Справа № 522/392614-к
1-кп/522/35/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових за № 0000807 від 01.02.2014 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньо освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Монастириська, Тернопільської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не засудженого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
31.01.2014 року приблизно о 23.30 годин, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та не встановленою слідством особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, знаходячись на розі вулиці Мечникова та Дідріхсона в місті Одесі, переслідуючи ціль особистого збагачення шляхом пограбування. Помітивши на вул. Мечникова раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , який рухався на протилежній стороні вулиці, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 разом з невстановленою слідством особою вирішили відкрито заволодіти майном яке знаходилось при потерпілому, при цьому, погодивши між собою, як засіб досягнення злочинної мети, необхідність застосування до потерпілого насилля шляхом нанесення йому ударів та побоїв.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений на відкрите заволодіння чужого майна та діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_7 за попередньою домовленістю з іншими спільниками знаходився поряд з місцем скоєння злочину, контролюючи, щоб їх злочинні дії направлені на відкрите заволодіння чужим майном не були помічені сторонніми особами та у разі необхідності повідомивши про небезпеку, а ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, виконуючи свою частину спільного плану, непомітно підійшли до ОСОБА_8 та скоїли на нього напад.

Під час нападу ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, навмисно наніс удар рукою ОСОБА_8 в обличчя в результаті чого потерпілий втратив рівновагу та впав на асфальтовану поверхню землі, після чого з метою остаточного подолання опору потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та не встановлена слідством особа, продовжуючи застосовувати насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, стали одночасно наносити йому удари ногами по тулубу, кінцівкам та голові, спричиняючи побої.

Подолавши опір потерпілого та завершуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа діючи спільно дістали з карману куртки одягненої на потерпілому ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Нокіа люміа» вартістю 3000 гривень, а також зірвали з його шиї золотий ланцюжок вартістю 9000 гривень, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 12 000 гривень.

Заволодівши майном потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа з місця скоєння злочину зникли розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитані у судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, визнали повністю, підтвердивши обставини вчиненого ними кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті.
На підставі ст. 349 ч. 3 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким із учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження відносно обвинувачених проводився в межах пред`явленого їм обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання їх винними.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викрадені чужого майна /грабіж/, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 186 ч. 2 КК України.
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ст. 186 ч. 2 КК України за ознаками: відкрите викрадені чужого майна /грабіж/, поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивну характеристику за місцем проживання, а також те, останній є сиротою.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Враховуючи повне визнання вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 можливе без їх ізоляції від суспільства і до них при усіх зазначених обставинах, можливо застосувати вимоги ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 377 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження, у вигляді утримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахувати час знаходження під вартою з 31.01.2014 року по 29.01.2015 року.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи.

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження, у вигляді утримання під вартою, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

У відбутий термін покарання засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зарахувати час знаходження під вартою з 06.02.2014 року по 29.01.2015 року.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченим.

Суддя Приморського
районного суду м. Одеси ОСОБА_1
29.01.2015