Кримінальне провадження № 1-кп/760/423/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2013 року Соломянський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Горбатовської С.А.,

при секретарі Комар О.В.,

за участю:

прокурора Кравченка С.М.,

потерпілого ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, аспіранта ННК «Інституту прикладного системного аналізу» НТУУ «КПІ», одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3, 25.11.2012 року, приблизно о 17 год., керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по вул. Пулюя, 5 у м. Києві, підїжджаючи до пішохідного переходу, зупинив автомобіль та під час конфлікту з раніше незнайомим ОСОБА_1, який проходив по пішохідному переходу, вийшов з автомобіля і, підійшовши до ОСОБА_1, предметом, схожим на ніж, який тримав у правій руці, умисно наніс ОСОБА_1 один удар у ліву сідницю. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_1 легке тілесне ушкодження у виді колото-різаної рани лівої сідниці, що спричинило короткочасний розлад здоровя (за критерієм тривалості розладу здоровя).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, заявлений у провадженні цивільний позов визнав повністю і показав, що 25.11.2012 року, приблизно о 17 год., він, керуючи автомобілем НОМЕР_1, по вул. Пулюя у м. Києві, підїхав до пішохідного переходу, на якому знаходився раніше йому незнайомий хлопець, яким, в подальшому, виявився ОСОБА_1 ОСОБА_1 зробив йому зауваження з приводу керування автомобілем, в результаті чого, між ним і ОСОБА_1 виникла словесна сварка, в ході якої він вийшов з автомобіля, підійшов до ОСОБА_1, між ними почалась штовханина. Після чого, він дістав перочинний ніж, який знаходився при ньому, і ножем вдарив ОСОБА_1 у ліву сідницю, після чого, поїхав. Обвинувачений ОСОБА_3 показав, що частково відшкодував потерпілому завдану моральну шкоду на суму 5 000 грн.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам провадження і ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, розяснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, заслуховуванням думки потерпілого з приводу наявності претензій до обвинуваченого і пропозиції щодо покарання, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

В судовому засідання потерпілий ОСОБА_1 підтримав заявлений у провадженні цивільний позов на суму 10 000 грн., просив суд призначити ОСОБА_3 найбільш суворе покарання.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів в їх сукупності, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки ОСОБА_3 умисно наніс легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, раніше не судимого, одруженого, маючого малолітню дитину, позитивно характеризується за місцем навчання, є аспірантом ННК «Інституту прикладного системного аналізу» НТУУ «КПІ», на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття і добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує думку потерпілого ОСОБА_1 з приводу покарання для обвинуваченого.

За викладеним, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, яке вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, у виді обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

З приводу цивільного позову ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в сумі 10 000 грн., суд, враховуючи глибину, обсяг і характер душевних та психічних страждань ОСОБА_1 внаслідок протиправних дій ОСОБА_3, вважає, що потерпілий у своєму цивільному позові необгрунтував завдання йому моральної шкоди саме в сумі 10 000 грн., тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, приходить до висновку, що вказаний у позові розмір моральної шкоди не відповідає характеру душевних і психічних страждань потерпілого, в наслідок чого, є значно завищеним, а тому вважає, що сума, добровільно відшкодована обвинуваченим в розмірі 5 000 грн., є достатньою для задоволення моральних претензій потерпілого. Крім того, у своєму цивільному позові ОСОБА_1 не вказує на завдання йому в результаті дій обвинуваченого матеріальної шкоди.

За наведених підстав суд, керуючись ч. 4 ст. 174 УПК України, відмовляє у прийнятті визнання ОСОБА_3 цивільного позову ОСОБА_1

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

За викладеним, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Речові докази джинсові штани і спідню білизну залишити у власності ОСОБА_1

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Соломянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: