справа № 691/631/15-к
провадження № 1-кп/691/81/15
УХВАЛА
про застосування примусових заходів медичного характеру

04 червня 2015 року Городищенський районний суд Черкаської області

В складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище матеріали кримінального провадження з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Городище Черкаської області, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

до Городищенського районного суду Черкаської області надійшло клопотання слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 , яке затверджене старшим прокурором прокуратури Городищенського району Черкаської області ОСОБА_7 про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , який вчинив суспільно небезпечне діяння при наступних обставинах.

21 квітня 2015 року до Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області надійшло повідомлення від ОСОБА_8 про те, що невідомі особи намагалися викрасти раму від велосипеда «Україна», які належала йому.

21 квітня 2015 року вказане повідомлення зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області за №696.

21 квітня 2015 року відомості про дану заяву внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний №0000207, при цьому визначено кваліфікацію за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 21 квітня 2015 року по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до зазначеного домоволодіння з метою викрасти рами до велосипедів. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з прямим умислом на заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, через хвіртку, увійшов на подвір`я, де біля будинку взяв дві рами до велосипеда марки «Україна» з кермом та виносом і передньою вилкою, вартістю 220 грн. та марки «Аіст» з кермом і виносом, заднім захисним щитком та сидінням, вартістю 300 грн., чим спричинив би ОСОБА_8 шкоду, на загальну суму 520 грн.. В цей час його злочинні дії були припинені потерпілим ОСОБА_8 , який виявив його на місці крадіжки, тому не були доведені до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, які за клопотанням прокурора та за згодою інших учасників судового процесу були досліджені під час судового розгляду.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

За даними Акту судово-психіатричної експертизи № 241 від 22 травня 2015 року, ОСОБА_5 , на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій та на теперішній час виявляв та виявляє ознаки хронічного психічного захворювання на шизофренію параноїдну, з прогресуючим типом перебігу, частим загостренням параноїчної симптоматики та проявами виражених негативних дефіцитарних особистісних розладів, що ускладнені пияцтвом, що позбавляло та позбавляє на теперішній час його здатності усвідомлювати власні дії та керувати ними, унеможливлює його подальшу участь у слідчих діях та судовому засіданні. У зв`язку з наявністю клінічних ознак пасивного типу суспільної небезпеки, відносно ОСОБА_5 можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ст.94 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду (а.к.п.47-49).

Таким чином, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 241 від 22 травня 2015 року, ОСОБА_5 не може самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і розгляду справи в суді.

Зазначені обставини вказують на те, що ОСОБА_5 є неосудним, хоч і скоїв суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кваліфікації за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, та відноситься до злочинів середньої тяжкості, будучи особою, яка не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними на період часу, до якого відносяться інкриміноване йому діяння і не міг правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, внаслідок хронічного психічного захворювання.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

У відповідності до ч.1п.3 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

ОСОБА_5 , 04 червня 2015 року у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву від 03 червня 2015 року, в якій зазначив, що за станом здоров`я на розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього, з`явитися не може, просив справу розглядати у його відсутність.

Потерпілий ОСОБА_8 через канцелярію суду надав письмову заяву від 03 червня 2015 року за вх.№2394 про проведення судових засідань у його відсутності, вказав, що не заперечує проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 ..

Суд, вислухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, розглянувши заяви ОСОБА_5 і потерпілого ОСОБА_8 , врахувавши вимоги ст.292 КПК України щодо можливості розгляду клопотання без особи під час судового провадження за станом здоров`я, а також, беручи до уваги характер та тяжкість вчиненого, перебіг захворювання ОСОБА_5 , ступінь небезпечності психічного хворого для себе та інших осіб, і те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.к.п.30), за місцем проживання характеризується негативно (а.к.п.37), не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога згідно довідки №113 та довідки №104 від 06 травня 2015 року Комунального Закладу Городищенського РТМО Черкаської області (а.к.п.35), вважає за необхідне, у відповідності до ч.1п.3 ст.94 КК України, застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Сукупність вказаних доказів дає підстави суду зробити висновок, що ОСОБА_5 вчинив суспільно - небезпечне діяння в стані неосудності і у відповідності зі ст. 20 КК України не підлягає до кримінальної відповідальності. Проте враховуючи, що ОСОБА_5 являється душевнохворою людиною, яка по своєму психічному стану і характеру вчинених ним суспільно небезпечних діянь, становить небезпеку для суспільства, до нього згідно зі ст. ст. 513, 516 КПК України, ст.ст. 93, 94, 96 КК України повинні бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду, з метою обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню суспільно небезпечних діянь.

Запобіжні заходи до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру під час досудового розслідування і судового розгляду не обиралися.

Речові докази у кримінальному провадженні у виді - рами до велосипеда «Україна» з кермом та виносом і передньою вилкою та рами велосипеда «Аіст» з кермом та виносом, заднім захисним щитком, багажником та сидінням, які передані на зберігання ОСОБА_8 , слід повернути за належністю, звільнивши його від зобов`язання за зберігальною розпискою (а.к.п.22).

Судових витрат не має.

Цивільний позов по кримінальному провадженню під час досудового розслідування та судового розгляду справи не заявлено (а.к.п.23).

Керуючись ст. 93, ст. 94 Кримінального Кодексу України, глава 39, п.2 ч.1 ст.392, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 Кримінально-процесуального Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосуванню судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» за №7 від 03.06.2005 року, суд, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого СВ Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_6 , що погоджене з старшим прокурором прокуратури Городищенського району Черкаської області ОСОБА_7 задоволити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Городище Черкаської області, жителя АДРЕСА_1 - примусові заходи медичного характеру, у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним типом нагляду.

Речові докази у кримінальному провадженні - рами до велосипеда «Україна» з кермом та виносом і передньою вилкою та рами велосипеда «Аіст» з кермом та виносом, заднім захисним щитком, багажником та сидінням, повернути за належністю ОСОБА_8 , звільнивши від зобов`язання за зберігальною розпискою.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1