№ 4с-7/07
ПОСТАНОВА

20
серпня 2007 року м.
Гребінка

Гребінківський
районний суд Полтавської області у складі: Головуючої судді Кривчун Т.О., при
секретарі Корнієнко Л.Т.,

за участю
прокурора Юрченка С.Л.,

особи, яка
подала скаргу - ОСОБА_1.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Гребінці Полтавської області скаргу
ОСОБА_1на постанову від 15.07.2007 року слідчого прокуратури Гребінківського
району Полтавської області ОСОБА_2 про відмову в порушенні кримінальної справи,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на постанову від
15.07.2007 року, винесену слідчим прокуратури Гребінківського району
Полтавської області ОСОБА_2. про відмову в порушенні кримінальної справи щодо
працівника Гребінківського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3., по
фкту спричинення тілесних ушкоджень.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки, на його
думку, слідчий прокуратури не відібрав пояснення особисто від нього по суті
його заяви, а посилається на матеріали наглядового провадження по кримінальній
справі стосовно нього, ОСОБА_1., яка на даний час розглядається у
Гребінківському районному суді, а в мотивувальній частині постанови по
надуманих підставах голослівно приходить до висновку про вчинення ним злочину
по відношенню до працівника міліції ОСОБА_3.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою скаргу підтримав та
суду додатково пояснив, що при розгляді його заяви він не був допитаний
слідчим, не були також допитані і враховані пояснення „його свідків", усі
дані взяті слідчим з матеріалів кримінальної справи, при його затриманні була
присутня інша, невідома йому особа, про яку „забули".

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, з'ясувавши
думку прокурора, дослідивши відмовний матеріал № 91 (05.07.2007 року-15.07.2007
року) по заяві гр. ОСОБА_1, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні
скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що у червні 2007 року ОСОБА_1
звернувся з заявою до прокуратури (в порядку ст.97 КПК України) про порушення
кримінальної справи та притягнення до кримінальної відповідальності працівника
Гребінківського РВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_3. за ч.2 ст.365 КК
України, посилаючись на те, що 02.04.2004р. він знаходився у м"ясному
павільйоні в м. Гребінці Полтавської області, де його дружина, ОСОБА_4.
здійснювала торгівлю м'ясопродуктами і де під час проведення перевірки правил
торгівлі продуктами харчування ч.1енами
комісії Гребінківської РДА, йому
були спричинені тілесні ушкодження
працівником

Гребінківського РВ ОСОБА_3. за обставин, коли останній намагався забрати у
них з-під прилавка сумку, ніби-то не представившись при цьому, а ОСОБА_1
намагався цьому перешкодити.

За правилами ч. 4 ст. 97 КГЖ України, коли необхідно
перевірити заяву про злочин до порушення справи, така перевірка здійснюється
прокурором, слідчим або працівником дізнання шляхом відібрання пояснень від
окремих громадян чи посадових осіб або витребовує необхідну документацію.

Як вбачається із постанови від 15.07.2007 року, перевірку
заяви ОСОБА_1. було здійснено слідчим прокуратури шляхом, як відібрання
пояснень від окремих громадян посадових осіб, так і витребування документів з
кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_1. у скоєнні злочинів передбачених
ч. 2 ст. 345, ч. З ст. 296 КК України (яка знаходиться в провадженні
Гребінківського районного суду Полтавської області), на які він посилається в
даній постанові.

