Справа № 201/4491/14-к
Провадження № - 1КП/201/18/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
5 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000071 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, росіянина, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України,

У кримінальному провадженні приймали участь:

прокурор ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8

обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 17.04.2012 року близько 20.00 годин він, перебуваючи у домоволодінні АДРЕСА_1 , зустрів раніше йому знайомого ОСОБА_9 , під час конфлікту на ґрунті неприязних відносин між останніми, ініціатором якого був ОСОБА_9 , який висловлював на адресу обвинуваченого погрози про завдання фізичної болі, тілесних ушкоджень, а також погрози життю, та взявши у праву руку сокиру, ОСОБА_9 замахнувся нею на обвинуваченого. У цей час ОСОБА_4 , сприймаючи дії ОСОБА_9 як реальну загрозу для життя та здоров`я, яка виражалась в спричиненні йому тілесних ушкоджень сокирою, захищаючись від нападу ОСОБА_9 , з метою захисту і подальшого припинення протиправних дій ОСОБА_9 , не оцінивши небезпечності посягання та обстановки захисту, маючи при цьому реальну можливість захистити свої інтереси без заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, в тому числі шляхом залишення приміщення домоволодіння, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, перевищуючи межі необхідної оборони, оскільки захист явно не відповідав характеру нападу, умисно зі значною силою завдав один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_9 , потім кулаком правої руки завдав ще два удари по тулубу ОСОБА_9 , після чого почергово правою та лівою рукою завдав не менше п`яти - шести ударів в область тулубу ОСОБА_9 до моменту, коли потерпілий впав на підлогу та випустив з руки сокиру, а обвинувачений ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення. В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 у ОСОБА_9 виявлена сумісна тупа травма грудної клітини та черева: синці на лівій бічній поверхні грудної клітини у нижній третині та на правій задньо-бічній поверхні грудної клітини у середньо-нижній третині; перелом 7, 8, 9, 10 ребер праворуч по кривій лінії від задньо-пахової до лопаткової лінії, місцями з пошкодженням пристінкової плерви, перелом 5, 6, 7, 8, 9-го ребер ліворуч по кривій лінії між передньо-паховою та середньо-паховою лініями, місцями з пошкодженнями пристінкової плеври, перелом 6, 7, 8-го ребер ліворуч по задньо-паховій лінії, без пошкоджень пристінкової плеври, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним та заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, так як строк притягнення його до відповідальності минув.

Прокурор не заперечував проти задоволення данного клопотання, а потерпіла заперечувала, посилаючись на те, що в діях обвинуваченого маються ознаки злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами та потерпілою, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст. 124 КК України знайшла своє підтвердження у сукупності наступних доказів.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він проживав по АДРЕСА_1 в одному будинку разом з ОСОБА_9 з яким у них склались неприязні відносини на грунті зловживання потерпілим спиртними напоями в ході якого останній влаштовував сварки з обвинуваченим. 17.04.2012 року обвинувачений, за попередньою домовленістю, зустрівся зі своєю сестрою ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_1 і вони зайшли у двір де ОСОБА_10 залишилась на веранді, а обвинувачений зайшов в будинок з метою нагодувати домашніх тварин. Обвинувачений зайшов на кухню, відчинив холодильник і почув образи в свій бік з боку ОСОБА_9 , який знаходився у своїй кімнаті. Обвинувачений зайшов у кімнату до ОСОБА_9 , де останній, продовжував ображати обвинуваченого, а той намагався вгомонити потерпілого, однак зрозумівши, що ОСОБА_9 тільки розпалюється, обвинувачений вирішив піти та розвернувся до виходу з кімнати. В цей час він почув підозрілий шум ззаду, обернувся і побачив ОСОБА_9 , який заніс над обвинуваченим сокиру. Обвинувачений зрозумів, що ОСОБА_9 має намір вдарити його сокирою, а тому заблокував руками сокиру, вдарив потерпілого в голову, наніс від 4-х до 9-ти ударів руками по тулубу потерпілого від чого останній впав і випустив сокиру. Обвинувачений взяв сокиру, відкинув її під крісло і вийшов з кімнати. При цьому ОСОБА_9 продовжив ображати обвинуваченого. На вулиці обвинувачений сказав, ОСОБА_10 , що потерпілий веде себе неналежним чином і вони пішли з двору, де розлучились і ОСОБА_4 пішов в магазин за продуктами, а коли йшов з магазину, то познайомився зі студентами з якими пробув допізна і повернувся додому тільки о 3 годині ранку. Коли він прийшов додому, то в кімнаті ОСОБА_9 горіло світло та було чутно звук включеного телевізора, що було звичайним явищем, так як потерпілий телевізор майже не вимикав. Обвинувачений, не заходячи в кімнату ОСОБА_9 , пішов у свою кімнату де ліг спати. Прокинувся обвинувачений о 7 ранку, зібрався та, не заходячи в кімнату потерпілого в якій горіло світло та лунав звук телевізора, пішов на роботу. Приблизно о 15-00 15-30 годин обвинуваченому зателефонував сусід ОСОБА_11 , який повідомив, що ОСОБА_9 помер і обвинувачений поїхав додому, де побачив міліціонерів, експерта, потерпілу ОСОБА_8 та її сина.

З показань свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , допитаних в судовому засіданні вбачається, що між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , які проживали в одному будинку АДРЕСА_1 , склались неприязні стосунки на фоні зловживання ОСОБА_9 спиртними напоями, який в стані алкогольного сп`яніння ображав обвинуваченого та погрожував фізичною розправою, а як вбачається з висновків фахівців (а.с. 34, 35) ОСОБА_4 неодноразово застосував фізичну силу відносно ОСОБА_9 за час їх сумісного проживання.

З показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що 17.04.2012 року вона домовилась з ОСОБА_4 про зустріч біля будинку АДРЕСА_1 і вони зустрілись близько 20-00 годин. Вони разом зайшли в двір, де ОСОБА_4 пішов в будинок з метою погодувати тварин, а свідок залишилась на веранді. Вона чула з будинку голоси ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , які говорили на підвищених тонах, потім вона чула якийсь шум схожий на звуки бійки, однак вона не звернула на це уваги, так як ОСОБА_9 часто влаштовував сварки і провокував бійку з ОСОБА_4 , який весь час був вимушений захищатись. Пробувши в будинку приблизно 10 хв., ОСОБА_4 вийшов з будинку. Він вів себе природно і на питання свідка, чи задирається ОСОБА_9 , відповів ствердно. Після цього вони пішли з двору і розійшлися в різні боки.

Свідок ОСОБА_13 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він являється сином померлого ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 18.04.2012 р. приблизно о 12-00 годин він прийшов до будинку АДРЕСА_1 в якому проживав його батько разом з обвинуваченим, однак двері були зачинені і йому ніхто не відчинив. Свідок зачекав декілька годин, доки не прийшов знайомий батька на ім`я ОСОБА_14 , інших його данних свідок не знає, і свідок, за допомоги цього чоловіка, заглянув у вікно будинку де побачив батька, який лежав на ліжку майже перпендикулярно, трохи під кутом, головою до стіни, ногами до виходу, руки складені на грудях, одягнений як звичайно, трохи прикритий ковдрою. Після цього вони зламали двері, виявили, що ОСОБА_9 мертвий та викликали міліцію і швидку. На тілі померлого свідок будь-яких тілесних ушкоджень не бачив, обстановка в кімнаті була звичайна. Розкиданих документів чи підозрілих предметів не було. Після приїзду міліціонерів вони протягом 1-1,5 годин провели огляд місця події із застосуванням фотозйомки, а потім матір і ОСОБА_10 винесли тіло ОСОБА_9 , закутаного в ковдру.

Показання свідка ОСОБА_13 підтвердив свідок ОСОБА_11 , який пояснив, що бачив, як ОСОБА_13 з якимось чоловіком вибивали двері в будинку АДРЕСА_1 , а потім бачив як міліціонери описували місце події.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що її онук ОСОБА_13 18.04.2012 р. пішов до свого батька ОСОБА_9 а через деякий час зателефонував і повідомив, що знайшов його вдома мертвого про що свідок відразу повідомила свою доньку ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона являється колишньою дружиною ОСОБА_9 , з яким вони не проживають разом більше 10 років, однак підтримують дружні відносини. ОСОБА_9 проживав в одному будинку з ОСОБА_4 , з яким у них неприязні відносини, так як ОСОБА_4 періодично бив ОСОБА_9 18.04.2012 року приблизно о 16-00 16-30 годин дня їй зателефонувала її матір ОСОБА_15 , яка повідомила, що ОСОБА_9 знайдений в своєму будинку мертвим. Вона приїхала до будинку, де побачила працівників міліції, які описували місце події, а тіло ОСОБА_9 була закутане в ковдру.

Показання свідка ОСОБА_13 в частині положення трупу ОСОБА_9 в момент його виявлення підтверджуються фототаблицею до огляду місця події (т. 2 а.с. 173) на якій зображено положення трупу та протоколом слідчого експерименту (а.с. 63) за участі ОСОБА_8 , ОСОБА_13 і ОСОБА_4 в ході якого було встановлено, що труп ОСОБА_16 знаходився перпендикулярно ліжку , головою до стіни, нижня половина тіла звисала з ліжка, голова була закинута, верхні кінцівки зігнуті в ліктьових суглобах та знаходились на грудній клітині, а нижні кінцівки зігнуті в колінних суглобах та стопами знаходились на підлозі. При цьому в ході слідчого експерименту ніхто з учасників не робив зауважень та якихось поправок, що спростовує показання потерпілої ОСОБА_8 про те, що труп було виявлено замотаним у ковдру.

