Справа №11-401/11 14.07.2011 30.07.2015 30.07.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№11-401/2011 року Головуючий суду першої інстанції ОСОБА_1
Категорія::ч. З ст. 368 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2011 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду

Миколаївської області у складі: головуючого: ОСОБА_3

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_4

за участю прокурора: ОСОБА_5 засуджених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи, і засудженого : ОСОБА_6 на вирок Березанського районного суду Миколаївської області від квітня 2011 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Старі Трояни Кілійського району Одеської області, громадянин України, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, освіта вища, в.о. начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, головний архітектор Кілійської райдержадміністрації Одеської області, мешканець АДРЕСА_1 , не судимий на підставі ст. 89 КК України,

-засуджений за ч. З ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі - строком на 8 років з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної виконавчої влади строком на 3 роки та з конфіскацією 1/4 частини - належного йому на праві власності майна.

Цим же вироком засуджені:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кілія Одеської області, громадянин України, одружений, утриманців не має, інвалід 3 групи, освіта вища, начальник відділу земельних ресурсів Кілійського району Одеської області, мешканець АДРЕСА_2 , не судимий,

-засуджений за ч. З ст. 368 КК України з застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах і в установах всіх форм власності, діяльність яких пов`язана зі сферою земельних ресурсів, строком на 3 роки, з конфіскацією ? частини належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Приморське Кілійського району Одеської області, громадянин України, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, освіта середня спеціальна, Приморський сільський голова Кілійського району Одеської області, мешканець АДРЕСА_3 , не судимий,

-засуджений за ч. 2 ст. 368 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати керівні посади на місцевому самоврядування строком на 3 роки.

На підставі ст. 75, 76 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців і покладено обов`язок повідомляти органам кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання і роботи.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець с. Кимівка Березанського району Миколаївської області, громадянин України, має на утриманні одну неповнолітню дитину, освіта середня спеціальна, не працює, мешканець АДРЕСА_4 не судимий,

-засуджений за ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 368 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років без конфіскації належного йому майна та без позбавлення права обіймати певні посаль та чи займатися певною діяльністю.

Стягнуто в солідарному порядку:

з засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 судові витрати за проведення судових експертиз на Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України в сумі 36660 гривень, у тому числі за проведення судової експертизи звукозапису № 1212-1216 від 07 квітня 2008 року - 11280 грн., № 159 від 14 квітня 2008 року - 6580 грн., № 1206- 1210 від 21 квітня 2008 року - 11280 грн., № 14226/1211 від 04 березня 2008 року -3760 грн.; № 2584/3282 від 21 квітня 2008 року - 3760 грн.

Крім цього, кошти, вилучені у ОСОБА_6 в сумі 2300 гривень відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера серії 02 АП № 384729 ті 5100 доларів США, які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, та 14 вилучених золотих виробів, які передано ДФРБО МВС України конфісковано в дохід держави на виконання вироку суду.

Кошти, вилучені у ОСОБА_7 в сумі 15000 гривень відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера серії 02 АП № 384696, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру серії 02 АП №384712, 10430 доларів США відповідно до квитанції касового ордеру серії 02 АП №384730, які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, та автомобіль «Мітцубісі Лансер», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на збереженні в УБОЗ ГУМВС України в Одеській області, конфісковано в дохід держави на виконання вироку суду.

Кошти, вилучені у ОСОБА_9 в сумі 23502 долари США, відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів серії 02 АП № 384708 від 10 жовтня 2007 року та серії 02 АП № 384728 від 17 жовтня 2007 року; 4607 гривень 70копійок, відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів серії 02 АП №384698 від 08 жовтня 2007 року та серії 12АААБ № 478308 від 14 травня 2008 року які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, повернуто власнику - ОСОБА_9 .

Кошти, вилучені у ОСОБА_8 в сумі 86007 гривень 20 копійок, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера серії 02 АП № 384697, 1290 евро, відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера серії 02 АП № 384711, 5727 доларів США, які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, повернуто власнику - ОСОБА_8 .

Видані ОСОБА_14 гроші в сумі 108500 гривень та 1500 доларів США, передані на депозитний рахунок Генеральної прокуратури України, - передано у дохід держави.

Речові докази : гроші в сумі 34100 (тридцять чотири тисячі сто) доларів США що знаходяться на зберіганні у ВАТ „Укрексімбанк" (т.8, а.с.90, 148, 227, 272, т.9, а.с.279), автомобіль марки ВМW, кузов № НОМЕР_2 , державний номер НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні на штрафмайданчику УДАІ ГУМВС України в Одеській області, - передані в дохід держави.

Речовий доказ - цифрові диктофони Samsung, серійні номери VY H350H/XFO та 1ULL900144Е, компакт-диск VERBATIUM СD-R, відеокасету № 33т/1BASF VHS E195EO - залишено зберігати при матеріалах справи.

Речові докази - 1515000 (один мільйон п`ятсот п`ятнадцять тисяч) гривень, які зберігаються у ДФРБО МВС України - залишено Міністерству внутрішніх справ України.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 у солідарному порядку судові витрати за проведення судових експертиз на користь Київського НДІСЕ Міністерства юстиції України в сумі 36660 (тридцять шість тисяч шістсот шістдесят) гривень, у тому числі за проведення судової експертизи звукозапису № 1212-1216 від 07 квітня 2008 року, 11280 грн., № 159 від 14 квітня 2008 року 6580 грн., №1206-1210 від 21 квітня 2008 року 11280 грн., від 04 березня 2008 року 3760 грн., № 2584/3282 від 21 квітня 2008 року 3760 грн.

За вироком суду, на початку 2006 року мешканець м. Кілія Одеської області ОСОБА_14 звернувся до ОСОБА_6 ,який розпорядженням голови Кілійської районної державної адміністрації Одеської області №202/к-2005 від 1 грудня 2005 року призначений виконуючим обов`язки начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації Одеської області, з проханням надати інформацію щодо наявності на території Кілійського району земельної ділянки для будівництва бази відпочинку. На прохання ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , який відповідно до своїх службових обов`язків мав доступ до інформації про наявність вільних земельних ділянок на території Кілійського району, повідомив про можливість орендувати земельну ділянку площею 3 га із числа земель Приморської сільської ради, що задовольнила намір ОСОБА_14 щодо здійснення на ній підприємницької діяльності.

Згідно з посадовою інструкцією начальника відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації, затвердженою 04.06.2006 року ОСОБА_6 за посадою, являвся також головним архітектором району основними обов`язками якого було забезпечення організації державної політики сфері містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, розвитку інфраструктури на території району; координування діяльності суб`єктів містобудування щодо комплексного розвитку територій, забудови населених пунктів на території району; забезпечення контролю за додержанням законодавства у сфері містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, державних стандартів, норм і правил регіональних правил забудови населених пунктів, і відповідно до ст.25 Закону України «Про державну службу» являвся службовою особою, що зймає відповідальне становище.

Діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 заявив ОСОБА_14 , що виконання ним в інтересах останнього дій пов`язаних з наданням дозвільних документів, необхідних для укладання договору оренди, він має дати йому хабар в сумі 25 тисяч доларів США, а у разі передачі прав на цю земельну ділянку іншій особі - додатково передати в якості хабара ще 20 тисяч доларів США. Крім того ОСОБА_6 , пообіцяв ОСОБА_14 за рахунок своїх особистих стосунків з головою Приморської сільської ради ОСОБА_8 , сприяти у позитивному вирішенні питання щодо прийняття сесією Приморської сільської ради рішення про надання в оренду земельної ділянки площею 3 га під будівництво бази відпочинку.

Бажаючи отримати земельну ділянку в оренду для майбутнього використання у підприємницькій діяльності, ОСОБА_14 погодився діяти відповідно до висунутих ОСОБА_6 вимог, однак повідомив, що не має грошей у повній сумі запропонувавши йому давати хабар частинами, на що останній погодився.

10 серпня 2006 року, діючи в межах своїх службових повноважень з метою одержання хабара від ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , підписав ОСОБА_15 висновок № 274 щодо попереднього погодження місця розташування бази відпочинку на земельній ділянці площею 3 га на території с. Приморське.

18 жовтня 2006 року ОСОБА_14 та його син ОСОБА_15 за вказівкою ОСОБА_6 до Приморської сільської ради подали заяву про наданню дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 3 га в довгострокову оренду.

Наприкінці жовтня 2006 року у робочий час ОСОБА_14 у службовому кабінеті передав ОСОБА_6 частину хабара у розмірі 5000 доларів США, що за офіційним курсом Нацбанку України станом на листопад - грудень 2006 року складає 25 250 грн.

У зв`язку з відсутністю грошових коштів для надавання наступної частини хабара, ОСОБА_14 , 4 листопада 2006 року, передав ОСОБА_6 автомобіль "ВМW", вартістю 9 500 доларів США який знаходився в розпорядженні його сина ОСОБА_15 , шляхом переоформлення в його власність вказаного автомобіля.

В січні 2007 року, ОСОБА_14 , також передав ОСОБА_6 в якості чергової частини обумовленої суми хабара спочатку 1 000, а потім 500 доларів США.

5 лютого 2007 року ОСОБА_6 підписав та видав ОСОБА_15 висновок № 40 «Про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки».

У травні 2007 року ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_6 , що не зможе самостійно збудувати базу відпочинку, тому хоче відмовитися від укладення договору оренди земельної ділянки.

У липні 2007 року мешканка м. Одеси. ОСОБА_16 вирішила придбати або взяти в оренду на території Одеської області земельну ділянку для потреб очолюваного нею ТОВ «Фірма «Південьбуд» і звернулась до Молдована та ОСОБА_7 з просьбою придбати земельну ділянку на території Кілійського району Одеської області або взяти її в оренду.

Встановивши, що ОСОБА_16 дійсно зацікавлена в отриманні у своє користування земельної ділянки для ведення бізнесу, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , як службові особи, за попередньою змовою та при посібництві ОСОБА_9 , діючи з корисливих мотивів, при цьому ОСОБА_6 , діючи повторно, вирішили одержати від ОСОБА_16 хабара у розмірі 2272500 гривень, тобто в особливо великому розмірі, за виконання в її інтересах певних дій з використанням свого службового становища.

Розмір хабара за вирішення питання щодо надання ОСОБА_16 земельної ділянки в оренду співучасники визначили виходячи з розрахунку 150 тисяч доларів США за один гектар площі переданої в оренду земельної ділянки.

Реалізуючи спільний з ОСОБА_9 злочинний намір, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вирішили запропонувати ОСОБА_16 за хабар сприяти в оформленні необхідних документів та укладенні договору оренди земельної ділянки площею 3 га, розташованої на території земель Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області та оформленої на громадянина ОСОБА_15 .

У липні 2007 року ОСОБА_6 і ОСОБА_9 домовились з ОСОБА_14 , яким раніше за наведених вище обставин вже був одержаний хабар, про відмову від оренди зазначеної земельної ділянки. В якості компенсації ОСОБА_17 і ОСОБА_18 і ОСОБА_9 запропонували ОСОБА_14 кошти в сумі 142000 доларів США.

Під ча чергової зустрічі серпні 2007 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою приховування свого злочинного наміру та укладення їх у вчиненні злочину повідомили ОСОБА_16 що всі питання щодо передачі грошових коштів в якості хабара вона має вирішувати з ОСОБА_9 який пізніше повідомив їй що вона має передати хабар двома частинами: перша 200-250 тисяч доларів США до прийняття сесією Приморської сільської ради рішення про надання дозволу на укладення з ТОВ «фірма «Піденьбуд» договору оренди земельної ділянки, а залишок визначений співучасниками суми хабара 250-300 тисяч доларів США передати одразу після підписання вказаного договору оренди.

6 вересня 2007 року о 13 год. 15 хв. в м. Кілія Одеської області біля приміщення відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації Одеської області за адресою: Одеська область, м. Кілія, вул. Леніна, 47, в автомобілі «Тойота Каріна», реєстраційний номер НОМЕР_4 , передано ОСОБА_9 для ОСОБА_6 та ОСОБА_7 першу частину хабара в сумі 50 тисяч доларів США, з яких 40 тисяч доларів США останній передав ОСОБА_6 , а 10 тисяч доларів США залишив собі як матеріальну винагороду за сприяння вказаним службовим особам в одержанні хабара.

Приблизно 6-7 вересня 2007 у робочий час у м. Кілії, на території складських приміщень по вул. Першотравневій, 91 ОСОБА_6 , передав отримані у ОСОБА_16 40 тисяч доларів США ОСОБА_14 як компенсацію за відмову від права оренди вищевказаної земельної ділянки. З вказаних коштів 10 тисяч доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України вересень 2007 року складає 50500 грн., ОСОБА_14 одразу передав ОСОБА_6 як частину хабара за виконання ним дій з використанням свого службового становища щодо видання документів, які були необхідні для укладання з Приморською сільською радою договору оренди від 15.08.2007 року та сприяння в укладанні вказаного договору.

Потім ОСОБА_6 запропонував Приморському сільському голові Кілійського району Одеської області ОСОБА_8 хабар за укладення договору

оренди земельної ділянки між Приморською сільською радою та ТОВ «Фірма» Південьбуд», на що останній погодився.

11 вересня 2007 року о 19.30 год. в м. Одесі біля ринку «Північний» ОСОБА_16 , продовжуючи виконувати вимоги щодо давання хабара, в автомобілі «Тойота Каріна», реєстраційний номер НОМЕР_4 , передала ОСОБА_9 частину хабара у розмірі 100 тисяч доларів США, з яких 80 тисяч доларів США він передав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 для подальшого розподвлення між ними та ОСОБА_8 і для розрахунку з ОСОБА_14 , а 20 тисяч доларів США залишив собі як матеріальну винагороду за сприяння вказаним службовим особам в одержанні хабара. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишили собі по 10 тисяч доларів США як хабар за виконання в інтересах ОСОБА_16 та ТОВ «Фірма «Південьбуд» дій з використанням службового становища.

Приблизно 12-13 вересня 2007 року, ОСОБА_6 передав ОСОБА_14 50 тисяч доларів США як компенсацію за відмову віл права оренди вищеназваної земельної ділянки. З вказаних коштів 10 тисяч доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на вересень 2007 року складає 50500 грн., ОСОБА_14 одразу передав ОСОБА_6 як сатину хабара за виконання ним дій щодо видання документів, які були необхідні для укладання з Приморською сільською радою договору оренди від 15.08.2007 року та сприяння в укладенні вказаного договору.

Після одержання співучасниками 6 та 11 вересня 2007 року частини хабара ОСОБА_8 , використовуючи надані йому повноваження голови Приморської сілької ради, у вересні 2007 року скликав засідання земельної комісії Приморської сільської ради та 21 вересня 2007 року сесію Приморської сільської ради, на розгляд яких виніс питання про припинення права користування земельною ділянкою ОСОБА_15 та надання цієї земельної ділянки в орнеду ТОВ «Фірма «Південьбуд».

Після розгляду сесією сільської ради вказаного питання ОСОБА_8 , виконуючи повноваження сільського голови та використовуючи раніше підготовлений ОСОБА_7 текст, на своєму робочому місці підписав рішення сесії Приморської сільської ради №185-У-ІІ від 21.09.2007 року «Про припинення права користування та надання земельної ділянки в довгострокову ооенду». В період з 11 вересня 2007 року по 3 жовтня 2007 року. ОСОБА_6 передав ОСОБА_8 частину хабара 1000 доларів США.

Після цього, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , повідомили ОСОБА_16 , що договір оренди земельної ділянки підписаний ОСОБА_8 і вона може з жовтня 2007 року прибути до м. Кілії та отримати документи, що підтверджують право на земельну ділянку площею 3 га з земель Приморської сільської ради Кілійського району, при цьому ОСОБА_6 висунув вимогу в обмін на вказані документи передати останню частину визначеної ним та іншими співучасниками суми хабара -300 тисяч доларів США.

З жовтня 2007 року приблизно о 9.00 годині ОСОБА_16 прибула до м. Кілії, де у приміщенні відділу містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Кілійської районної державної адміністрації Одеської області підписала усі документи, необхідні для передачі вказаної земельної ділянки в оренду.

Того ж дня об 11.55 годині у дворі адміністративної будівлі за адресою: м. Кілія, вул. Киченка, 54, ОСОБА_16 передала ОСОБА_9 1515000 гривень останню частину хабара. Вказану суму хабара ОСОБА_7 , ОСОБА_19 і ОСОБА_9 мали намір пізніше розподілити відповідно до викладених вищє умов вчинення злочину, але були викриті співробітниками правоохоронних органів.

У зв`язку з наведеним, ОСОБА_7 і ОСОБА_6 при пособництві ОСОБА_20 одержали від ОСОБА_16 хабар в сумі 150 тисяч доларів США що за офіційним курсом НБУ на день давання хабара складає 757500 грн.) та 515000 гривень, тобто на загальну суму 2272500 гривень, що більш ніж у п`ятсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, а ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_6 з вказаної суми і хабар в сумі 1000 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день давання , хабара складає 5050 грн. і

В апеляції прокурор, який приймав участь у розгляді справи вважає вирок суду незаконним і таким що підлягає скасуванню на підставах невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неправильного застосування кримінального закону та у зв`язку з м`якостю призначеного ОСОБА_6 ОСОБА_7 та ОСОБА_9 покарання.

Крім того, вважає, що судом невірно визначено долю частин речових доказів - грошових коштів у сумі 34100 доларів США, які є предметом хабара, також коштів у сумах, відповідно, 108500 гривень та 1500 доларів США, які добровільно дав ОСОБА_14 і не вирішив питання щодо долі товарно матеріальних цінностей на суму 147454 гривні.

Також апелянт вважає, що суд невірно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 368 КК України, як одержання хабара службовою особою, що займає відповідальне становище, поєднане з вимаганням хабара. Вказує, що досліджених судом показань засудженого ОСОБА_9 , даних на досудовому слідстві, а також зафіксованих ОСОБА_16 її розмов із засудженими, що велись протягом липня, серпня і початку вересня 2007 року, вбачається, що частина хабара підлягала передачі ОСОБА_8 за забезпечення прийняття земельною комісією та сесією Приморської сільської ради позитивного рішення надання земельної ділянки в оренду ТОВ «Фірма Південьбуд», а тому вважає, що висновок суду щодо відсутності домовленості між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до початку злочину - помилковим. Суд, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 помилково зазначив, що одержання ним хабара поєднано з вимаганням, але доказів такої кваліфікуючої ознаки не навів. Вважає, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 368 КК України, як одержанні хабара службовою особою, що займає відповідальне становище, за попередньо змовою групою осіб.

Крім цього, вказує, що призначаючи ОСОБА_6 основне покарання в мінімальних межах санкції ст. 368 ч.З КК України, а ОСОБА_7 , ОСОБА_9 покарання з застосуванням ст. 69 КК України, суд недостатньо врахував вчинення ними особливо тяжкого корисливого злочину, а першими ще із використанням службових повноважень та особливо великий розмір хабара, що складає 2272000 грн. і не мотивував призначення засудженим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 додаткового покарання у виді конфіскації майна у розмірі лише 1/4 належного їм майна, тому вважає, що призначене вказаним засудженим основне і додаткове покарання за своїм розміром не може бути визнано достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів. Більше того, засудженому ОСОБА_9 не призначено додаткового покарання у виді конфіскації майна взагалі, хоча перепон для цього не існувало, а наведених пом`якшуючих обставин вважає недостатніми. Судом вірно зазначено у вироку активну участь ОСОБА_9 у злочині, але не взято до уваги те, що сума коштів, вилучених у ОСОБА_9 у порівнянні із загальною сумою отриманого хабара, є мізерно малою. Крім цього, апелянт вважає, що суд припустився помилки при визначенні долі речових доказів, а саме коштів у сумі 34100 доларів США, які є предметом хабара та неправомірно вирішив передати їх в дохід держави, посилаючись на п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002р. «Про судову практику у справах про хабарництво», який свідчить про те, що всі особи, яка у зв`язку вимаганням у неї хабара, перш ніж його дати, звернулася до органів влади з метою викрити вимагача, скалу злочину немає, а гроші та інші цінності, які ця особа передала, як хабар з метою викрити вимагача належить вернути законному власнику на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 КПК України. При цьому кримінально-процесуальний закон не пов`язує можливість повернення в такому випадку коштів власнику із обов`язковим набуттям ним процесуального статусу потерпілого чи цивільного позивача. Тому кошти в сумі 34100 доларів США належить повернути їх законному володільцю ОСОБА_16 та кошти в сумі 108500 гривень та 1500 доларів США ОСОБА_14 .