У судовому засіданні досліджувалися пояснення від
10.07.2007 року ОСОБА_3., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8., ОСОБА_9., які
02.04.2004 року знаходилися безпосередньо на місці події, і вказують про те, що
ОСОБА_3. ніяких ударів ОСОБА_1. не наносив, а лише тримав його руками та
намагався заспокоїти словами і відвести в адміністративний корпус, а ОСОБА_1
при цьому нічого не говорив, а лише намагався вирватися та розмахував ліктями
та сумкою із гирями, намагаючись відштовхнути та вдарити ОСОБА_3., при цьому
він точно знав, що останній є працівником міліції, оскільки був присутній, коли
представляли ч.1енів комісії. Зазначають, що на той час фізична сила до
ОСОБА_1. та ОСОБА_4 взагалі не застосовувалася, і про те, що ОСОБА_3. побив
ОСОБА_1. на той час навіть не йшло ніякої мови, мова йшла лише про те, що в
ході цієї сутички останній заподіяв тіілесні ушкодження ОСОБА_3. ОСОБА_9., який
був присутній того дня в приміщенні адмінконтори ринку вказує також, що ОСОБА_1
поводив себе агресивно, ніякі вмовляння заспокоїтися на нього не впливали, при
цьому він узагалі нічого не говорив про те, що йому спричинені які-небудь
тілесні ушкодження, мова йшла лише про гирі (які знаходилися у сумці, через що виникла
сутичка між ОСОБА_1. і ОСОБА_3.), окрім того, ОСОБА_1 фізично значно більший і
сильніший за ОСОБА_3.

Доводи скаржника
не спростовують наведених вище пояснень громадян та посадових осіб.

Судом досліджувалися також пояснення ОСОБА_1. від 02.04.2004 року та
показання його в якості підозрюваного від 26.06.2004 року, в яких він не вказує
про будь-яке заподіяння ОСОБА_3. йому тілесних ушкоджень як у м"ясному
павільйоні, так і на території ринку та в приміщенні адмінконтори ринку. Так
зокрема, будучи допитаним 26.06.2004р. в якості підозрюваного, ОСОБА_1 вказує,
що ОСОБА_3. його не бив, але потім, коли він перестав чинити опір, в приміщенні
адмінбудинку ринку і в міліції хотів ударити його руками, але, оскільки він
ухилявся, то ці намагання мети не досягли.

У судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що ОСОБА_4., при
допиті її в якості свідка 09.07.2004 року в присутності захисника її чоловіка
підозрюваного ОСОБА_1., показала, що „почалася штовханина", її та її
чоловіка невідомий штовхав руками, про будь-яке заподіяння її чоловікові
ОСОБА_3. тілесних ушкоджень вона також не вказує.

Твердження ОСОБА_1., стосовно того, що слідчий прокуратури не відібрав
пояснень особисто від нього по суті його заяви та посилання на матеріали
кримінальної справи стосовно нього, яка на даний час розглядається у
Гребінківському районному суді, те, що не були також допитані і враховані
пояснення „його свідків", на думку суду, не мають під собою законного
підґрунтя, тому суд їх до уваги не приймає. Крім того, як вбачається із заяви
ОСОБА_1, та встановлено у судовому засіданні, скаржник ніде не зазначав щодо
допиту (відібрання пояснень) у визначених ним осіб, не наводив перелік цих
осіб.

Доводи скаржника щодо присутності при його затриманні
іншої, невідомої йому особи, яку не було знайдено та допитано суд сприймає
критично та вважає, що дана обставина не має суттєвого значення при перевірці
заяви ОСОБА_1. з огляду, зокрема, на те, що допиті його 26.06.2004р. в якості
підозрюваного, він лише одним словом зазначає про дану особу, а саме: „Потім
біля контори ринку до незнайомця (ОСОБА_3.) приєднався якийсь бомж і також став
виривати у мене сумку".

Таким
чином, суд приходить до висновку, що, дослідивши вищенаведені пояснення громадян
і посадових осіб, показання ОСОБА_1., ОСОБА_4 на досудовому слідстві слідчий
прокуратури Гребінківського району Полтавської області ОСОБА_2 дійшов вірного
висновку про те, що в діях ОСОБА_3., відсутні ознаки злочину, передбаченого
статтею 365 КК України та виніс законне і обгрунтоване рішення про відмову в
порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_3. по факту спричинення тілесних
ушкоджень ОСОБА_1., на підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України.

Відповідно до ст. 99 КПК України при відсутності підстав
до порушення кримінальної справи, прокурор своєю постановою відмовляє у
порушенні кримінальної справи.

Суд вважає, що при відмові у порушенні кримінальної справи слідчим
прокуратури повністю виконано вимоги ст. 99 КПК України.

На підставі
викладеного, керуючись ст. 236-2 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від
15.07.2007 року залишити без задоволення.

На постанову прокурором та особою, яка подала скаргу може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи діб
з дня її винесення.