Справа № 199/2524/15-к
ВИРОК
іменем України
2015 року серпня місяця 07 дня Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську кримінальні провадження № 0003824 та № 0000342 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 21.12.2011 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;
2) 22.02.2012 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнення: 11.06.2014 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 2 місяці 23 дні;
за його обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та його законного представника ОСОБА_9 і представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_11 , педагога ОСОБА_12 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , маючи дві непогашені судимості за злочини проти власності, знову вчинив шість умисних корисливих злочинів проти власності на території Дніпропетровської області за наступних обставин.

1) 29.09.2014 близько 12:00 годин ОСОБА_3 знаходився на АДРЕСА_2 , де у нього виник злочинний намір на проникнення через хвіртку на територію вищевказаного домоволодіння, яке огороджене парканом, з метою викрадення чужого майна (крадіжки), що знаходиться у будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день близько 12:10 години ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно проник через хвіртку на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Потім ОСОБА_3 підійшов до будинку та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевого прута, шляхом злому вікна, таємно проник в житловий будинок. Діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав майно, що належать ОСОБА_13 , а саме: ноутбук марки «Lenovo Z400», вартістю 5193,02 гривень, гроші в розмірі 3000 гривень та особисті документи ОСОБА_13 .
Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився їм на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 8193,02 гривень.
2) Далі, 16.10.2014 близько 22:30 години ОСОБА_3 знаходився в номері № 107 готелю «Relax» за адресою: АДРЕСА_3 , де вживав спиртні напої з ОСОБА_14 . Близько 01:00 години 17.10.2014 ОСОБА_15 заснув у номері, а ОСОБА_3 побачив на столі ноутбук марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk, що належить ОСОБА_16 . В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а саме вищевказаного ноутбуку.
Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в цей же день близько 01:10 години ОСОБА_3 , знаходячись у номері № 107 готелю «Relax», розташованого по вул. Сучкова 2 в місті Новомосковську Дніпропетровської області, переконавшись, що його дії ніким не помічені таємно, повторно викрав ноутбук марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk, вартістю 3549 гривень, гроші в розмірі 350 гривень та пластикові картки «Приватбанк», які не мають матеріальної цінності для потерпілого.
Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 3899 гривень.
3) Далі, 05.01.2015 близько 18:00 години ОСОБА_3 перебував в приміщенні під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_4 , де зустрів неповнолітнього ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_3 виник злочинний намір на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), що належить ОСОБА_8 , поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день близько 18:05 годині ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, перебуваючи в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_4 , усвідомлюючи відкритий характер своїх противоправних дій здійснив напад з метою заволодіння майном ОСОБА_8 для чого завдав один удар правою рукою в область грудної клітини ОСОБА_8 , після чого дістав з правої кишені своєї куртки предмет, схожий на ніж, та погрожуючи ним і застосовуючи психічне насильство у вигляді погрози вбивства, якщо останній не виконає його вимоги став вимагати належний йому мобільний телефон. ОСОБА_8 , будучи неповнолітньою особою, сприйняв погрозу ОСОБА_3 , як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, передав ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон «Samsung Star II S5260», вартістю 722,40 гривні, після чого ОСОБА_3 подавив його волю чинити опір, заволодів вищевказаним телефоном, поклавши предмет схожий на ніж до кишені куртки та примусив ОСОБА_8 зайти в ліфт і піднятися на 8 поверх з метою покликати дівчину, а сам тим часом з місця вчинення злочину з мобільним терміналом «Samsung Star II S5260», належним неповнолітньому ОСОБА_8 , зник, розпорядившись їм подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 722,40 гривні..
4) Продовжуючи свою злочинну діяльність, 12.01.2015 близько 15:10 години ОСОБА_3 знаходився по АДРЕСА_5 , де у нього виник злочинний намір на проникнення на територію вищезазначеного домоволодіння, яке огороджене парканом, з метою викрадення чужого майна (крадіжки), що знаходиться у будинку.
Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день близько 15:00 години ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, незаконно переліз через огорожу на територію домоволодіння АДРЕСА_5 . Після цього ОСОБА_3 підійшов до будинку та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки, шляхом злому вікна, таємно проник у вищевказаний житловий будинок, де діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав майно, що належать ОСОБА_17 , а саме: телевізор марки «PK Samsung» моделі UE40EH5307KXUA, вартістю 4838 гривень; пульт від вищевказаного телевізора та флеш-карту, які не мають матеріальної цінності для потерпілого.
Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на загальну суму 4838 гривень.
5) Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.01.2015 о 22:00 годині ОСОБА_3 знаходився в приміщенні продуктового магазину по АДРЕСА_6 , де у нього виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) з прилавку вищевказаного магазину, а саме: дерев`яної бочки з вином «Кагор», об`ємом 10 л., що належить ФОП ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день близько 22:05 години ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні продуктового магазину по АДРЕСА_6 , переконавшись, що його дії ніким не будуть помічені, викрав та сховав під свою куртку дерев`яну бочку, вартістю 100 гривень з вином «Кагор», об`ємом 10 л., вартістю 700 гривень.
Після цього ОСОБА_3 вийшов із приміщення магазину, тобто з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 800 гривень.
6) 10.02.2015 близько 17:30 години ОСОБА_3 зайшов в магазин «Ізбушка», який розташований за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Желваковського, 6. В цей момент у ОСОБА_18 виник злочинний намір на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, а саме продавця магазину потерпілої ОСОБА_19 .
Реалізовуючи свій злочинний намір на напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, у вказаний час та місці, будучи особою, яка раніше 05.01.2015 року вчинила розбій, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 зайшов за торгівельний прилавок магазину, де в коробці із під чаю побачив грошові кошти, а рядом два мобільних телефони, що належали потерпілій ОСОБА_19 .
Далі, ОСОБА_3 , тримаючи в правій руці розкладний ніж та погрожуючи ним застосувати насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , яка сприйняла погрозу ОСОБА_3 як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, напав на останню та заволодів майном потерпілої ОСОБА_7 , а саме: грошовими коштами в розмірі 1000 гривень; мобільним телефоном марки «Нокія 302», який згідно висновку експерта № 1212-15 від 23.03.2015 складає вартість 754,05 гривень; мобільним телефоном марки «Флай», який для потерпілої не має матеріальної цінності, чим спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріальну шкоду на суму 1754,05 гривень, після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись їм на власний розсуд.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України, визнав частково. Не оспорюючи фактичні обставини у справі, ОСОБА_3 пояснив, що дійсно він при вищевикладених обставинах, місці і часу, вчинив крадіжки наступного майна: ноутбуку марки «Lenovo Z400» та грошових коштів в розмірі 3000 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_13 , шляхом проникнення в будинок через вікно; ноутбуку марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk, вартістю 3549 гривень та грошових коштів в розмірі 350 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_5 з його номеру в готелі; телевізору марки «PK Samsung», моделі UE40EH5307KXUA, вартістю 4838 гривень, що належить потерпілому ОСОБА_17 , в будинок якого він проник через вікно; дерев`яної бочки, вартістю 100 гривень з вином «Кагор», об`ємом 10 л., вартістю 700 гривень, що належать потерпілій ОСОБА_6 , з належного їй магазину. Крадіжки майна скоїв в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, викрадені кошти та кошти з реалізації майна потерпілих витратив на власний розсуд.
Що стосується вчинення розбійних нападів, поєднаних з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 , в результаті яких він заволодів майном останніх, а саме: мобільним телефоном марки «Sansung Star II S5260», вартістю 722,40 гривень, що належить неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 та грошовими коштами в розмірі 1000 гривень і мобільним телефоном марки «Нокія 302», вартістю 754,05 гривень,мобільний телефон марки «Флай», що належать потерпілій ОСОБА_7 , ОСОБА_3 пояснив, що телефоном неповнолітнього ОСОБА_8 він заволодів шляхом обману (шахрайством) в під`їзді будинку, куди він прийшов до знайомого. ОСОБА_8 сам віддав йому телефон, щоб він зателефонував, тому що у його телефоні скінчився заряд батареї, ніяких ударів він йому не наносив та ножем не погрожував. Так, 10.02.2015 в магазині «Ізбушка» він відкрито заволодів майном потерпілої ОСОБА_7 , а саме: зайшов до магазину, дійшов до каси, забрав гроші та телефони, потерпіла все це бачила, після чого він вийшов на вулицю, ножа в нього не було, погроз він не застосовував, в руках був плеєр, який потерпіла прийняла за ніж. Потерпіла ОСОБА_7 була дуже налякана і він її заспокоював. Щиро кається у вчиненому.
Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується повністю дослідженими в судовому засіданні доказами:

1 епізод:

- протоколом огляду місця події від 29.09.2014 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме: домоволодіння АДРЕСА_2 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.02.2015, згідно якого потерпіла ОСОБА_13 серед пред`явлених їй фото, упізнала на фото № 4 ОСОБА_3 , як особу, яка 29.09.2014 повернула їй її документи, які були викрадені з будинку АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду від 21.01.2015, згідно якого оглянуто надану ОСОБА_3 квитанцію на заставу у ломбард ноутбуку марки «Lenovo Z400»;

- специфікацією до договору про надання фінансового кредиту під заставу майна від 07.10.2014, згідно якого ноутбук марки «Lenovo Z400» надано під заставу фінансового кредиту у розмірі 1400 гривень;

- висновком експерта № 33/01-52 від 10.02.2015, згідно якого: слід розмірами 24х19 мм. залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_3 та слід розмірами 21х16 мм. залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_3 ;
- висновком експерта № 1090-15 від 23.03.2015, згідно якого ринкова вартість станом на 29.09.2014 викраденого ноутбуку марки «Lenovo Z400» складає 5193,02 гривень.

- речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як такі, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) , вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло.

2 епізод:

- показами потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що 17.10.2014 близько 01:00 години, в той час, як він спав в номері № НОМЕР_1 готелю «Relax» за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 , з яким вони разом вживали алкогольні напої, викрадено належне йому майно, а саме: ноутбук марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk, вартістю 3549 гривень, гроші в розмірі 350 гривень та пластикові картки «Приватбанк». Через деякий час ОСОБА_3 телефонував йому та пропонував повернути ноутбук, але у нього не вистачило коштів, щоб заплатити за нього у ломбарді;
- протоколом огляду місця події від 19.10.2014, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме: номер № 107 готелю «Relax» за адресою: АДРЕСА_3 ;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.02.2015, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених йому фото, упізнав на фото № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 17.10.2014 в номері № 107 готелю «Relax» за адресою: вул. Сучкова, 2 в місті Новомосковську Дніпропетровської області, викрала належне йому майно;
- протоколом огляду від 03.11.2014 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуто предмет злочину, а саме: ноутбук марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk, який був викрадений у потерпілого ОСОБА_5 та визнано речовим доказом;

- договором фінансового кредиту під заставу № 718124, згідно якого ПП «Ломбард «Онікс» надано ОСОБА_3 кредит в розмірі 500 гривень під заставу ноутбуку марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk;
- копією гарантійної карти до ноутбуку марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk;
- сохранною розпискою ОСОБА_5 про повернення йому ноутбука марки «eMAchines»;

- висновком експерта № 51-15 від 05.02.2015, згідно якого ринкова вартість станом на 17.10.2014 ноутбуку марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk складає 3549 гривень.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

3 епізод:

