АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року колегія суддів
судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду міста Києва у
складі:

головуючого судді
Осіпової Л.О.,

суддів Бєлан
Н.О., Дзюбіна В.В.,

за участю прокурора Ємця
А.А.,

потерпілої
ОСОБА_1,

представника потерпілої
ОСОБА_2,

захисника
ОСОБА_3,

засудженого
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві кримінальну справу
за апеляцією засудженого ОСОБА_4 на
вирок Дніпровського районного суду м.
Києва від 27 липня 2012 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Дніпровського районного суду
м. Києва від 27 липня 2012 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, який зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, в силу ст.
89 КК України раніше не судимого,

засуджено:

- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного
позбавлення волі з конфіскацією всього
належного йому майна,

- за ч. 4 ст. 187 КК України - на 14
(чотирнадцять) років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому
майна,

- за ч. 3 ст. 289 КК України - на 11
(одинадцять) років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому
майна.

________________________________________________________________________
_____________________

Справа № 11/796/2065/2013
Головуючий в суді першої інстанції -
Чаус М.О.

Категорія: п. 6 ч. 2 ст. 115;
Доповідач в суді апеляційної
інстанції - Осіпова Л.О.

ч. 4 ст. 187; ч. 3 ст. 289 КК України

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим
ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у
виді довічного позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому
майна.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь потерпілої ОСОБА_1 матеріальну
шкоду в розмірі 35568 грн. 19 коп. та
моральну шкоду в розмірі 500000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 судові
витрати за проведення експертиз, а
саме:

- вартість експертизи № 128 мб від 14.03.2011
р. в розмірі 675 грн. 36 коп.,

- вартість експертизи № 133 мб від 16.03.2011
р. в розмірі 2546 грн. 46 коп.,

- вартість експертизи № 126 мб від 14.03.2011
р. в розмірі 675 грн. 36 коп.,

- вартість експертизи № 131 мб від 17.03.2011
р. в розмірі 2000 грн. 80 коп.,

- вартість експертизи № 129 мб від 15.03.2011
р. в розмірі 1209 грн. 50 коп.,

- вартість експертизи № 127 мб від 15.03.2011
р. в розмірі 1209 грн. 50 коп.,

- вартість експертизи № 125 мб від 15.03.2011
р. в розмірі 1663 грн. 07 коп.,

- вартість експертизи № 135 мб від 25.03.2011
р. в розмірі 2057 грн. 04 коп.,

- вартість експертизи № 140 мб від 21.03.2011
р. в розмірі 675 грн. 36 коп.,

- вартість експертизи № 141 мб від 22.03.2011
р. в розмірі 1209 грн. 50 коп.,

- вартість експертизи № 142 мб від 18.03.2011
р. в розмірі 759 грн. 78 коп.,

- вартість експертизи № 130 мб від 10.03.2011
р. в розмірі 759 грн. 78 коп.,

- вартість експертизи № 132 мб від 09.03.2011
р. в розмірі 1265 грн. 76 коп.,

- вартість експертизи № 144 мб від 01.04.2011
р. в розмірі 1772 грн. 83 коп.,

- вартість експертизи № 145 мб від 04.04.2011
р. в розмірі 7105 грн. 84 коп.,

- вартість експертизи № 124 мб від 14.03.2011
р. в розмірі 675 грн. 36 коп.,

- вартість експертизи № 134 мб від 21.03.2011
р. в розмірі 928 грн. 62 коп.,

- вартість експертизи № 91 хс від 16.03.2011
р. в розмірі 337 грн. 68 коп.,

- вартість експертизи № 16/д від 09.03.2011 р.
в розмірі 1367 грн. 60 коп.,

- вартість експертизи № 37/д від 13.05.2011 р.
в розмірі 2278 грн. 37 коп.,

- вартість експертизи № 38/д від 16.05.2011 р.
в розмірі 2278 грн. 37 коп.,

- вартість експертизи № 36/д від 12.05.2011 р.
в розмірі 1823 грн. 47 коп.,

- вартість експертизи № 35/д від 11.05.2011 р.
в розмірі 1823 грн. 47 коп.

Вирішено питання про речові докази
відповідно до ст. 81 КПК України 1960 року.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_4
визнано винним: у нападі на ОСОБА_7 з
метою заволодінням чужим майном,
поєднаному із насильством, небезпечним
для життя особи, яка зазнала нападу, із
заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
в умисному вбивстві ОСОБА_7, тобто
умисному протиправному заподіяння
смерті іншій людині, з корисливих
мотивів; у незаконному заволодінні
транспортним засобом, вчиненому
повторно та поєднаному з насильством,
небезпечним для життя потерпілого.

Згідно вироку суду ці злочинні дії були
вчинені за таких обставин.

28 лютого 2011 року приблизно о 16 годині 20
хвилин ОСОБА_4 приїхав до автомийки ПП
«ОСОБА_17», розташованої за адресою:
АДРЕСА_2, де в приміщенні туалетної
кімнати шляхом внутрішньовенної
ін'єкції ввів собі наркотичний засіб -
опій ацетильований, після чого зайшов
до кімнати відпочинку вказаної
автомийки.

В подальшому в той же день, 28 лютого 2011
року, приблизно о 16 годині 25
хвилин до кімнати відпочинку для
відвідувачів та персоналу автомийки ПП
«ОСОБА_17» зайшов ОСОБА_7 Між ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, під
час якого ОСОБА_4 з метою незаконного
заволодіння майном ОСОБА_7 вирішив
вчинити умисне вбивство останнього.

Реалізуючи свій злочинний умисел,
направлений на заволодіння майном
потерпілого ОСОБА_7 та його умисне
вбивство з корисливих мотивів, ОСОБА_4 28
лютого 2011 року приблизно о 16 годині 30
хвилин, перебуваючи в стані
наркотичного сп'яніння, дістав з правої
кишені своєї куртки розкладний ніж і,
розклавши його, підійшов до ОСОБА_7,
який сидів на стільці. Діючи умисно,
маючи на меті заволодіти майном ОСОБА_7,
тримаючи ніж у правій руці, ОСОБА_4
наніс ОСОБА_7 чотири удари ножем в
область шиї зліва та один удар кулаком
у щічно-скулову область зліва,
заподіявши потерпілому тілесні
ушкодження у вигляді трьох
колото-різаних ран шиї з пошкодженням
сонної артерії, одної колото-різаної
рани щічно-скулової області та садна у
щічно-скуловій області.

Від заподіяних тілесних ушкоджень
потерпілий ОСОБА_7 впав на коліна,
тримаючись рукою за шию. В цей час,
ОСОБА_4, розуміючи, що потерпілий ОСОБА_7
знаходиться у передсмертному стані і
не може чинити йому будь-який опір,
обшукав кишені одягу, особисті речі
ОСОБА_7 та заволодів майном ОСОБА_7, а
саме: шкіряною барсеткою вартістю 600
гривень, шкіряним гаманцем вартістю 1500
грн., грошовими коштами в сумі 3000 грн.,
матерчатою сумкою для перенесення
портативного комп'ютера вартістю 300
грн., портативним комп'ютером марки
«Asus» з маніпулятором, шнурами живлення
та з'єднання загальною вартістю 4000 грн.,
золотим ланцюжком, вагою 30 грам та
вартістю 18000 грн. із золотим
хрестиком, вагою 5 грам та вартістю 4000
грн., ключами від замка вхідних дверей
та замка запуску двигуна автомобіля
марки «Suzuki Grand Vitara» державний номерний
знак НОМЕР_2, візитними, банківськими та
дисконтними картками, реєстраційною
документацією ТОВ «Мемфіс-2007», які не
представляють собою матеріальної
цінності, всього майном ОСОБА_7 на
загальну суму 31400 грн.

Заволодівши таким чином майном ОСОБА_7,
ОСОБА_4, маючи ключі від замка вхідних
дверей та замка запуску двигуна
автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara»,
державний номерний знак НОМЕР_2,
розуміючи, що ОСОБА_7 знаходиться у
передсмертному стані і не може чинити
йому будь-який опір, незаконно
заволодів належним потерпілому
ОСОБА_7 автомобілем «Suzuki Grand Vitara»
державний номерний знак НОМЕР_2, який
знаходився на території автомийки, та
на цьому автомобілі з місця скоєння
злочину зник.

Смерть ОСОБА_7 настала від отриманих
тілесних ушкоджень у виді
колото-різаних поранень шиї з
ушкодженням магістральних судин та
розвитком крововтрати.

В апеляції з доповненнями засуджений
ОСОБА_4 просить вирок суду першої
інстанції скасувати, а кримінальну
справу направити на новий судовий
розгляд. При цьому ОСОБА_4 посилається
на невідповідність висновків суду
першої інстанції фактичним обставинам
справи, на неправильне застосування
кримінального закону та істотні
порушення кримінально-процесуального
закону.

ОСОБА_4 заперечує факт вживання
наркотичних засобів в день вчинення
інкримінованих йому дій. Зазначає, що
про вживання наркотичного засобу у
своїх первинних поясненнях він вказав
під тиском працівників міліції, а на
його заяву про це суд уваги не звернув.
Стверджує про відсутність у нього
корисливого мотиву на вбивство ОСОБА_7
та на заволодіння його майном. Щодо
заподіяння потерпілому тілесних
ушкоджень наполягає, що це сталося
через те, що ОСОБА_7 образив його. Ці дії
пояснює наявними у нього депресією та
нервовим розладом, викликаними станом
ремісії після вживання наркотичних
засобів. Стверджує, що не мав умислу
вбивати ОСОБА_7, а зрозумів, що зробив,
лише коли потерпілий присів та з його
шиї пішла кров. Коли потерпілий
перестав подавати ознаки життя, він,
злякавшись скоєного, знайшов в кишенях
одягу ОСОБА_7 ключі від автомобіля та,
заволодівши автомобілем потерпілого, з
місця вчинення злочину зник.

ОСОБА_4 стверджує, що судовий розгляд
проведено неповно і упереджено, без
з'ясування дійсних обставин справи та
встановлення його вини у вчиненні
інкримінованих злочинів. Посилається
на те, що судом не було допитано всіх
свідків, зокрема, свідка ОСОБА_9,
показання якого вважає суттєвими.
Вказує, що судом безпідставно та без
належних мотивів йому призначено
найсуворіше покарання у виді довічного
позбавлення волі. Звертає увагу на те,
що він раніше не судимий, визнав вину у
вчиненні вбивства, сприяв розкриттю
злочину, щиро розкаявся у скоєному,
повністю визнав заявлений у справі
цивільний позов потерпілої, попросив у
неї вибачення.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
засудженого ОСОБА_4 та захисника
ОСОБА_3, які підтримали апеляцію,
пояснення прокурора, потерпілої та її
представника, які заперечували проти
задоволення апеляції і просили
постановлений щодо ОСОБА_4 вирок суду
першої інстанції залишити без зміни,
провівши судові дебати, заслухавши
останнє слово засудженого, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини
засудженого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів
за обставин, наведених у вироку,
відповідає матеріалам справи і
підтверджується доказами, які ретельно
були перевірені у судовому засіданні,
та які спростовують твердження
апеляції засудженого про відсутність у
нього умислу на заволодіння майном
ОСОБА_7 та вбивство потерпілого.

Так, за показаннями засудженого ОСОБА_4
у судовому засіданні та поясненнями в
апеляційній інстанції, він не
заперечував, що 28 лютого 2011 року зі
своїм знайомим ОСОБА_10 приїхав на
автомийку та знаходився в кімнаті для
відпочинку, куди в подальшому зайшов
раніше йому незнайомий потерпілий
ОСОБА_7 Коли потерпілий його образив,
він ударив ОСОБА_7 кулаком в обличчя та
розкладним ножем, який тримав в руці,
наніс 3-4 удари в шию потерпілого. Надалі
в кишенях одягу потерпілого він виявив
ключі від автомобіля та гаманець, які
забрав, після чого сів за кермо
автомобіля ОСОБА_7 та на ньому зник з
місця вчинення злочину.

Поряд з цим засуджений ОСОБА_4 не
заперечував, що, знаходячись у кімнаті
відпочинку, бачив, як ОСОБА_7 на
автомобілі приїхав на автомийку, а до
кімнати відпочинку потерпілий зайшов з
портфелем.

Вказані обставини ОСОБА_4 підтвердив і
під час досудового слідства, будучи
допитаним в якості підозрюваного та
обвинуваченого за участю захисника.

Зокрема, будучи допитаним в якості
підозрюваного, ОСОБА_4, пояснюючи про
обставини, за яких він вперше побачив
потерпілого 28 лютого 2011 року в кімнаті
відпочинку автомийки, детально описав
ОСОБА_7, вказавши його приблизний вік,
зріст, тілобудову, зачіску, одяг,
наявність при ньому портфеля, а також
зазначив, що бачив, як потерпілий
заїжджав на мийку, керуючи автомобілем
марки «SuzukiGrand Vitara»; підтвердив, що
тримав в руках ніж, який знаходився при
ньому, та що тілесні ушкодження
потерпілому були заподіяні саме його
діями (т. 3, а.с. 127-130).

В подальшому, будучи допитаним в якості
обвинуваченого, ОСОБА_4 також
підтвердив, що під час, коли він
знаходився в кімнаті відпочинку, на
територію автомийки приїхав
автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara» під
керуванням раніше йому незнайомого
ОСОБА_7, а коли потерпілий зайшов до
кімнати відпочинку, він, будучи
обуреним на зауваження останнього,
дістав з кишені наявний у нього
розкладний туристичний ніж, підійшов
до потерпілого та декілька раз ударив
лезом ножа в область шиї та обличчя
ОСОБА_7 Коли зрозумів, що потерпілий
помирає, - став обшукувати кишені його
одягу, щоб знайти гроші та ключі від
автомобіля ОСОБА_7 При цьому ОСОБА_4
також уточнив, де знайшов ключі від
автомобіля та гаманець з грошима
потерпілого (т.3, а.с. 175-178).

Під час відтворення обстановки та
обставин події, проведеного 2
березня 2011 року за участю захисника
ОСОБА_3 із застосуванням відеозйомки,
ОСОБА_4 докладно розповів про події, які
відбувались 28 лютого 2011 року за його
участю на автомийці, розташованій по
АДРЕСА_2, про обставини, за яких він
побачив, як на мийку на автомобілі
приїхав потерпілий, та за яких він
вчинив вбивство останнього, а також
наочно із використанням ручки для
імітації ножа продемонстрував, яким
чином він, тримаючи у руці ніж, наносив
ним удари потерпілому у напрямку
ділянок нижньої частини голови та шиї,
вказав, де в цей час сидів потерпілий,
та в якому місці він забрав у
потерпілого ключі від автомобіля та
гаманець (т. 3, а.с. 132-136).

Під час досудового слідства потерпіла
ОСОБА_1 заперечувала наявність у її
чоловіка будь-яких конфліктних
ситуацій (т. 1, а.с. 150-152), під час дачі
пояснень в суді апеляційної інстанції
зазначала, що її чоловік був стриманим
у спілкуванні з незнайомими людьми,
уникав конфліктних ситуацій.

Свідок ОСОБА_10 в суді підтвердив, що 28
лютого 2011 року близько 15 години разом з
ОСОБА_4 приїхав на автомийку,
розташовану за адресою: АДРЕСА_2. Він
мив машину, а ОСОБА_4 знаходився в
кімнаті відпочинку. Близько 16 години
він поїхав з території мийки, а ОСОБА_4
залишився, відмовившись їхати з ним.

Із оголошених в судовому засіданні
показань свідка ОСОБА_11,
адміністратора автомийки ПП «ОСОБА_17»,
вбачається, що 28 лютого 2011 року
приблизно 16 год. 45 хв. в кімнаті для
відпочинку ним разом з ОСОБА_12 було
виявлено чоловіка, який лежав в крові
без ознак життя, після чого він
зателефонував до органів міліції та
швидкої медичної допомоги. Від
працівників мийки йому стало відомо, що
чоловік, який вчинив вбивство, забрав
помитий ними автомобіль потерпілого (т.
3, а.с. 70-72).

Із оголошених та досліджених в
судовому засіданні показань свідка
ОСОБА_9 вбачається, що 28 лютого 2011 року
він знаходився на робочому місці,
працюючи мийником автомийки ПП
«ОСОБА_17», яка розташована по АДРЕСА_2.
Приблизно о 16 год. на мийку заїхав
чоловік на автомобілі марки «Suzuki Grand
Vitara», залишив автомобіль на мийці, а сам
пішов до кімнати відпочинку. Цей
автомобіль мив ОСОБА_12, а він йому
допомагав. Закінчивши мити автомобіль,
він пішов до кімнати відпочинку
покликати власника автомобіля.
Відчинивши двері до кімнати, він
побачив, що власник автомобіля марки
«Suzuki Grand Vitara» сидить на колінах на
підлозі в крові, а раніше йому
невідомий чоловік з кишень куртки та
штанів чоловіка, у якого йшла кров,
дістає речі. Перевіривши всі кишені
одягу потерпілого, невідомий став
оглядати вміст його портфеля, дістав із
кишені одягу потерпілого золотий
ланцюжок, а побачивши його, наказав
зачинити двері та йти з місця події,
продовжуючи оглядати речі потерпілого,
у якого йшла кров. Про ці події він
повідомив іншим працівникам мийки,
після чого до кімнати відпочинку
направився ОСОБА_12 (т. 3, а.с. 97-99, 102-104, т. 1,
а.с. 245-247).

Доводи апеляції засудженого про
порушення судом вимог закону, які, на
його думку, полягали у тому, що суд
безпосередньо в судовому засіданні не
допитав свідків, які не з'явились,
зокрема, свідка ОСОБА_9, а оголосив їх
показання, дані ними під час досудового
слідства, є безпідставними.

Як убачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції у встановленому
законом порядку приймались заходи для
забезпечення явки свідків ОСОБА_11 та
ОСОБА_9 в судове засідання, про що
свідчить ряд постанов про їх привід та
надання судового доручення щодо
встановлення місця їх знаходження, а
також повідомлення органів міліції про
неможливість виконати дані постанови у
зв'язку з відсутністю зазначених осіб
за місцем проживання та
невстановленням місця їх знаходження,
заява ОСОБА_11 про неможливість
з'явитися до суду (т. 4, а.с. 165, 175, 182, 188, 197,
201, 206, 214, 218, 220, 224, 231, 232). Оскільки вказані
свідки в судове засідання не з'явились
з наведених причин, суд обґрунтовано
оголосив їх показання в судовому
засіданні. При цьому показання
вказаних свідків, зокрема, і свідка
ОСОБА_9, згідно протоколу судового
засідання були оголошені за згодою
всіх учасників судового розгляду, в
тому числі засудженого ОСОБА_4 та його
захисника (т. 4, а.с. 233).

Також всупереч доводам апеляції
засудженого ОСОБА_4 в досліджених та
перевірених судом показаннях свідка
ОСОБА_9 відсутні будь-які суперечності,
а також показання цього свідка є
послідовними, логічними,
переконливими.

Крім того, показання свідка ОСОБА_9
об'єктивно узгоджуються з наведеними
та іншими, дослідженими судом першої
інстанції доказами.

Так, з протоколу пред'явлення
фотознімків для впізнання від 5 квітня
2011 року вбачається, що свідок ОСОБА_9
серед пред'явлених йому на фотознімках
осіб впізнав ОСОБА_4, як чоловіка, який 28
лютого 2011 року в кімнаті відпочинку
автомийки ПП «ОСОБА_17» оглядав кишені
потерпілого (т. 3, а.с. 100-101).

Під час відтворення обстановки та
обставин події, проведеного 29 квітня 2011
року за участю свідка ОСОБА_9, останній
докладно розповів про події, які
відбувались 28 лютого 2011 року на
території автомийки, розташованої по
АДРЕСА_2, та за допомогою статиста - про
обставини, за яких у кімнаті для
відпочинку потерпілий, у якого з шиї
йшла кров, знаходився у положенні
сидячи на колінах, а ОСОБА_4 в цей
час обшукав кишені його одягу, дістав
золотий ланцюжок, а також обшукав його
портфель (т. 3, а.с. 105-111).

Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що 28
лютого 2011 року приблизно в обідній час
на автомийці ПП «ОСОБА_17», розташованій
по АДРЕСА_2, де він працює мийником
машин, біля кімнати для відпочинку він
помітив ОСОБА_4, який є його знайомим. В
подальшому на територію автомийки
заїхав автомобіль «Suzuki Grand Vitara», і він
став його мити. Помивши автомобіль, він
запропонував покликати власника
автомобіля співробітнику, який
допомагав йому мити цю машину.
Співробітник повернувся та йому
запропонував кликати власника
автомобіля. Він пішов до кімнати
відпочинку, де побачив, що власник
автомобіля «Suzuki Grand Vitara» лежав весь у
крові, а ОСОБА_4 щось діставав із сумки
потерпілого, в руках тримав предмет,
схожий на гаманець. На стільці біля
потерпілого лежав ніж і золотий
ланцюжок. Свідок також уточнив, що коли
ОСОБА_4 побачив його, відштовхнув та
вибіг з вказаного приміщення.

Про такі ж обставини щодо подій 28
лютого 2011 року та послідовних дій
ОСОБА_4, зокрема, щодо заволодіння
майном потерпілого у кімнаті
відпочинку автомийки свідок ОСОБА_12
повідомив і під час відтворення
обстановки та обставин події,
проведеного за його участю 29 квітня
2011 року (т. 3, а.с. 90-96).

За показаннями в суді свідка ОСОБА_13,
фельдшера Київської міської станції
швидкої медичної допомоги, 28 лютого 2011
року, прибувши за викликом на АДРЕСА_2,
ним та фельдшером ОСОБА_14 на підлозі у
кімнаті відпочинку автомийки у
лежачому стані на спині було виявлено
чоловіка середніх років з ножовими
пораненнями шиї.

Згідно протоколів огляду місця події
від 28 лютого 2011 року оглянуто
приміщення кімнати відпочинку
автомийки ПП «ОСОБА_17», розташованої по
АДРЕСА_2, територію біля цього
приміщення, де виявлено труп ОСОБА_7 з
ознаками насильницької смерті,
зафіксовано обстановку у вказаному
приміщенні та вилучено три мобільні
телефони потерпілого, грошові кошти,
розкладний ніж з руків'ям, ланцюжок
жовтого металу, а також сліди пальців
рук, проведено змиви з дверей,
асфальтового покриття (т. 1, а.с. 33-57, 63-68).

Згідно протоколу огляду місця події
від 1 березня 2013 року оглянуто
автомобіль марки «Suzuki Grand Vitara»
державний номерний знак НОМЕР_2, з якого
вилучено барсетку, сумку з ноутбуком,
сліди пальців рук з дверей автомобіля
та пляшки з-під води «Моршинська»,
проведено змиви з руків'я коробки
перемикання передач, салону автомобіля
(т.1, а.с. 69-75).

Згідно протоколів огляду та вилучення
від 1 березня 2011 року у ОСОБА_4
вилучено ключі від автомобіля марки
«Suzuki GrandVitara» державний номерний знак
НОМЕР_2, належного потерпілому ОСОБА_7,
а також верхній одяг ОСОБА_4 (т.1, а.с. 83,
84).

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 23/524/2 від 19 квітня 2011 року
при дослідженні трупа ОСОБА_7 виявлено:

- рану № 1 («Г» - подібної форми, кут якої
відкритий до низу і вправо, краї рани
рівні, неосаднені, несинцеві, кінці
гострокутні), яка розташована у
щічно-скуловій області зліва, та
відходить від рани ранового каналу в
напрямку зверху до низу і сліпо
закінчується у м'яких тканинах щоки.
Довжина ранового каналу по зонду 2 см;

- рани № 2 (щелеподібної форми з рівними
неосадненими краями, перший кінець «П»
- подібної форми, лівий кінець
гострокутний), яка розташована на шкірі
в передній поверхні шиї в нижній її
третині. Рановий канал, що відходить у
напрямку з переду назад і дещо зліва
направо, по ходу якого ушкоджуються
м'які тканини шиї, права доля
щитовидної залози, права сонна артерія
та сліпо закінчується у м'яких тканинах
шиї. Довжина ранового каналу по зонду
приблизно 6 см. М'які тканини по ходу
ранового каналу просочені кров'ю
темно-червоного кольору;

- рани № 3 (веретеноподібної форми, при
зведенні країв утворює щілевидну
форму, краї рани рівні, неосаднені,
несинцеві, кінці гострокутні),
розташована по боковій поверхні шиї
зліва. Відходящий рановий канал у
направленні зліва направо, дещо зверху
до низу і дещо ззаду на перед сліпо
закінчується у м'яких тканинах шиї.
Довжина ранового каналу 7 см;

- рани № 4 (веретеноподібної форми, при
зведенні країв утворює щелеподібну
форму, краї рани рівні, неосаднені,
несинцеві, кінці гострокутні),
розташована по боковій поверхні шиї
зліва. Відходящий рановий канал у
направленні зліва направо, дещо зверху
до низу і дещо ззаду на перед сліпо
закінчується у м'яких тканинах шиї.
Довжина ранового каналу 6 см;

- садно у щічно-скуловій області.

Виявлені колото-різані поранення
утворилися від дії плоского гострого
предмету, якому притаманні
колюче-ріжучі властивості типу клинка
ножа, що має обух та лезо.

Колото-різане поранення (рана № 2) з
пошкодженням сонної артерії має ознаки
тяжкого тілесного ушкодження по
критерію небезпечності для життя.

Колото-різане поранення в області
обличчя зліва (рана № 1), по боковій
поверхні шиї зліва (рани №№ 3,4) мають
ознаки легких тілесних ушкоджень з
короткочасним розладом здоров'я.

Садно у щічно-скуловій області зліва
утворилося від дії тупого предмету та
має ознаки легких тілесних ушкоджень.

Виявлені на трупі пошкодження мають
ознаки прижиттєвості та виникли в
короткий проміжок часу незадовго до
настання смерті.

Між колото-різаним пораненням шиї з
ушкодженням сонної артерії і смертю
потерпілого вбачається прямий
причинний зв'язок.

Враховуючи причину смерті, ступінь
вираження клітинної реакції в області
пошкоджень, експерт прийшов до
висновку, що від моменту отримання
ушкоджень до моменту смерті пройшов
короткий проміжок часу, який
обраховується хвилинами (але не більше
30 хвилин), протягом якого вчинення
потерпілим самостійних дій не
виключається.

Смерть ОСОБА_7 настала від
колото-різаних поранень шиї з
ушкодженням магістральних судин і
розвитком крововтрати (т. 2, а.с. 12-15).

Згідно висновку судово-медичної
експертизи № 47/524/2 від 28 квітня 2011 року
пошкодження, виявлені при дослідженні
трупа ОСОБА_7, могли утворитися за
обставин, на які вказав ОСОБА_4 в ході
відтворення обстановки та обставин
подій від 2 березня 2011 року (т. 2, а.с. 32-33).

Згідно з дослідженими судом наявними в
матеріалах справи експертними
висновками:

- на наданому на дослідження
розкладному ножі, вилученому в ході
огляду місця події в кімнаті
відпочинку автомийки по АДРЕСА_2,
виявлено кров людини та клітини з
ядрами, які співпадають з генетичними
ознаками зразка крові потерпілого
ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 69-73);

- на представленому для дослідження
фрагменті паперу, виявленому та
вилученому з портфеля в ході огляду
місця події в кімнаті відпочинку
автомийки по АДРЕСА_2, виявлено
генетичні ознаки крові, які
співпадають з генетичними ознаками
потерпілого ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 91-96);

- у представленому для дослідження
змиві, проведеному в салоні автомобіля
марки «Suzuki Grand Vitara» державний номерний
знак НОМЕР_2 в ході огляду місця події
від 1 березня 2011 року по провулку
Сеноманському, 16 у м. Києві, виявлено
генетичні ознаки крові, які
співпадають з генетичними ознаками
потерпілого ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 115-118);

- на представленому для дослідження
фрагменті паперу, вилученого із салону
автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara»
державний номернийзнак НОМЕР_2 в ході
огляду місця події від 1 березня 2011 року
по провулку Сеноманському, 16 у м. Києві,
виявлено генетичні ознаки крові, які
співпадають з генетичними ознаками
потерпілого ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 131-134);

- на представлених для дослідження
предметах одягу ОСОБА_4 (брюках, светрі,
куртці-дублянці) виявлено генетичні
ознаки крові людини, які співпадають з
генетичними ознаками крові
потерпілого ОСОБА_7 (т. 2, а.с. 167-173);

- слід долоні, виявлений на ножі
розкладному багатопредметному, який
було вилучено під час огляду місця
події 28 лютого 2011 року по АДРЕСА_2,
залишений ділянкою долонної поверхні
правої руки ОСОБА_4 (т. 2, а.с. 200-210);

- слід пальця руки, вилучений із
зовнішньої поверхні лівих передніх
дверей автомобіля марки «Suzuki Grand Vitara»
державний номернийзнак НОМЕР_2 в ході
його огляду 1 березня 2011 року по
провулку Сеноманському, 16 у м. Києві та
слід пальця руки, вилучений з пляшки
мінеральної води, яка була виявлена в
салоні вказаного автомобіля, залишено
безіменним пальцем правої руки ОСОБА_4
(т. 2, а.с. 234-248);

- слід пальця руки, вилучений з
внутрішньої сторони дверей кімнати
відпочинку в ході огляду місця події по
АДРЕСА_2, залишено вказівним пальцем
правої руки ОСОБА_4 (т. 3, а.с. 4-14).

Що стосується факту перебування
засудженого ОСОБА_4 в день вчинення
злочинів у стані наркотичного
сп'яніння, то в поясненнях, наданих 1
березня 2011 року на початку досудового
слідства, він зазначив про події, які
передували вчиненню злочинів, а також
про обставини, за яких він придбав та
вжив наркотичний засіб, а також про
подію вчинення вбивства ОСОБА_7,
зазначивши час, місце, спосіб, знаряддя
та інші обставини цього злочину, що
співпадають з обставинами, визнаними
судом доведеними, а також описав події,
які мали місце після вчинення злочину
(т. 3, а.с. 115-116).

Твердження засудженого ОСОБА_4 про те,
що вказані пояснення він давав під
тиском з боку працівників міліції, а
суд на ці його доводи уваги не звернув
та належним чином не перевірив, колегія
суддів вважає безпідставними.

Така версія ОСОБА_4 перевірялась судом
і підтвердження свого не знайшла.

Із зазначеного питання судом допитано
свідка, досліджено процесуальні
документи та інші докази.

Так, в первинних поясненнях ОСОБА_4
зазначив вид вжитого ним наркотичного
засобу - «ширка», спосіб, яким він його
вжив - шляхом ін'єкції, тобто посилався
на конкретні обставини щодо факту
вживання наркотичного засобу, які на
момент дачі ним пояснень могли бути
відомі лише йому, а не особі, яка
відбирала ці пояснення.

В подальшому ОСОБА_4 заперечував факт
вживання ним наркотичного засобу, при
цьому даючи суперечливі пояснення з
приводу такої відмови. Так, зміну своїх
показань в цій частині під час допиту в
якості підозрюваного 1 березня 2011 року
засуджений пояснював тим, що про такі
обставини працівникам міліції
повідомив свідок ОСОБА_10, а він
підтримав пояснення цього свідка (т. 3,
а.с. 127-130), в подальшому став посилатися
на тиск з боку працівників міліції.

Наведені вище пояснення ОСОБА_4 щодо
вживання в той день наркотичного
засобу узгоджуються з іншими даними,
які містяться у висновках, викладених в
акті амбулаторної
судово-психіатричної експертизи № 461
від 5 травня 2011 року, в акті
амбулаторної судово-наркологічної
експертизи № 127 від 5 травня 2011 року.

Так, згідно вказаних висновків ОСОБА_4 у
період часу, до якого відносяться
інкриміновані йому дії, та на час
проведення експертизи, страждав
полінаркоманією. Як вбачається з актів
цих експертиз, під час проведення
експертних досліджень ОСОБА_4 вказував
про вживання ним наркотичних засобів, в
основному - «ширки», а також у ОСОБА_4 в
паху з обох сторін виявлено «шахти» (зі
слів в зазначені місця вводив
наркотичні засоби), по ходу
підключичних вен з обох сторін - також
сліди від внутрішньовенних ін'єкцій
наркотиків (т. 3, а.с. 34-36, 40-42).

Крім того, ОСОБА_4 під час досудового
слідства, судового розгляду справи не
заперечував, що тривалий час вживав
наркотичні засоби.

З 2000 року ОСОБА_4 перебуває на
диспансерному обліку з діагнозом
«опійна наркоманія» (т. 3, а.с. 191).

Більше того, за матеріалами справи під
час досудового слідства скарг на дії
працівників міліції ОСОБА_4 не подавав.

Згідно показань в суді слідчого ОСОБА_18
під час досудового слідства від ОСОБА_4
була лише скарга, в якій він не
погоджувався з кваліфікацією
інкримінованих йому дій.

З огляду на вищевикладене, сукупність
наведених у вироку доказів переконливо
свідчить про те, що засуджений у
кімнаті відпочинку автомийки ПП
«ОСОБА_17», перебуваючи в стані
наркотичного сп'яніння, знаючи, що
потерпілий ОСОБА_7 приїхав на вказану
мийку на автомобілі «Suzuki Grand Vitara» та мав
при собі майно, напав на останнього,
неодноразово нанісши удари ножем в
область шиї. Після того, як ОСОБА_7 від
отриманих поранень упав на коліна,
розуміючи, що потерпілий знаходиться в
передсмертному стані, засуджений
ОСОБА_4 послідовно та ціленаправлено
обшукав його та заволодів його майном.
Залишивши кімнату відпочинку, ОСОБА_4
відразу заволодів автомобілем
потерпілого, на якому виїхав з
території автомийки. В подальшому
ОСОБА_4 розпорядився майном
потерпілого, яким заволодів, а саме
витрачав грошові кошти на власний
розсуд та користувався автомобілем
потерпілого.

Така поведінка засудженого під час
вчинення злочину та після його
вчинення свідчить про те, що він
усвідомлював суспільно небезпечний
характер своїх дій, а з урахуванням
вищенаведених обставин заподіяння
ножових поранень потерпілому, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
ОСОБА_4 вчинив напад на ОСОБА_7 з метою
заволодіння його майном, який був
поєднаний з насильством, що є
небезпечним для життя потерпілого,
який зазнав нападу, заподіявши йому
тяжкі тілесні ушкодження; умисно
протиправно заподіяв смерть ОСОБА_7 з
корисливих мотивів та незаконно
заволодів транспортним засобом
повторно, із застосуванням насильства,
небезпечного для життя потерпілого.

А тому доводи, викладені в апеляції про
відсутність умислу на вбивство, на
заволодіння майном, про відсутність
при цьому корисливого мотиву
суперечать обставинам справи,
встановленим судом і не ґрунтуються на
вимогах закону.

За встановлених судом фактичних
обставин, дії засудженого ОСОБА_4
правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 187, п.
6 ч. 2 ст. 115; ч. 3 ст. 289 КК України.

Що стосується доводів в апеляції про
необґрунтованість та надмірну
суворість призначеного судом
покарання, то вони не заслуговують на
увагу.

Так, обставини, за яких ОСОБА_4 вчинив
особливо тяжкі злочини у стані
наркотичного сп'яніння, що
обґрунтовано визнано судом обставиною,
яка обтяжує покарання, те, що внаслідок
дій засудженого загинула людина, яка
мала сім'ю, утримувала трьох
неповнолітніх дітей, дані про особу
засудженого, який виявляє ознаки
полінаркоманії, наявні в матеріалах
справи дані про поведінку ОСОБА_4 до
його затримання, ставлення засудженого
до вчиненого, відсутність обставин, що
пом'якшують покарання, свідчать про
його підвищену суспільну
небезпечність.

Вказані обставини дали підстави суду
першої інстанції прийти до висновку
про те, що покарання у виді позбавлення
волі на певний строк не буде необхідним
і достатнім для його виправлення та
попередження вчинення ним нових
злочинів.

На правильність такого висновку не
впливають і ті обставини, що ОСОБА_4 в
силу ст. 89 КК України є особою, раніше не
судимою, визнав цивільний позов та
вибачився перед потерпілою ОСОБА_1

Обрання ОСОБА_4 за таких обставин
покарання у виді довічного позбавлення
волі з конфіскацією майна є
обґрунтованим та відповідає вимогам
ст. 64 КК України.

На переконання колегії суддів таке
покарання є справедливим й необхідним
для досягнення його мети і пом'якшенню
не підлягає.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
б тягли зміну або скасування вироку,
колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України 1960 року,
пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні
положення» Кримінального
процесуального кодексу України від 13
квітня 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а :

апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишити
без задоволення, а вирок Дніпровського
районного суду м. Києва від 27 липня 2012
року щодо засудженого ОСОБА_4 - без
зміни.

Судді:

____________ _______________
_____________

ОсіповаЛ.О. Бєлан Н.О.
ДзюбінВ.В.