В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.07.2015 року Оржицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця Полтавської області кримінальне провадження № 0000070 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого фізичною особою-підприємцем, одруженого, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.07.2012 року набрала законної сили постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2012 року у справі №2-а1670/3584/12 про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного Фонду України в Оржицькому районі Полтавської області недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 3024 грн. 12 коп. та 06.02.2013 року відділом Державної виконавчої служби Оржицького РУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2012 року.

Окрім того, 26.04.2013 року набрала законної сили постанова Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2013 року у справі № 816/945/13-а про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного Фонду України в Оржицькому районі Полтавської області недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4 572 грн. 42 коп. та 06.07.2013 року було відкрито виконавче провадження відділом державної виконавчої служби Оржицького районного управління юстиції.

При цьому, ФОП ОСОБА_4 достовірно знав про обов`язок виконання рішень судів на користь Управління Пенсійного фонду України в Оржицькому районі Полтавської області, неодноразово усно та письмово повідомлявся про це уповноваженими особами ВДВС Оржицького РУЮ.

Однак, в період з 07.07.2012 року по даний час ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконати рішення суду, не вчинив дій, направлених на повне їх виконання.

Зокрема, в період 28.08.2013-28.09.2013 р. ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_5 60 000 грн. згідно умов договору купівлі-продажу від 28.08.2013 р., укладеного між ними щодо продажу останньому павільйону площею АДРЕСА_2 поблизу автобусної станції «Оржиця».

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, не виконав постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 19.06.2012 року у справі №2а-1670/3584/12 про стягнення з фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного Фонду України в Оржицькому районі Полтавської області недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 3 024 грн. 12 коп. та постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 29.03.2013 року у справі №816/945/13-а про стягнення з фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 на користь Управління Пенсійного Фонду України в Оржицькому районі Полтавської області недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 4 572 грн. 42 коп., маючи реальну фінансову можливість їх виконати, а отримані від продажу павільйону кошти спрямував на власні потреби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно знав про прийняті судами рішення, але склались так сімейні обставини, що мусив продати павільйон, а кошти від його продажу за погодженням з дружиною були спрямовані на придбання іншого житла. У вчиненому розкаюється, просить врахувати, що на момент прийняття рішення по справі борг перед управлінням Пенсійного фонду України у Оржицькому районі повністю сплачено.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Дії обвинуваченого кваліфіковано, як умисні дії, що виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили за ч. 1 ст. 382 КК України. Така кваліфікація є вірною.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.

Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, сприяння у розкритті злочину, перебування на утриманні неповнолітньої дитини, вчинення злочину при наявності скрутного матеріального становища та повне погашення заборгованості по судовим рішенням, що підтверджено відповідними платіжними документами. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України є злочином середньої тяжкості. Суд враховує також особу винного, який позитивно характеризується за місцем проживання, в силу ст. 89 КК України не судимий. Згідно медичної довідки на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Суд вважає, що покарання за вказаний злочин з урахуванням вищеперелічених пом`якшуючих обставин має бути призначено з урахуванням положень ст. 69 КК України при цьому суд вважає за можливе перейти до іншого виду покарання, що не передбачено санкцією статті 382 ч.1 КК України у вигляді громадських робіт. Перешкод передбачених ст. 56 КК України у призначенні саме такого виду покарання у суді не встановлено Таке покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та з урахуванням норм ч.1 ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов, судові витрати, речові докази - відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1