Броварський міськрайонний суд Київської області
Справа № 1-69/11
дата документу: 25.01.2011
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Міхієнкової Т.Л.

при секретарі - Сюр О.М. за участю прокурора Петранко Л.В.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2., ОСОБА_2, молдованина, громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не судимого, не працюючого, проживаючого без реєстрації по вул. Драгоманова, 49 в м. Бровари, Київської обл., зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4., Сорокський район, с. Шептелич, будинок, 45

у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

встановив:

ОСОБА_1 спричинив потерпілому ОСОБА_3 умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених ст.. 122 КК України, але таке що спричинило тривалий розлад здоров»я при наступних обставинах.

02 травня 2010 р. приблизно о 16 годині він, перебуваючи у стані алкогольного сп»яніння, знаходячись в саду, який розташований гіо вул. Київській напроти зупинки громадського транспорту «Порошинка», що у м.Бровари Київської обл.., під час сварки, яка виникла раптово на грунті неприязних стосунків, умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 два удари кулаком в область тулуба зліва, чим завдав останньому тілесні ушкодження у виді перелому 9-го ребра по задньопідмишечній лінії, які згідно висновку судово- медичної експертизи № 77/63 від 25.09.2010 р. відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості , що спричинили тривалий розлад здоровю потерпілого, який перебував на стаціонарному лікуванні понад 21 день. .

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. вину свою в пред'явленому обвинуваченні за ст.122 ч. 1 КК України визнав повністю, Підсудний показав ,

що сварка з потерпілим виникла на тій підставі, що останній, якому підсудний допоміг знайти роботу, самовільно залишив місце роботи , не відпрацював гроші, які потерпілому на прохання підсудного виплатив наперед власник, а тому підсудному довелося виконувати за потерпілого невиконану ним до кінця роботу. 2 травня 2010 р. потерпілий сам зателефонував йому і вони, зустрівшись, після сумісного розпиття спиртних напоїв посварилися. ОСОБА_4 першим ударив підсудного, який у відповідь двічі наніс потерпілому удар по туловищу. ОСОБА_1 0.І. у вчиненні якого щиро розкаявся та відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду.

За таких обставин, враховуючи згоду учасників судового розгляду щодо недоцільності дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, суд відповідно ч.З ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та дослідженням письмових доказів, які характеризують особу підсудного.

Вислухавши в судовому засіданні підсудного, суд приходить до висновку , що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України за ознакою спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров»я , знайшла своє підтвердження в суді і його дії за вказано ознакою ст.122 ч.І КК України кваліфіковані правильно.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу підсудного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Передбачені ст.66 КК України обставини , що пом'якшують покарання підсудного, по даній справі є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди..

Обтяжуючою покарання обставиною , передбаченою ст. 67 КК України, по даній справі є вчинення підсудним злочину в стані алкогольного сп»ягніння. .

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1. суд враховує сукупність всіх обставин вчинення злочину, дані про особу підсудного, який до кримінальної відповідальності притягується вперше ( а.с. 58,59), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с. 61), на обліку у лікаря психіатра - нарколога не перебуває ( а.с. 60), не є особою небезпечною для суспільства, значних суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого ним злочину не наступило і вважає можливим призначити йому покарання у виді обмеження волі на два роки . На підставі ст. 75 КК України звільнити підсудного від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на один рік та покласти на нього обов»язки , передбачені ст. 76 КК України Таким саме покаранням і буде досягнута мета держави, закріплена у ст. 50 КК України, щодо виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком - один рік.

В період іспитового строку на підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально- зиконавчу інспекцію про зміну місця проживання і періодично з»являтися для зеєстрації в кримінально-виконавчій інспекції

Міру запобіжного заходу підсудному до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися, - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/ ОСОБА_5