Апелянт просить вирок суду скасувати, справу прийняти до свого провадження та постановити новий вирок, яким призначити покарання:

- ОСОБА_6 - за ст. 368 ч. З КК України у видіпозбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права обіймати керівні посади в органах державної виконавчої влади і управління строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- ОСОБА_7 - за ст. 368 ч. З КК України у виді позбавлення волі строком на 9 років з позбавленням права обіймати керівні посади на підприємствах і в установах всіх форм власності, діяльність яких пов`язана зі сферою земельних ресурсів, строком на 3 роки та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю;

- ОСОБА_9 - за ст. 27 ч. 5, 368 ч. З КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- ОСОБА_8 за ст. 368 ч. 2 КК України, тобто одержані

хабара службовою особою, яка займає відповідальне становище, за передньою змовою групою осіб та призначити йому покарання у виді позавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати керівні посади в органах місцевого самоврядування строком на 3 роки без конфіскації майна. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування основного покарання з іспитовим строком на один рік шість місяців, зобов`язавши засудженого протягом іспитового строку повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи. Арешт, накладений на майно ОСОБА_8 , скасувати.

Речові докази: гроші в сумі 34100 доларів США, що знаходяться на зберіганні у ВАТ „Укрексімбанк" (т.8, а.с.90, 148, 227, 112, т.9, а.с.279), повернути ОСОБА_16 , як законному власнику; речовий доказ: автомобіль марки ВМW, державний номерний знак НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні на штрафмайданчику УДАІ ГУМВС України в Одеській області, передати в дохід держави; цифрові диктофони Samsung, компакт-диск, відеокасету - зберігати при матеріалах справи; гроші в сумі 1515000 гривень, які зберігаються у ДФРБО МВС України (т.8, а.с.343), залишити Міністерству внутрішніх справ України;

-кошти, вилучені у ОСОБА_6 , в сумі 2300 гривень (т.8, а.с.142) та 5100 доларів США (т.8, а.с.145), які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, та 14 золотих виробів, вилучених у ОСОБА_6 , каблучку із п`ятьма вставленими камінцями різного кольору, каблучку із трьома вставленими камінцями білого кольору, пару сережок із трьома вставленими камінцями блакитного кольору, пару сережок, хрестик із вставленими камінцями білого та блакитного кольору, підвіску-медальйон у вигляді скорпіона два браслети і три ланцюжки, які передано ДФРБО МВС України (т.11 а.с. 43) конфіскувати в доход держави на виконання вироку суду;

-кошти, вилучені у ОСОБА_7 в. сумі 15000 гривень, (т. 8 а.с. 262), 50 евро (т.8, а.с. 264), 10430 доларів США (т.8, а.с.268), які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, та автомобіль «Мітсубісі Лансер», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на збереженні ГУУМВС України в Одеській області (т.Ю, а.с.240), конфіскувати в дохід держави на виконання вироку суду;

-кошти, вилучені у ОСОБА_9 , в сумі 23502 долари США (т.8 а.с. 86); 4607 гривень 70 копійок (т.8, а.с.55, т.12, а.с.231), які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної Прокуратури України, конфіскувати в дохід держави на виконання вироку суду;

-кошти, вилучені у ОСОБА_8 в сумі 86007 грн.) 20 коп.(т.8. 1290 евро, (т.8, а.с.326), (п`ять тисяч сімсот двадцять сім доларів США 333), які знаходяться на депозитному рахунку Генеральної прокуратур: повернути власнику - ОСОБА_8 ;

-видані ОСОБА_14 кошти в сумі 108500 гривень (т.Ю», а.с. 217, т.11,а.с.16, 21, т.13, а.с. 182) та 1500 і 1500 доларів США (т.Ю, а.с.217, т.11 а.с.16, 21, т.13, а.с. 182), які перебувають на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України та товарно-матеріальні цінності на суму 147454 гривні, передані на відповідальне зберігання ОСОБА_21 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та ОСОБА_22 (т. 9, а.с. 253-260), передати ОСОБА_16 , як законному власнику;

-стягнути з засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у солідарному порядку судові витрати за проведення судових експертиз на користь Київського НДІСЕ Міністерства [юстиції України в сумі 36660 гривень, у тому числі за проведення судової експертизи звукозапису 1212-1216 від 07 квітня 2008 року 11280 грн., № 159 від 14 квітня 2008 : 6 грн., № 1206-1210 від 21 квітня 2008 року 11280 грн., № 226/1211 від 04 березня 2008 року 3760 грн., № 2584/3282 від 21квітня 2008 року 3760 грн »

В апеляції засуджений ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині призначеного йому покарання, застосувавши до призначеного йому покарання норми ст. 69 КК України. Вказує, що він не є суспільно небезпечною особою перебуває під вартою вже більше трьох років, визнав свою вину в повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому, має малолітню доньку і батьків пенсійного віку позитивно характеризується за місцем роботи та місцем проживання і на підставі ст. 89 КК України вважається раніше не судимим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, що приймав участь у розгляді справи, засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_13 в його інтересах, які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та їх захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , які погоджуються з вироком суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляція ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду про наявність вини у ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в скоєних злочинах за вказаними у вироку обставин, підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами, яким налана належна правова оцінка. Судом правильно кваліфіковано дії засуджених у вчинених злочинах.

Доводи апеляції прокурора про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вирок суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 372 КПК України може бути скасовано в наслідок м`якості призначеного покарання лише за умов, що таке покарання з урахуванням обставин справи є явно несправедливим. В даному випадку цього не можна сказати, так як суд першої інстанції призначив покарання засудженим у межах визначених кримінальним закноном, а тому вважати його занадто м`яким на думку колегії суддів не можна.

При призначені покарання засудженим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_24 , суд виконав вимоги ст. 65-67 КК України врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненими ними злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжкими, визнання своєї вини, позитивні характеристики, обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільну видачу ними частини отриманого хабара, наявність на утриманні у ОСОБА_6 дитини, яка хворіє та потребує постійного догляду, батьків похилого віку, у тому числі хворої матері; ОСОБА_7 враховано те, що він є інвалідом 3 групи (т.11, а.с.106), має ряд тяжких хронічних захворювань (т.12, а.с.1); ОСОБА_9 враховано вчинення ним злочину вперше, активне сприяння розкриттю злочину,на утриманні має непрацездатну матір, а на час вчинення злочину мав на утриманні неповнолітню доньку.

Крім того, вважаючи те, що вчинення злочину засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пов`язане із зайняттям ними керівних посади в органах державної виконавчої влади, до них, крім основного покарання у виді позбавлення волі, застосовані додаткові покарання у виді % частини конфіскації належного їм на праві власності майна та позбавлення права займати відповідні посади строком на 3 роки. Оскільки ОСОБА_9 засуджений за пособництво в отримані хабара, і він не являвся службовою особою на момент вчинення злочину, не виконував будь-яких посадових обов`язків і не займався будь-яким конкретним видом діяльності, тому суд призначив йому покарання без застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що на думку колегії суддів є цілком вірним і обґрунтованим.

Призначені засудженим покарання, є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними нових злочинів.

Доводи апеляції прокурора щодо зміни кваліфікаційних ознак скоєного злочину ОСОБА_8 , то і в цій частині апеляція прокурора не може бути задоволена, оскільки апеляційний суд, відповідно до ст. 378 КПК України може скасувати вирок суду першої інстанції та постановити свій вирок лише у випадках передбачених цією нормою закону. Вимоги прокурора виходять за межі випадків вказаних в ст. 378 КПК України, тому апеляційний суд позбавлений можливості задовольнити клопотання прокурора.

Разом з тим, при вирішенні питання щодо речових доказів, судом припущені помилки, оскільки згідно рекомендацій, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво», в діях особи, яка у зв`язку з вимаганням у неї хабара, перш ніж його дати, звернулася до органів влади з метою викрити вимагача. складу злочину немає, а гроші та інші цінності, які ця особа передала як хабар з метою викрити вимагача належить повернути законному власнику на підставі п.5 ч.1 ст. 81 КПК України.

Як встановлено із матеріалів справи, ОСОБА_16 перш ніж дати хабара звернулася до правоохоронного органу із заявою про вимагання у ній засудженими (т.1, а.с.15-16).

Постановою слідчого від 26 травня 2008 року у порушенні кримінальні справи стосовно ОСОБА_16 за фактом давання хабара ОСОБА_6 та іншим за ознаками злочину, передбаченого ст. 369 КК України, відмовлено на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України (т. 14, а.с.190).

Суд визнав також доведеним, що одержання засудженими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 хабара у ОСОБА_16 поєднане із його вимаганням.