- показами неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 в судовому засіданні про те, що 05.01.2015 увечерній години в під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_4 , куди він зайшов з друзями погрітися, ОСОБА_3 заволодів його мобільним телефоном марки «Sansung Star II S5260», вартістю 722,40 гривень, при цьому погрожував йому ножем, який дістав з правої кишені куртки. Йому було страшно, він дуже злякався за своє життя і просив ОСОБА_3 його відпустити, але останній спочатку вдарив його в грудну клітину, а потім погрожував розкладним ножем з лезом довжиною близько 5 см. і казав, що заріже, якщо він не віддасть йому телефон. Коли він віддав йому телефон, то ОСОБА_3 сховав ніж і попросив його піднятись на 8 поверх та постукати в одну з квартир, а сам пішов на вулицю. Ні він, ніхто з його друзів в під`їзді будинку нужду не справляли;
- показами законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в судовому засіданні про те, що 05.01.2015 увечері їй її син ОСОБА_8 повідомив, що у нього вкрали телефон у під`їзді будинку. Казав, що не міг не віддати телефон, бо ОСОБА_3 погрожував йому ножем, погрожував його життю, син дуже злякався. Після цього ОСОБА_8 два дні заїкався, хвилювався, перебував у стресовому стані і до сих пір відчуває внутрішні страхи з приводу нападу на нього;
- протоколом огляду місця події від 30.03.2015 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме: під`їзд № 2 будинку АДРЕСА_4 ;
- протоколом огляду речей від 14.01.2015, згідно якого оглянуто предмет злочину, а саме: мобільний телефон марки «Sansung Star II S5260»;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.02.2015, згідно якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 , у присутності понятих та законного представника і психолога серед пред`явлених йому фото, упізнав на фото № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 05.01.2015 у під`їзді № 2 будинку АДРЕСА_4 , погрожуючи йому ножем заволодів належним йому мобільним телефоном;
- висновком експерта № 239-15 від 23.03.2015, згідно якого ринкова вартість станом на 05.01.2015 мобільного телефону марки «Sansung Star II S5260», який придбано у 2012 році складає 722,40 гривень;

- речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 187 КК України, як такі, що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
4 епізод:

- протоколом огляду місця події від 12.01.2015 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме: будинок АДРЕСА_5 ;
- протоколом огляду речей від 05.03.2015 з фото-таблицею до нього, згідно якого оглянуто предмет злочину, а саме: телевізор марки «PK Samsung» моделі UE40EH5307KXUA;
- сохранною розпискою ОСОБА_17 про повернення йому телефону марки «PK Samsung»;
- копією гарантійної карти на телевізор марки «PK Samsung» моделі UE40EH5307KXUA;
- актом № S2 014 від 09.01.2013, згідно якого вартість телевізору марки «PK Samsung» моделі UE40EH5307KXUA становить 4946 гривень;
- висновком експерта № 337-15 від 16.03.2015, згідно якого ринкова вартість станом на 12.01.2015 телевізору марки «PK Samsung» моделі UE40EH5307KXUA, який придбаний 09.01.2013 складає 4838 гривень;

речовими доказами.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 повинні бути правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як такі, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно, поєднані з проникненням у житло.

5 епізод:

- показами потерпілої ОСОБА_6 в судовому засіданні про те, що 14.01.2015 о 22:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні продуктового магазину, де вона здійснює підприємницьку діяльність, розташованому по АДРЕСА_6 , викрав та сховав під свою куртку дерев`яну бочку, вартістю 100 гривень з вином «Кагор», об`ємом 10 л., вартістю 700 гривень, про що свідчить відео запис з камер спостереження у магазині. Вартість бочки та вина вказана у накладній на товар;
- протоколом огляду місця події від 15.01.2015, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме: приміщення магазину ФОП ОСОБА_6 , який розташований за адресою: АДРЕСА_6 ;
- протоколом огляду речей від 06.02.2015, згідно якого оглянуто диск з відеозаписом крадіжки ОСОБА_3 дерев`яної бочки з вином « ОСОБА_20 » у приміщенні магазину ФОП ОСОБА_6 по АДРЕСА_6 ;
- протоколом огляду речей від 21.01.2015, згідно якого оглянуто предмет злочину, а саме: дерев`яну бочку з-під вина « ОСОБА_20 »;
- копією виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно якого ФОП ОСОБА_6 здійснює підприємницьку діяльність у виді роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами;
- накладною б/н від 26.09.2015, згідно якої вартість «Кагору», обємом 10 л. у ФОП ОСОБА_6 складає 700 гривень;
- речовими доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як такі, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинені повторно.