Як вбачається з акту судово-медичного дослідження трупу (а.с. 47) та висновку експерта № 820/339-е від 12.12.2013 р. (а.с. 52) у ОСОБА_9 виявлено сумісну травму грудної клітини та черева: синці на лівій бічній поверхні грудної клітини у нижній третині та на правій задньо-бічній поверхні грудної клітини у середньо-нижній третині; крововилив у товщі навколониркової клітковини ліворуч з розповсюдженням на позачеревну клітковину; перелом 7, 8, 9, 10 ребер праворуч по кривій лінії від задньо-пахвової до лопаткової лінії, місцями з пошкодженням пристінкової плеври, перелом 5, 6, 7, 8, 9-го ребер ліворуч по кривій лінії між передньо-пахвовою та середньо-пахвовою лініями, місцями з пошкодженням пристінкової плеври, перелом 6, 7, 8 ребер ліворуч по задньо-пахвовій лінії, без пошкодження пристінкової плеври, інфілтруючий крововилив з помірно вираженою лейкоцитарною реакцією в м`яких тканинах з проекції переломів ребер праворуч, інфілтруючий крововилив з початковими ознаками лейкоцитарної реакції в м`яких тканинах з проекції переломів ребер ліворуч; у плевральних порожнинах містяться близько 40 мл. рідкої крові; великовогнищевий крововилив у товщі м`яких тканин поперекової ділянки ліворуч. Синці в проекції зовнішнього кута лівої параорбітальної ділянки, на підборідді знизу майже по центру, на верхній губі дещо ліворуч. Садна у лобно-тімяній ділянці майже по центру, в лобній ділянці ліворуч, по передньо-бічній поверхні шиї праворуч. Внутрішньо-шкіряний крововилив на передньо-внутрішній поверхні в нижній третині лівої гомілки та крововилив в підлеглих м`яких тканинах. Крововиливи під м`якими покривними тканинами голови в обох скроневих ділянках. Смерть потерпілого наступила від сумісної тупої травми грудної клітини та черева, яка супроводжувалася численними переломами ребер та пошкодженням внутрішніх органів, і ускладнилася розвитком шоку. Тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми грудної клітини та черева відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті.

Згідно висновку експерта № 820/36-ЕД від 17.02.2015 пр. (т. 2 а.с. 153) смерть ОСОБА_9 настала близько 10-14 годин до моменту огляду трупа на місці (17-50 18.04.2012 р.) та між спричиненням тілесних ушкоджень та смертю потерпілого пройшов короткий проміжок часу.

Як пояснив допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 після отримання тілесних ушкоджень потерпілий міг активно рухатись до втрати свідомості та з моменту спричинення тілесних ушкоджень до моменту смерті пройшло від 3-х до 10 годин, що підтверджує показання обвинуваченого ОСОБА_4 про час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Також під час судового розгляду досліджувався речовий доказ сокира, якою ОСОБА_9 намагався нанести тілесні пошкодження ОСОБА_4 , що змусило останнього застосувати необхідну оборону.

Під час судового розгляду судом вживались заходи до відшуковування протоколу огляду місця події від 18.04.2013 р., які результату не дали. Так, встановлено, що відмовний матеріал, який містив в собі протокол огляду місця події було втрачено (т. 2 а.с. 171), допитані в судовому засіданні працівник міліції ОСОБА_18 та експерт ОСОБА_19 , які 18.04.2012 року виїжджали на місце події, обставин огляду місця події не пам`ятають і про подальше спрямування протоколу огляду їм нічого не відомо. Експерт ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що матеріалах первісного акту огляду трупу потерпілого копії протоколу огляду також не має. Єдиним джерелом доказу, який вдалось віднайти є фотографії, зроблені на місці події експертом ОСОБА_19 , які збереглись на її ПК та які описані вище.

Всі вищевказані докази, будучи належними та допустимими, при оцінці їх кожного окрему і в своїй сукупності, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку, що в діях обвинуваченого маються ознаки злочину передбаченого ст. 124 КК України, а саме, умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

В той же час, в судовому засіданні сторонами кримінального провадження та потерпілою не надано доказів, які б вказували на наявність в діях обвинуваченого іншого складу злочину, зокрема складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Необхідно зазначити, що в матеріалах кримінального провадження мається протокол слідчого експерименту за участі ОСОБА_4 (а.с. 100) в ході якого обвинувачений вказував на спосіб та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, суд вважає за необхідне визнати недопустимим доказом, так як він отриманий в порушення порядку встановленого КПК України. Так, ч. 6 ст. 240 КПК України передбачено, що про проведення слідчого експерименту складається протокол. Вимоги до протоколу викладені в ст. 104 КПК України, зокрема, в описовій частині протоколу має бути зазначена послідовність дій. Однак, дії описані в протоколі слідчого експерименту за участі обвинуваченого не відповідають діям, які зафіксовані на відеозапису, який здійснювався під час експерименту, а отже і протокол не відповідає вимогам ст. 104 КПК України та не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню, він звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю, так як злочин передбачений ст. 124 КК України відносить до злочинів невеликої тяжкості за яке передбачене покарання у вигляді обмеження волі, а п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено обов`язок суду звільнити особу від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 286, 288, 372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Зільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ст. 124 КК України, закривши кримінальне провадження відносно нього.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.
Суддя: ОСОБА_1