Справа № 11а-482/2007р Головуючий у 1 інстанції:
Категорія: ст.ст. 17.141 ч.2 КК Доповідач: Леон О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року червня 6 дня Колегія суддів Судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого:
Леона О.І.

Суддів: Галапаца
1.1., Волинця М.М.

при секретарі
СемисюкА.І.

з участю
прокурора Свореня М.М.

та адвоката
ОСОБА_1

підсудньогоОСОБА_2

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляцією
засудженогоОСОБА_2

на вирок
Залізничного районного суду м. Львова від 23 березня 2007 року

Цим вироком:

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, непрацюючий, не судимий на
підставі ст. 89 КК України, -

Засуджений по ст.ст.
17, 141 ч.2 КК України ( в редакції 1960 р. ) на 2 роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ( 2001 р.) звільнений від відбування призначеного
покарання з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на нього покладені
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально -виконавчої системи; повідомляти цей орган про зміну
місця проживання, праці.

Згідно вироку суду, 22 лютого 2001р., біля 15 год., ОСОБА_2,
перебуваючи на ринку в м. Перемишль Республіка Польша, намагався заволодіти грошима потерпілої ОСОБА_3в сумі
4275 доларів США, що
згідно курсу національного банку України становило 23 208 гривень 97 коп.,
однак свого злочинного умислу не довів до кінця по незалежних від його волі
причин, оскільки був затриманий потерпілою та іншими особами.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 покликається на те, що він не згідний з
кваліфікацією своїх дій встановлених судом.

Вказує, що під час досудового слідства було порушено його
право на захист, оскільки не мав можливості користуватися послугами адвоката.

Стверджує, що під час досудового слідства і в суді він
визнавав себе винним в скоєнні шахрайських дій по відношенні до потерпілої і не
згідний, що його дії кваліфіковано як замах на грабіж.

З врахуванням наведеного, просить перекваліфікувати його дії із ст. 17,141
ч.2 КК України на ст. 143 ч.2 КК України ( 1960р.) та застосувати акт амністії.

В запереченні на апеляцію державний обвинувач вважає вирок суду законним та
обґрунтованим, а апеляцію безпідставною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підсудньогоОСОБА_2 та адвоката
ОСОБА_1, які підтримали апеляцію, міркування прокурора про законність та
обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи орган досудового слідства
Республіки Польша 22.02.2001
p. порушив
кримінальну справу відносно ОСОБА_2 по ст. 286 § 1 Кримінального Кодексу
Республіки Польші, оскільки останній 22.02.2001 р., в м. Перемишлі, біля ринку, по вулиці Спортовій, діючи з
метою отримання майнової користі, ввів в оману громадянку України ОСОБА_3 в
такий спосіб, що під приводом перевірки, чи немає в неї вкрадених у нього
попередньо доларів, провів заміну 4275 на 155 американських доларів ( а.с. 42).

Таке обвинувачення 22.02.2001 року було пред"явлено ОСОБА_2 ( а.с.
46).

Потерпіла ОСОБА_3, будучи допитаною органами досудового слідства Республіки
Польша пояснила,
що 21.02.2001 р. вона перебувала в м. Перемишлі. Біля ринку до неї підійшов
ОСОБА_2 з просьбою показати свій гаманець, чи не має вона його грошей, які
перед в нього викрали. Вона дійсно показала йому гаманець та долари, приблизно
в сумі 4200 доларів США.
Після цього ОСОБА_2 відійшов. Через деякий час він знову підійшов до неї і
попросив показати ще раз гроші. Вона витягнула долари США і віддала йому,
а він сховав їх до кишені куртки. Потім він пхнув долари їй в сумку і пішов.
Вона почала кричати і ОСОБА_2 затримали. ОСОБА_2 заволодів її грошима - 4275 доларами
США, а
залишив 155 доларів США
( а.с. 32 - 37).

Аналогічні показання, як і потерпіла ОСОБА_3 дав свідок ОСОБА_4 (а.с.
38-41).

Згідно протоколу вилучення 22.02.2001 року ОСОБА_3. видала 155 доларів США купюрами: 1
банкнота номіналом 50 доларів, банкноти номіналом 5 доларів та 100 банкнот
номіналом 1 долар з різними серіями та номерами ( а.с. 43).

Під час очної ставки 22.02.2001 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 потерпіла
повністю підтвердила свої показання, які давала раніше, а ОСОБА_2 фактично
погодився з показаннями потерпілої ( а.с. 52 - 54).

Згідно обвинувачення окружного прокурора в Перемишлі
доказами по справі встановлено, що 22 лютого 2001р., в Перемишлі
Підкарпатського воєводства ОСОБА_2 діючи з метою набуття майнової вигоди, ввів
в оману ОСОБА_3 таким чином, що під видом провірки, чи має вона в себе начеб -
то викрадені в нього долари взяв від неї 4275 американських доларів, а замість
них повернув їй 155 доларів, виманив таким чином від неї суму 4120
американських доларів ( а.с. 67).

Згідно постанови про притягнення як обвинуваченого
ОСОБА_2 27.08.2004 р. слідчим СВ Залізничного РВ Загребіним О.А. було
пред'явлено обвинувачення по ст. 143 ч.2 КК України ( 1960р.), оскільки він
вчинив шахрайство, яке завдало значної шкоди потерпілій ( а.с. 77).

Будучи допитаним
в якості обвинуваченого ОСОБА_2 свою вину в скоєному визнав повністю,
пояснивши, що обманним шляхом заволодів грошима ОСОБА_3 ( а.с. 78).

В судовому засіданні в апеляційному суді ОСОБА_2 також пояснив, що
заволодів доларами потерпілої ОСОБА_3 шляхом обману.

Аналогічні показання ОСОБА_2 давав і в суді першої інстанції ( а.с. 131).

В постанові про перекваліфікацію злочинних дій від
29.11.2006р. вказано, що 22.02.2001р. ОСОБА_2 в м. Перемишлі шляхом обману та
зловживання довірою ОСОБА_3 заволодів її грошима 4275 доларами США, після чого
з місця скоєння злочину зник, але був затриманий. Оскільки ОСОБА_2 не мав
можливості розпорядитись грошима, то його дії перекваліфіковано на ст. 141 ч.2
КК України ( 1960р.)( а.с. 103).

Вказана фабула обвинувачення зазначена в обвинувальному висновку (а.с. 121
-125).

Суд першої інстанції перекваліфікував діїОСОБА_2 та ст.ст. 17, 141 ч.2 КК
України ( в редакції 1960 p.).

Аналізуючи вищенаведені докази по справі в їх сукупності, колегія суддів
приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_2 вчинив шахрайство, що спричинило
потерпілій значну шкоду. Свої злочинні дії ОСОБА_2 вчинив 22 лютого 2001 р. і
його дії по КК України ( 1960р.) кваліфіковано по ст. 143 ч.2 КК України,
санкція якого передбачає до 7 років позбавлення волі або виправні роботи.

5 квітня 2001 року вступив у дію КК України і санкція ст. 190 ч.2 КК
України - вчинення шахрайства, що спричинило значну шкоду передбачає покарання
до З років позбавлення волі, тобто цей Кримінальний закон є м'якший.

Відповідно до ст. 5 ч.1 КК України ( 2001р.) закон про кримінальну
відповідальність, який скасовує злочинність діяння або пом'якшує кримінальну
відповідальність, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, що
вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Тому злочинне діянняОСОБА_2 повинно кваліфікуватися по ст.190 ч.2 КК
України ( в редакції 2001 p.).

Оскільки вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст.ст. 17, 141 ч.2 КК України ( 1960р.), то вирок суду слід
змінити, перекваліфікувавши його дії на ст. 190 ч.2 КК України ( в редакції
2001р.).

Як встановлено
по справі ОСОБА_2 вчинив даний злочин 22.02.2001р.

Згідно ст. 12 КК України даний злочин ( тобто ст. 190 ч.2 КК України)

відноситься до
злочинів середньої тяжкості.

Таким чином, з
дня вчиненого злочину пройшло більше шести років.

Відповідно до ст. 49 ч.1 п.3 КК України особа
звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину
і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину
середньої тяжкості.

ОСОБА_2 не
ухилявся від слідства та суду.

Колегія суддів приходить до висновку, що є всі підстави для
звільненняОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв'язку із закінченням
строків давності.

Тому апеляція засудженогоОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення.

Порушення права на захист обвинуваченогоОСОБА_2 під час
досудового слідства не встановлено.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 376 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_2задоволити частково.

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 23
березня 2007 р. відносно ОСОБА_2- змінити.

Перекваліфікувати його дії із ст.ст. 17,141 ч.2 КК
України ( 1960р.) на ст. 190 ч.2 КК України (2001р.).

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_2 звільнити від кримінальної
відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 190 ч.2 КК України (
2001р.) за спливом строку давності, а кримінальну справу провадженням закрити.