Справа № 11-627/2007
Головуючий в 1-інстанції Сакенов Ю.К.
Категорія-ст. 122 ч.1 КК
Доповідач Задворний О.Л.
У Х В А Л А

І М' Я М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2007 колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого-судді Ковтуна В.П.

суддів Задворного О.Л., Бойко Л.В.

з участю прокурора Крохмалюк Л.Б.

засудженої ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому справу за апеляціями
засудженої ОСОБА_1 та потерпілої ОСОБА_2 на вирок Городоцького районного суду
від 27 червня 2007 року

Цим вироком
засуджено:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженку та мешканку с.
Хропотова Чемеровецького району Хмельницької області, українку, громадянку
України, з середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше не судиму, -

за ч. 1 ст. 122 КК України на один рік і шість місяців
позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання звільнено з
встановленням іспитового строку 1 рік.

На
підставі п.3 ст. 76 КК України засуджено зобов'язано повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1590 гривень матеріальної та 4500 гривень
моральної шкоди.

Засуджена перебуває на підписці про
невиїзд.

ОСОБА_2за ст. 125 ч.1 КК України
виправдано.

За вироком місцевого суду
ОСОБА_1 визнана винною в тому, що вона
біля 21 години 22 грудня 2006 року в с. Хропотова Чемеровецького району в
господарстві по АДРЕСА_1 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно
нанесла кілька ударів дерев'яною палицею в обличчя та голову своїй сусідці
ОСОБА_2, заподіявши останній середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В своїй
апеляції потерпіла ОСОБА_2 просить вирок місцевого суду скасувати та
постановити новий, яким призначити засудженій покарання у вигляді позбавлення
волі на 3 роки, без застосування ст. 75 КК України.

Зазначає,
що суд не врахував те, що ОСОБА_1 нанесла їй тілесні ушкодження середньої
тяжкості, вину у скоєному не визнала та не розкаялась, шкоди не відшкодувала.

Вказує, що від
отриманих тілесних ушкоджень стан її здоров'я погіршується і вона морально
страждає від того, що засуджена постійно погрожує їй вбивством.

Засуджена
ОСОБА_1 в своїй апеляції та запереченнях на апеляційну скаргу потерпілої
просить вирок суду скасувати та постановити новий, яким виправдати її у вчинені
злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а ОСОБА_2 визнати винною у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і стягнути з останньої
на її користь 5000 гривень моральної шкоди.

Зазначає, що
висновок суду про заподіяння нею середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_2
не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки від її декількох ударів
потерпіла не могла отримати такі тілесні ушкодження. А потерпілу міг побити її
чоловік ОСОБА_3

Вважає, що вона
діяла в межах необхідної оборони, поскільки ОСОБА_2 зайшла на її господарство
та нанесла їй удари, спричинивши легке тілесне ушкодження.

Вказує, що суд
необґрунтовано взяв до уваги лише покази потерпілої та свідка ОСОБА_3, не
оцінивши показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду, пояснення: засудженої ОСОБА_1 на підтримання
своєї апеляції, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, вивчивши
матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів знаходить, що
вони не підлягають задоволенню.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 у заподіянні потерпілій ОСОБА_2 умисно середньої
тяжкості тілесних ушкоджень при зазначених у вироку обставинах відповідає
матеріалам справи та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Твердження
в апеляції засудженої про те, що місцевий суд розглянув справу не об'єктивно і
вона зазначеного злочину не скоювала є безпідставними.

Ці заперечення
проти звинувачення детально розглядались судом та спростовані слідуючими
доказами.

Так, потерпіла
ОСОБА_2 пояснила, що з літа 2006 року між нею та сусідкою ОСОБА_1 склалися неприязні стосунки.
22.12.2006 року, біля 21 год., вона пішла до свого хліва щоб подоїти корову. В
цей час із - за літньої кухні вийшла засуджена та нанесла їй удар палицею по
голові, від чого вона впала та втратила свідомість. Коли прийшла в себе, то
почала кликати на допомогу чоловіка, а ОСОБА_1 втекла.

Свідок ОСОБА_3
пояснив, що біля 21 год. 22.12.2006 року його дружина вийшла з будинку подоїти
корову.

Через деякий час
почувши крики, він вибіг на подвір'я свого домогосподарства, де побачив як
засуджена наносить удар палицею по тілу його дружини. Помітивши його ОСОБА_1
втекла.

Об'єктивно
покази потерпілої та свідка ОСОБА_3 підтверджуються висновком судово - медичної
експертизи, згідно якого у ОСОБА_2 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
перелому скронево - нижньо - щелепного наростка нижньої щелепи справа без
зміщення уламків, гострої закритої черепно - мозкової травми, забою головного
мозку; синців - в області спинки носа з розповсюдженням на підочні області та
верхні повіки обох очей, лобної ділянки справа, задньої поверхні шиї в середній
третині, тім'яної ділянки зліва, лівого стегна; садна лобної ділянки з некрозом
м'яких тканин, що могли виникнути 22.12.2006 року від ударів тупими твердими
предметами і відносяться до категорії середньої тяжкості.

Сама
засуджена визнала, що, з метою розібратися з потерпілою, вона взяла палку та
підійшла до господарства потерпілої, а потім нанесла останній декілька ударів.

Твердження в
апеляції засудженої про те, що вона захищалась від нападу потерпілої у своєму
господарстві безпідставне, оскільки спростовується показаннями останньої та
свідка ОСОБА_3.

Крім цього, на
досудовому слідстві ОСОБА_1 послідовно стверджувала, що саме вона, з помсти,
першою напала на ОСОБА_2 і нанесла їй декілька ударів палицею.

Посилання
ОСОБА_1 в апеляції на показання свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 як на
докази непричетності її до виникнення у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень не можна
визнати обґрунтованим, оскільки вони не були очевидцями конфлікту та побиття
потерпілої.

Доводи
засудженої про неправильність покладення в основу вироку показань потерпілої та
свідка ОСОБА_3 безпідставні, оскільки вони були послідовні і не викликали
сумнівів у їх достовірності.

Тому зазначені
показання були правомірно визнанні належними та обґрунтовано покладені в основу
вироку.

Уся
сукупність зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом, що
дало можливість дійти обґрунтованого висновку про доведеність вини засудженої у
скоєному злочині.

Тому посилання
ОСОБА_1 в апеляції про незаконність засудження її за заподіяння ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесних ушкоджень колегія суддів визнає таким, що не
заслуговує на увагу.

Дії
засудженої правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України, а покарання
призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступені тяжкості
вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом'якшують його.

При цьому суд
першої інстанції правильно визнав, що ОСОБА_1 раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем
проживання і обставин, що обтяжують покарання, не має.

А тому підстав
вважати, що ОСОБА_1 безпідставно звільнена від відбування покарання з
випробуванням у колегії суддів не має.

Оскільки в ході
судового розгляду не було здобуто доказів того, що саме потерпіла умисно
заподіяла ОСОБА_1 тілесне ушкодження у вигляді садна правого передпліччя,
місцевий суд обґрунтовано виправдав ОСОБА_2 за ч.1 ст. 125 КК України.

Питання
про відшкодування матеріальної шкоди вирішено у відповідності з вимогами
цивільного закону, а тому підстав для зменшення розміру стягнутої шкоди не
вбачається.

З
урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

ухвалила:

вирок
Городоцького районного суду від 27 червня 2007 року стосовно ОСОБА_1та
ОСОБА_2залишити без змін, а їх апеляції - без задоволення.

Головуючий
/підпис/

Судді /підписи/

Копія вірна:
суддя апеляційного суду

Хмельницької області
О.Л.Задворний