6 епізод:

- показами потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні про те, що 10.02.2015 близько 17:30 години в магазині «Ізбушка», який розташований за адресою: місто Дніпропетровськ, вул. Желваковського, 6 зайшов ОСОБА_3 та заволодів її майном, а саме: грошовими коштами в розмірі 1000 гривень, мобільним телефоном марки «Нокія 302» та мобільним телефоном марки «Флай», а всього на загальну суму 1754,05 гривень, при цьому погрожував їй ножем, який знаходився у нього в руці та який вона упізнала при огляді в судовому засіданні, впізнала і в міліції. В момент нападу вона перебувала за прилавком. Вона дуже злякалась та боялась за своє життя, перебувала в шоковому стані. Після цього вона зателефонувала директору;
- показами свідка ОСОБА_21 в судовому засіданні про те, що взимку 2015 року у вечірній час йому зателефонувала ОСОБА_7 , яка працює у належному йому магазині «Ізбушка», що на АДРЕСА_7 продавцем та повідомила, що у неї в магазині викрали майно, яке їй належало. Він приїхав до магазину, де ОСОБА_7 розповіла йому, що чоловік, погрожуючи ножем забрав 1000 гривень та два мобільних телефони. Продавчиня була дуже налякана та плакала;
- протоколом огляду місця події від 03.03.2015, згідно якого оглянуто місце вчинення злочину, а саме: приміщення магазину «Ізбушка», який розташований за адресою: АДРЕСА_7 ;
- протоколом огляду від 03.03.2015, згідно якого оглянуто предмет злочину, а саме: мобільний телефон марки «Нокія 302», який був зданий ОСОБА_3 до ломбарду та визнано речовим доказом;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 23.03.2015 з фото-таблицею до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй ножів, упізнала ніж, яким 10.02.2015 їй погрожував ОСОБА_3 при здійсненні розбійного нападу та який визнано речовим доказом та оглянуто в судовому засіданні;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 03.03.2015, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй чоловіків, упізнала під № 2 ОСОБА_3 , як особу, яка 10.02.2015, знаходячись в магазині «Ізбушка» по вул. Желваковського, 6 в місті Дніпропетровську, погрожуючи їй ножем заволоділа належним їй майном;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 03.03.2015, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 серед пред`явлених їй телефонів, під № 1 упізнала належний їй мобільний телефон марки «Нокія 302»;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2015, згідно якого потерпіла ОСОБА_7 на місті вчинення злочину, у приміщенні магазину «Ізбушка» по вул. Желваковського, 6 в місті Дніпропетровську, показала та розповіла яким чином на неї скоєно розбійним напад ОСОБА_3 ;

- договором № 1.12.918 від 10.02.2015, згідно якого ПТ « ОСОБА_22 , ОСОБА_23 . Ломбард «Гарант» надано ОСОБА_3 кредит в розмірі 213 гривень під заставу мобільного телефону марки «Нокія 302»;
- сохранною розпискою потерпілої ОСОБА_7 про повернення їй мобільного телефону марки «Нокія 302»;

- висновком експерта № 1312-15 від 23.03.2015, згідно якого середня ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокія 302», що належить потерпілій ОСОБА_7 складає 754,05 гривень.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України, як такі, що виразилися в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.
Суд критично оцінює покази обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні та думку його захисника, в яких ОСОБА_3 не визнав свою вину у вчиненні розбійних нападів на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та потерпілу ОСОБА_7 із застосуванням ножа, заявивши про його обмову зі сторони потерпілих допитаних в суді. Ці покази обвинуваченого спростовані показами очевидців вчинення даного злочину потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні послідовно і впевнено дали свої покази, відповівши на всі питання сторони захисту і без будь-яких сумнівів вказали в суді на ОСОБА_3 , як особу, яка вчинила розбійний напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що вони добре бачили і ніщо не заважало і не перешкоджало їм усвідомити саме протиправний характер дій ОСОБА_3 . Також потерпіла ОСОБА_7 упізнала в судовому засіданні ніж, яким їй погрожував обвинувачений ОСОБА_3 . При цьому плеєр, який начебто був зі слів ОСОБА_3 у нього в руках в магазині «Ізбушка» замість ножа, ніхто не бачив та його існування взагалі не підтверджено. Більш того, потерпілі раніше особисто ОСОБА_3 не знали і відносин з ним не мали, про що останній підтвердив в суді. Тому суд вважає, що будь-яких підстав для обмови обвинуваченого потерпілими не має, відповідно і не має жодних підстав ставити під сумнів їх покази в суді.

За таких обставин суд вважає, що всі дії обвинуваченого ОСОБА_3 були добре сплановані, мали активний і послідовний, насильницький характер, спрямований на напади з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 .
Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд знаходить їх такими, що продиктовані його бажанням уникнути персональної відповідальності за вчинене.
Судом достатньо дослідженні всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, які підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_3 даних кримінальних правопорушень. Порушень КПК під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, судом не встановлено.
Досліджені судом і покладені в основу вироку докази у своїй сукупності і взаємозв`язку є допустимими, достовірними і достатніми для визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187 та ч. 2 ст. 187 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відносяться: за ч. 2 ст. 185 КК України до середньої тяжкості; за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 та ч. 2 ст. 187 КК України до категорії тяжких, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше двічі судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, скоїв злочини в період умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення злочину щодо неповнолітнього.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна з урахуванням вимог ст.ст. 70, 71 КК України.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових злочинів.

Законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 20000 гривень.

У судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та в їх обґрунтування посилалася на обставини, викладені в позовній заяві.

Обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 моральних страждань внаслідок вчиненого злочину.

У зв`язку із характером і глибиною моральних страждань, які переніс малолітній потерпілий ОСОБА_8 , їх тривалістю, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості суд вважає, що заявлена сума 20000 гривень, як компенсація моральної шкоди, є обґрунтованою , відповідає тяжкості спричинених моральних страждань та на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. 127-129 КПК України, підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 .

По даному кримінальному провадженню проведені: судові-товарознавчі, дактилоскопічна та трасологічна експертизи у Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі при ГУМВС України в Дніпропетровської області, загальна вартість яких складає 1167,78 гривень.

Згідно ст. 124 КПК України суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровської області затрати на проведення експертиз у розмірі 1167,78 гривень, які документально підтверджені.

Речові докази вирішуються згідно п.п. 1), 3), 7) ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 377 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки ;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців;

- за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки ;

- за ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого покарання, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.02.2012 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_3 , залишити колишній тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з 13.02.2015.

Речові докази:

- договір № 573-000002492 від 07.10.2014, договір № 718124 від 17.10.2014, ДВД диск, слід низу взуття зберігати в матеріалах справи;

- ноутбук марки «eMAchines», моделі G7292Z-Р624G50MiNk повернути ОСОБА_5 ;

- дерев`яну бочку повернути ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Sansung Star II S5260» - повернути ОСОБА_9 ;

- телевізор марки «PK Samsung» моделі UE40EH5307KXUA повернути ОСОБА_17 ;

-мобільний телефон марки «Нокія 302» повернути ОСОБА_7 ;
- ніж знищити.
Позовну заяву законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Дніпропетровської області затрати на проведення експертиз у розмірі 1167 (одна тисяча сто шістдесят сім) гривні 78 копійок.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1