Згідно протоколів огляду грошових знаків від 06 та 11 вересня 2007 року, як(¦ досліджено судом, об`єктами огляду є грошові кошти у сумі, відповідно, п`ятдесят і сто тисяч доларів США, в загальній кількості одна тисяча п`ятсот купюр номіналом 100 доларів США кожна, які надані заявницею ОСОБА_25 , а після огляду вручені їй для викриття вимагателів. Вказані документи є підтвердженням того, що ОСОБА_16 є законним володільцем коштів, що використовувалися для викриття вимагателів (т.1 а.с.29-41, 48-71).

Грошові кошти, які були видані ОСОБА_26 З жовтня 2007 року 19 900 доларів США, вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , грошові кошти 2 800 доларів, ОСОБА_7 - 4 700 доларів США, ОСОБА_8 - 400 доларів США, співпадають з номерами купюр, які передані ОСОБА_16 ОСОБА_9 11 вересня 2007 року.

Крім того, номери 34 купюр (на загальну суму 3 400 доларів США співпадають з номерами купюр, які передані ОСОБА_16 ОСОБА_9 , як хабар 6 вересня 2007 року.

Із добровільно виданих ОСОБА_27 , грошових коштів, 30 купюр номіналом 100 доларів США ( на загальну суму 3 000 доларів США) співпадають з номерами купюр, які передані ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , як хабар 6 вересня 2007 року (т.10 а.с. 1-90)

Таким чином, вказані вище кошти в сумі 34100 (тридцять чотири тисячі сто доларів США, які на даний час знаходяться на зберіганні у ВАТ Укрексімбанк" (т.8, а.с.90, 148, 227, 272, т.9, а.с.279), були предметом хабара (об`єктом злочинних дій) і підлягають поверненню ОСОБА_16 , як законному володільцю.

За вироком суду, видані ОСОБА_14 кошти в сумі 108500 (сто вісім тисяч п`ятсот) гривень та 1500 (одна тисяча п`ятсот) доларів США, які перебувають на депозитному рахунку Генеральної прокуратури України, передано у доход держави.

Встановлено також, що частину отриманих у ОСОБА_6 коштів свідок ОСОБА_14 використав для придбання товарно-матеріальних цінностей тобто на суму 147454 (сто сорок сім тисяч чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Всі товарно-матеріальні цінності в ході досудового слідства передані на відповідальне зберігання ОСОБА_21 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_22 (т. 9, а.с. 253-260)

Доводи апеляції прокурора про те, що і ці грошові кошти та товарно - матеріальні цінності, повинні бути також повернуто ОСОБА_16 не є переконливі, оскільки зазначені вилучені кошти і придбанні ОСОБА_14 товарно- матеріальні цінності, відповідно до ст. 81 ч.І п.4 є гроші та цінності, нажиті злочинним шляхом, а не об`єктом злочинних дій, і повинні передаватись в дохід держави.

Колегія суддів вважає, що і в цій частині рішення суду щодо долі зазначених коштів є правильним.

Судові витрати за проведення експертиз суд вірно стягнув з засуджених на підставіст.ст. 92, 93 КПК України.

Що стосується доводів апеляції ОСОБА_6 щодо пом`якшення йому призначеного основного покарання з застосування вимог ст. 69 КК України, колегія суддів находить їх безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України більш м`яке покарання ніж передбачене законом, може бути призначено при наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Таких обставин, які б давали підстави для застосування ст. 69 КК України апеляційним судом не встановлено. Призначене ОСОБА_6 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів, вважає, шо підстав для зміни вироку в чистині призначеного покарання засудженим, так і стосовно призначення ОСОБА_6 покарання з застосуванням ст. 69 :3 України, вирішення питання щодо інших речових доказів у справі та зміни кваліфікаційних ознак засудженому ОСОБА_8 - немає.

Керуючись ст.ст. 365-366 КПК України, колегія суддів, - УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Апеляцію прокурора, який приймав участь в розгляді справи задовольнити частково.

Вирок Березанського районного суду Миколаївської області від 5 квіти 2011 року в частині вирішення питання про речові докази змінити.

Речові докази, гроші в сумі 34 100 ( тридцять чотири тисячі сто доларів США), що знаходяться за зберіганні у ВАТ „Укрексімбанк", відповідно до ст..81 ч.1 п.5 КПК України, повернути законному власнику ОСОБА_16 .

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Головуючий: підпис