У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого - судді ОСОБА_4

суддів ОСОБА_5 та ОСОБА_6,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 6 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 6 січня 2015 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України,

уродженця та жителя м. Полтави, не судимого,

за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року вирок залишено без зміни.

За вироком суду ОСОБА_1 засуджено за те, що він 22 лютого 2014 року, в період з 1.00 год до 2.00 год, знаходячись на подвір'ї свого домоволодіння, перед входом до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на ґрунті неприязних відносин, що раптово виникли, умисно наніс ОСОБА_2 удар металевим ломом по горлові, від чого потерпілий впав, а потім ще кілька ударів по спині та правій руці, внаслідок чого спричинив тяжкі тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 порушує питання про скасування судових рішень щодо нього і призначення нового розгляду у суді першої інстанції у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону. Вказує на відсутність в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Зазначає, що тілесні ушкодження заподіяв потерпілому, перебуваючи у стані необхідної оборони.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, судова колегія прийшла до висновку про необхідність відмовити у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те, що він діяв в межах необхідної оборони, з метою відвернення протиправного насильницького вторгнення ОСОБА_2 у його житло були предметом перевірки суду та визнані безпідставними, оскільки суперечать зібраним та перевіреним доказам. Так, перевіркою не було встановлено обставин, які б свідчили про протиправне насильницьке вторгнення потерпілим в житло ОСОБА_1 Зокрема, суд першої інстанції правильно звернув увагу, що засуджений до правоохоронних органів із заявою чи повідомленням про протиправне насильницьке вторгнення у його житло не звертався.

Доказами у справі не підтверджується, щоб потерпілим ОСОБА_3 було застосовано до засудженого ОСОБА_1 будь-які дії насильницького характеру, що в своїх показаннях не заперечував і засуджений. Крім того, засуджений стверджував, що потерпілий знаходився в стані сильного алкогольного сп'яніння, при якому ОСОБА_2 ледве тримався на ногах, а тому суд дійшов висновку, що підстав для стримування потерпілого не було, як не було і підстав для самозахисту.

З урахуванням вищезазначеного, враховуючи відсутність з боку потерпілого ОСОБА_2 суспільно-небезпечних дій, а також необхідності їх негайного відвернення, суд касаційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КК України. Покарання призначене засудженому відповідно до вимог ст. 65 КК України.

Суд апеляційної інстанції ретельно перевірив доводи засудженого про неправильну кваліфікацію його дій та, визнавши їх безпідставними, належним чином обґрунтував свої висновки.

З касаційної скарги та доданих до неї судових рішень підстав для задоволення скарги не вбачається, а тому і підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого немає.

З урахуванням викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила :

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на вирок Київського районного суду м. Полтави від 6 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 12 березня 2015 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_4 ОСОБА_6 ОСОБА_5