Справа № 11- 1109 2007 року
Головуючий в 1 інстанції
ст.185 ч.2 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року жовтня
31 дня
Колегія судців судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого -
судді Кожевнікова О.В., суддів: Слєпухи О.Є., Віщика В.М.,

з участю
прокурора Гриня Н.Г., засудженого ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в
м. Полтава кримінальну справу
за апеляційним поданням старшого помічника прокурора Шишацького району
Полтавської області із внесеними змінами та за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на
вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 29 серпня 2007 року.
Цим вироком, -

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець с.Слопійка Верховинського району
Івано-Франківської області, громадянин України, освіта середня, одружений,
працюючий будівельником у приватного підприємця, судимий :

1) 14.07.2005 р. за ч.3 ст.185 КК України до 3
років позбавлення волі;

на підставі
ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з
іспитовим строком 2 роки, засуджений : - за ч.2 ст.185 КК України до 2 років
позбавлення волі;

- за ч.3 ст.357
КК України до 1 року обмеження волі, На підставі ст.70 КК України за сукупністю
злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1
призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України за сукупністю вироків
частково приєднано до призначеного покарання невідбуту частину покарання за
попереднім вироком і остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. За вироком суду ОСОБА_1 визнаний
винуватим в інкримінованих йому діях, що вчинені за таких обставин.

14 травня 2007 в
с.Харенки Шишацького району Полтавської області ОСОБА_1 незаконно заволодів
паспортом та ідентифікаційним кодом ОСОБА_2, таємно викравши ці документи з
сумки потерпілої.

2

22 травня 2007 року в тому ж селі ОСОБА_1 таємно викрав
мобільний телефон вартістю 840 грн., що належав потерпілому ОСОБА_3

В апеляційному
поданні прокурора із внесеними ним змінами порушено питання про зміну вироку з
виключенням з його мотивувальної частини вказівки на обставини, що обтяжують
покарання - повторність та вчинення злочину в період іспитового строку.

В апеляції
засудженого ОСОБА_1 порушено питання про пом'якшення покарання з посиланням на
те, що потерпілим він відшкодував матеріальні збитки та моральну шкоду,
внаслідок чого потерпілі не наполягали на суворому покаранні і претензій до
нього не мають.

Потерпілий
ОСОБА_3 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1
вказує, що ОСОБА_1 не відшкодував йому матеріальні збитки та моральну шкоду,
однак просить про пом'якшення засудженому покарання.

Заслухавши
доповідь судді Апеляційного суду, засудженого ОСОБА_1 на підтримку апеляції,
думку прокурора про необхідність виключення з мотивувальної частини вироку
вказівки на обставини, що обтяжують покарання та про відсутність підстав для
пом'якшення покарання, останнє слово засудженого ОСОБА_1 з проханням про
пом'якшення покарання, перевіривши матеріали справи і обговоривши наведені
апелянтами доводи, колегія суддів вважає, що апеляційне подання прокурора
підлягає задоволенню в частині внесених змін, а апеляція засудженого ОСОБА_1 не
підлягає до задоволення з таких підстав.

Винуватість
засудженого ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих йому дій доведена зібраними у
встановленому законом порядку доказами, які ретельно перевірені в судовому
засіданні, докладно наведені у вироку і не заперечується.

Не заперечував
своєї вини і сам засуджений ОСОБА_1, кваліфікація дій якого за ч.2 ст.185, за
ч.3 ст.357 КК України судом визначена правильно і також не заперечується.

Твердження в
апеляційній скарзі про те, що матеріали досудового слідства нібито
сфальсифіковані, не відповідає дійсності, оскільки таке твердження
спростовується дослідженими судом та наведеними у вироку доказами,
достовірність яких сумніву не викликає. Сам засуджений ОСОБА_1 з цього приводу
при апеляційному розгляді справи не зміг пояснити, у чому полягає
неправильність досудового слідства або будь-яка фальсифікація матеріалів
справи.

Покарання
засудженому ОСОБА_1 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з
врахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи винного; покарання обрані
близько до мінімальних, передбачених законом за дані злочини, за сукупністю
злочинів покарання призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим,
а за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання
приєднано незначну частину покарання, що не відбуто за попереднім вироком, а
тому не є несправедливими як за даним вироком, так і за їх сукупністю. Судом
враховано, що ОСОБА_1 за попереднім вироком був засуджений також за корисливий
злочин і звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 2 роки, але у період цього строку знову вчинив корисливий злочин. За
таких обставин рішення суду щодо призначення ОСОБА_1 покарання є обґрунтованим.
Підстави для пом'якшення ОСОБА_1 покарання відсутні.

Разом з тим,
судом помилково визнано обставинами, що обтяжують покарання, вчинення злочину
повторно, а також в період іспитового строку.

У відповідності
до ч.3 ст.67 КК України при призначенні покарання суд не може визнати такими,
що обтяжують покарання обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. У
ч.1 ст.67 КК України міститься вичерпний перелік обставин, що обтяжують
покарання, в якому не вказано вчинення злочину в період іспитового строку. Тому
має бути виключеною з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання
обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину в період іспитового строку.

3

Крім того,
підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку вказівка на вчинення злочину
повторно, як на обставину, що обтяжує покарання. Згідно з вимогами ч.4 ст.67 КК
України, якщо будь-яка обставина, що обтяжує покарання, передбачена в статті
Особливої частини КК України як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію,
суд не може ще раз врахувати її при призначенні покарання як таку, що його
обтяжує.

Оскільки дії
ОСОБА_1 по епізоду викрадення телефону правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК
України за кваліфікуючою ознакою повторності, ця обставина не може бути визнана
ще и як
обтяжуюча покарання.

З огляду на
викладене, керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України , колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційне
подання прокурора в частині внесених змін задовольнити. Вирок суду змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про визнання обставинами, що
обтяжують покарання, вчинення злочину повторно, в період іспитового строку.

В решті вирок
Шишацького районного суду Полтавської
області від 29 серпня 2007 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.