавлення волі,
на

підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування
покарання

з іспитовим строком на один рік

засуджено за ст. 296 ч.2 КК України
на два роки позбавлення волі.

На підставі ст.
71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання остаточно
призначено ОСОБА_1покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки і
шість місяців.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2року народження,
українця, громадянина України, з
середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, військозобов'язаного, несудимого
в силу ст. 89 КК України, мешканця с
Скаржинець Ярмолинецького району,

засуджено за ст. 296 ч.2 КК України на два роки позбавлення волі.

Відповідно до
ст. 75 КК України ОСОБА_1. та ОСОБА_2звільнено від відбування покарання з
випробуванням строком на 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язано ОСОБА_1. та
ОСОБА_2.: не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

повідомляти в органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання;

2

- періодично з 'являтись для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи. Перебувають на підписці про
невиїзд.

За вироком суду ОСОБА_1. та ОСОБА_2. засуджено за те, що вони в стані алкогольного сп'яніння 13 січня 2007 року біля 20 год. в
дворі довомоволодіння ОСОБА_3. в с Скаржницях Ярмолинецького
району грубо порушили громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, які супроводжувалось особливою зухвалістю,
навмисно повибивали шибки у вікнах та веранді
будинку і викрикували погрози на адресу ОСОБА_4. та членів його
сім'ї, які проживали у цьому будинку.

За змістом апеляції прокурор просить вирок стосовно ОСОБА_1. скасувати за невідповідності висновків суду фактичним обставинам
справи. На його думку суд безпідставно виключив з обвинувачення вчинення
ОСОБА_1хуліганських дій і щодо малолітньої доньки ОСОБА_4.

За таких обставин та з врахуванням вчинення ним злочину під час іспитового
строку просить постановити новий вирок з
призначенням йому позбавлення волі реально.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора на підтримання апеляції,
пояснення засудженого ОСОБА_1., який заперечував проти апеляції, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія
суддів знаходить її такою, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 223 КПК України у обвинувальному висновку
зазначаються обставини справи як їх встановлено на
попередньому слідстві: місце, час, способи, мотиви і наслідки злочину, вчиненого кожним із обвинувачених, а також докази, які
зібрані в справі; показання кожного з обвинувачених
по суті пред'явленого йому обвинувачення, доводи, наведені ним на
свій захист, тощо.

В порушення зазначеного закону органи досудового слідства цих вимог щодо
ОСОБА_2. не виконали. Йому було пред'явлено
обвинувачення у вчиненні тих дій, які фактично вчинив ОСОБА_1., тобто для
останнього воно не є конкретним.

На свій захист ОСОБА_2. (а.с. 66) давав показання про намагання припинити
неправомірні дії ОСОБА_1., а шибку розбив лише тоді, як останній отримав поранення
сокирою від ОСОБА_4. Не конкретними є і його
показання, коли він пояснював, що розбив у веранді „біля двох" шибок. Таким чином мотиви дій ОСОБА_2. досліджені поверхово і їх
хуліганське походження є сумнівним, поскільки
вони майже такі ж, як і ОСОБА_5., котра привела обох засуджених до господарства
ОСОБА_3. з певного приводу. З'ясування наведених обставин має суттєве значення,
оскільки може вплинути і на кваліфікацію дій ОСОБА_1.

На ці недоліки не звернув увагу і суд, постановивши вирок з порушенням
вимог ст. 334 КПК України. Більше того, він прийняв немотивоване
рішення про виключення з обвинувачення
ОСОБА_1. дії по захвату руки малолітньої доньки ОСОБА_4., на що обгрунтовано
звернуто увагу в апеляції прокурора.

За таких обставин кримінальна справа щодо обох засуджених підлягає
поверненню на додаткове розслідування. Під час
його проведення більш ретельно з'ясувати роль ОСОБА_2, за наявності до того підстав конкретизувати пред'явлення йому обвинувачення.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 362, 365, 367 КПК України, колегія суддів, -

3

ухвалила:

Апеляцію прокурора задоволити частково.

Вирок Ярмолинецького районного суду від 24 квітня 2007 року стосовно
ОСОБА_1 та в порядку ст. 365 КПК України
щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу повернути
прокурору Ярмолинецького району для проведення додаткового
розслідування.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1та
ОСОБА_2залишити підписку про невиїзд.