Справа № 140/1190/15-к
№ 1-кп/140/127/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.06.2015 року Немирівський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 27.04.2015 року близько 16 години знаходячись неподалік від свого домогосподарства, яке розташоване по АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, які існують через непорозуміння із-за курей, взявши до рук камінця, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень, кинула його об праву ногу ОСОБА_5 в область колінного суглобу. В той час ОСОБА_5 від завданого її удару відчула різку біль в область правого коліна, внаслідок чого, випустила з рук дерев`яну палицю якою заганяла курей, які належать ОСОБА_4 до огорожі що належить останній та знаходиться неподалік від її домогосподарства.
В той час ОСОБА_4 не припиняючи свої протиправні дії взявши до рук вище вказану палицю нанесла ОСОБА_5 декілька ударів в область сідниць. Від завданих її ударів ОСОБА_5 своїм тілом опустилась коліньми на землю, а в той час ОСОБА_4 в черговий раз палицею нанесла її близько трьох ударів в область спини.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців по задній поверхні грудної клітки в область правого та лівого плеча, в область правої та лівої сідниці, правого колінного суглобу, який поширюється на праву гомілку, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 103 від 08.05.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Будучи допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , дала покази, що свою вину в інкримінованому її злочині передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України визнає частково, а саме: те, що вона кинула камінь і попала в ногу потерпілої ОСОБА_5 , факт нанесення удару палицею по плечах та сідницях потерпілої ОСОБА_5 не визнала та повідомила, що був конфлікт через курей і вона каменем кинула по потерпілій і попала по правій нозі, після чого остання впала на коліна біля її воріт і стала кричати, на що вибігли її чоловік та свекруха, палицею не наносила може це хтось з домашніх наніс.
Будучи допитаний в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 дала покази, підтвердивши вищевикладені обставини обвинувального акту та повідомила, що ОСОБА_4 проживає по сусідству з якою вона протягом 20 років знаходиться в неприязних відносинах. ОСОБА_6 її свекруха до якої вони приїхали, на городі побачила курей ОСОБА_4 , які вона декілька разів виганяла, потім кури знову зайшли, вона палицею стала виганяти даних курей до дому ОСОБА_4 . Вони були на подвір`ї і дивилась. Пригнавши кури вона відвинула ногою камінець хотіла загнати кури, між ними виникла сварка під час якої ОСОБА_4 взяла даний камінь і кинула у неї попала в праву ногу під коліно, відчувши різкий біль вона випустила палицю якою гонила курей, дану палицю взяла ОСОБА_4 і нанесла два удари по сідницях та три удари по спині, вона упала на коліна, бачила це свекруха ОСОБА_6 . Претензій до ОСОБА_4 не має ніяких. Просить покарати обвинувачену на розсуд суду.
Будучи допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , дала покази, що невістка ОСОБА_7 була в неї, вийшла з будинку почула крик невістки і побачила як ОСОБА_8 била палицею невістку з розмаху по спині три рази. Вона сказала щоб перестала бити бо викличе міліцію, невістка лежала на землі. Бійка і сварка була зі за курей які ОСОБА_7 вигнала з городу.
Будучи допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , дав покази, що матір повідомила, що ОСОБА_4 б`є його жінку ОСОБА_7 , він вибіг на вулицю і побачив, що ОСОБА_4 стояла з дерев`яною палицею, а дружина стояла поряд та говорила навіщо вона її побила, вона після операції. У дружини боліли сідниці і спина. ОСОБА_4 відповідала, що обзивала вона її і вона побила.
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, її дії органами досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 125 КК України, умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.
Її вина в достатній мірі підтверджується показами обвинуваченої ОСОБА_4 потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та матеріалами кримінального провадження, а саме:
- протоколом про прийняття заяви від ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення від 27.04.2015 року.
- висновком експерта за № 94 від 27.04.2015 року Немирівського міжрайонного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого у гр. ОСОБА_5 мали місце ушкодження в вигляді синців по задній поверхні грудної клітки, в область правого та лівого плеча, в область правої та лівої сідниці, правого колінного суглобу, який поширюється на праву гомілку. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, можливо 26.04.2015 року та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
- висновком експерта за № 103 /додаткова/ від 08.05.2015 рокуНемирівського міжрайонного відділення Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи, згідно якого у гр. ОСОБА_5 мали місце ушкодження у вигляді синців по задній поверхні грудної клітки, в область правого та лівого плеча, в область правої та лівої сідниці, правого колінного суглобу, який поширюється на праву гомілку. Дані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмета, який мав продовгувату або округлу форму, судячи із області правого колінного суглобу, з поширенням на праву гомілку могли виникнути від удару палицею, синець в область коліна та гомілки від дії удару камінцем, можливо, в строк та за обставин на які вказує остання в своїх показах.
- протоколом слідчого експерименту від 30.04.2015 року з фото таблицями до нього з якого видно, як ОСОБА_4 нанесла потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження гранітним камінцем в праву ногу та дерев`яною палицею по спині та сідницях.
Не визнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 в частині нанесення удару палкою по сідницях та плечах потерпілій ОСОБА_5 , суд розцінює критично , як метод самозахисту та уникнення від відповідальності та до уваги не бере. Даний факт спростовується свідченнями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_9 та висновками експерта за № 94 та за № 103 /додаткова/.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, які пом`якшують та обтяжують вину покарання ОСОБА_4 , судом не встановлені
При призначенні міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого злочину, особу винної, її соціальне становище, яка на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває те, що вона раніше не судима, відсутність даних про попередні притягнення до адміністративної відповідальності, яка характеризується за місцем проживання з позитивної сторони.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченої ОСОБА_4 після вчинення злочину, наслідки суспільно-небезпечного
діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності,
зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів буде достатнім призначення покарання згідно санкцій ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.
Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 349, 395 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винною за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити її покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн. в дохід держави.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя: