Номер провадження 1-кп/754/363/15
Справа№754/7135/15-к
Вирок
Іменем України
18.05.2015 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження

№0003541 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України,

з вищою освітою, розлученого, непрацюючого,

зареєстрованого та проживаючого в

АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України

не судимого,

за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 .

Встановив:
28 березня 2015 року, приблизно об 11.00, обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись біля першого під`їзду будинку № 4-Б по пр. Маяковського в м. Києві, де наблизившись впритул до потерпілого ОСОБА_6 , рукою витягнув із задньої лівої кишені брюк останнього планшет марки С-701, вартістю 1253 грн., тим самим таємно викрав чуже майно. Після чого, утримуючи викрадене майно, усвідомлюючи, що його злочинні дії викриті співробітниками міліції, які наближались до них, тим самим його дії з таємного викрадення чужого майно переросли у відкриту викрадення чужого майна, обвинувачений ОСОБА_3 викинув вказаний планшет на тротуар, однак був затриманий працівниками міліції. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями скоїв закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України.

18 травня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо фактичних обставин справи, міри покарання.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, в силу ст. 89 КК України не судимий, його молодий вік, а також ті обставини, що обвинувачений щиро розкаявся, добровільно відшкодував матеріальну та моральну шкоду, які визнають пом`якшуючими обставинами, відсутність обтяжуючих обставин, сторони дійшли згоди на призначення ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 грн. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, суд виходить з наступного.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_6 також розуміє наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України, речові докази: квитанцію необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження, планшет С-701 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

Засудив:

Затвердити угоду від 18 травня 2015 року про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 186 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: квитанцію зберігати в матеріалах кримінального провадження, планшет С-701 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: