Справа № 150/906/14-к
Провадження №11-кп/772/229/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 рокум. Вінниця

Колегія суддів Апеляційного суду Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
адвоката ОСОБА_7
обвинувачуваного ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали об`єднаних кримінальних проваджень № 0000237 та № 0000148 за апеляційною скаргою зі змінами старшого прокурора прокуратури Чернівецького району ОСОБА_9 на вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року, яким засуджено
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінград, Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.02.2005 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі; 24.09.2008 Чернівецьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України до покарання у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна,
· за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;
· за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
· за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно ст. 70 КК України визначено остаточне покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна.
Вирішено долю процесуальних витрат та речових доказів
в с т а н о в и л а:
2 червня 2014 року біля 11 години ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з корисливих мотивів, будучи раніше судимим за крадіжку, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 в АДРЕСА_1 та скориставшись відсутністю господарки домоволодіння, шляхом відхиляння вікна, проник через отвір металевої решітки до житлового будинку, де у скрині між різним одягом знайшов завернуту хустину в середині, якої знаходились грошові кошти в сумі 4 800 гривень, які викрав.
12 червня 2014 року біля 14 години ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно таким же способом проник до будинку ОСОБА_10 , яке розміщене в АДРЕСА_1 , де під скатеркою, яка вкриває скриню знайшов грошові кошти в сумі 230 гривень, які викрав та положив їх у кишеню штанів. В цей час господарка ОСОБА_10 , увійшовши у будинок та помітивши невідомого чоловіка біля скрині, який стояв спиною до неї, смикнула останнього за одяг, змусивши ОСОБА_10 повернутись. Потерпіла упізнала ОСОБА_8 , який з викраденими коштами з місця злочину втік.
19 липня 2014 року, близько 03:30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, безперешкодно зайшов на подвір`я домоволодіння ОСОБА_11 , яке розміщене в АДРЕСА_2 , де розміщене кафе «Уют». Після цього, скориставшись темною порою доби та відсутністю господарів, ОСОБА_8 шляхом віджиму вікна, проник у приміщення кафе «Уют», звідки таємно, повторно викрав речі, всього на загальну суму 165 гривень та з під - прилавку викрав грошові кошти в сумі 840 гривень, після чого викрадене обернув на власну користь та з місця події зник, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 , матеріального збитку на загальну суму 1005 гривень.
Надалі, наприкінці вересня 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи в с. Моївка, Чернівецького району, за межами населеного пункту, на узбіччі автодороги Т-02-18 «Лука Барська-Бішківці-Ямпіль», між рослинами бур`янів, знайшов, тобто незаконно придбав дикоростучі рослини коноплі, які повиривав з корінням, після чого зазначені рослини приховав під містком та зберігав до 01 жовтня 2014 .
1 жовтня 2014 року у післяобідній час ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою матеріального збагачення, незаконно збув за грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень ОСОБА_12 , жителю м. Могилів-Подільський, Вінницької області, речовину рослинного походження у сухому та подрібненому стані, яка відповідно до висновку експерта № 1183 від 21.10.2014 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 81,06 г (у перерахунку на висушену речовину).
Крім того, 2 жовтня 2014 року о 10 год. 00 хв. в с. Моївка, Чернівецького району, Вінницької області, за межами населеного пункту, на узбіччі автомобільної дороги Т- 02-18 під час проведення огляду місця на яке вказав ОСОБА_8 під містком було виявлено та вилучено чотири гілки речовини рослинного походження у сухому стані, яка відповідно до висновку експерта № 1183 від 21.10.2014 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, масою 1391,94 г (у перерахунку на висушену речовину).
Вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року ОСОБА_13 визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за те, що 1 липня 2014 року, близько 16:20 год., він перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, безперешкодно зі сторони присадибної ділянки, зайшов на територію домоволодіння ОСОБА_14 , яке розміщене в АДРЕСА_3 , де скориставшись відсутністю власників домоволодіння, переконавшись що його дії непомітні для сторонніх осіб, шляхом пошкодження віконного скла, відімкнув защібку вікна та з метою крадіжки чужого майна, намагався проникнути у приміщення літньої кухні, однак був помічений господарем ОСОБА_14 та почав здійснювати втечу з місця злочину, тобто ОСОБА_8 довести свій злочинний намір до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі.
Прокурор в апеляційній скарзі зі змінами просить вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Відповідно ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.
Вирок місцевого суду в частині засудження за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України скасувати, а провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
На думку прокурора суд першої інстанції призначив мінімальне покарання за ст.185 ч.3 КК України в порушення вимог ст.65 КК України, що є недостатнім для виправлення обвинуваченого.
Також суд призначаючи покарання за ст. 307 ч. 2 КК України незаконно застосував положення ст. 69 КК України та не врахував, що обвинувачений є особою виключно кримінальної спрямованості, раніше неодноразово судимий та належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення.
Що стосується замаху на крадіжку з домоволодіння ОСОБА_14 , то ОСОБА_13 діяв з невизначеним умислом, а тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
Заслухавши доповідача, прокурора, який просив задовольнити свою апеляційну скаргу зі змінами, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.
Відповідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки місцевого суду щодо фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, доведеності вини та кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 185; ч. 2 ст. 307 КК України ніким не оспорюються.
Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При обранні обвинуваченому ОСОБА_8 виду та міри покарання за ст. 185 ч. 3 КК України, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. ст. 65-67 КК України, не врахував, що ОСОБА_8 , будучи раніше двічі засудженим за крадіжки з проникненням знову скоїв три епізоди крадіжки та необґрунтовано призначив мінімальне покарання передбачене ч.3 ст.185 КК України, за наявності при цьому ще й обставини, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, що є явно несправедливим.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції не дотримався також і вимог Закону вирішуючи питання про застосування ст. 69 КК України при призначенні обвинуваченому покарання за ст. 307 ч. 2 КК України.
Суд не надав належної оцінки ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке класифікується як тяжкий злочин (ч. 4 ст. 12 КК України), та особі обвинуваченого, який раніше вже був засуджений ч.2 ст.307 КК України, і жодних висновків не зробив та скоїв аналогічний злочин.
Визнавши обставинами, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, та вказавши, що ОСОБА_15 хворіє на відкриту форму туберкульозу, внаслідок чого перебуває на стаціонарному лікуванні, у порушення вимог ч. 1 ст. 69 КК України, суд не умотивував у вироку яким чином ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та надають можливість призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.307 КК України.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.
На думку колегії суддів зазначені обставини, дають підстави пом`якшити покарання ОСОБА_13 , однак в межах санкції без застосування ст. 69 КК України.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи ОСОБА_8 покарання, колегія суддів Апеляційного суду враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, а також дані про особу обвинуваченого.
Обставиною що пом`якшує покарання, колегія суддів визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання є рецидив злочинів та вчинення злочину в особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Що стосується замаху на крадіжку з домоволодіння ОСОБА_14 , 01.07.2014 року, то ні у вироку суду, ні у обвинувальному акті не зазначено, що мав викрасти ОСОБА_13 та на яку суму, тобто обвинувачення є неконкретним, умисел обвинуваченого не визначене, а тому в його діях по цьому епізоду відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України.
В зв`язку з викладеним, вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України слід скасувати, а провадження в цій частині закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України
Керуючись ст. ст. 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційну скаргу зі змінами старшого прокурора прокуратури Чернівецького району ОСОБА_9 задовольнити.
Вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року відносно ОСОБА_8 скасувати повністю по епізоду засудження ОСОБА_13 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та в частині призначеного покарання у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості та ОСОБА_8 призначити покарання:
· за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 роки позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Відповідно ст. 70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю призначених покарань шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна.
Кримінальне провадження по епізоду 01.07.2014 року замаху на крадіжку з домоволодіння ОСОБА_14 - закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
В решті вирок Чернівецького районного суду Вінницької області від 29 грудня 2014 року залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня його затримання, тобто з 05.11.2014.
Даний вирок може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4