Справа № 740/1523/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/474/2015
Категорія - ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 червня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження внесеного 19 грудня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001823, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина, Чернігівської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, розлученого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Ніжинським міськрайонним судом:

19 серпня 2010 року за ст.ст. 307 ч. 2, 69 КК України до 2-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, постановою Чернігівського апеляційного суду від 02 грудня 2010 року вирок залишено без змін,

14 лютого 2014 року за ст.ст. 185 ч. 3, 395 ч. 1, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за даним вироком покарання частково приєднано покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 14 лютого 2014 року і остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 368 грн. 28 коп., за залучення експертів та проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу зі змісту якої вбачається, що останній, не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію своїх дій, просить скоротити призначений йому строк покарання. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом не було враховано, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, один з який має інвалідність. Крім того просить застосувати щодо нього амністію.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Суд першої інстанції встановив, що 18 грудня 2014 року, близько 21 години, ОСОБА_7 у розташованому по вул. Шевченка, 109/1-5 в м. Ніжині приміщенні кафе «Шоколад», маючи умисел па вчинення таємного викрадення чужого майна , скористався тим, що бармен кафе ОСОБА_8 поставила належний їй мобільний телефон «Самсунг» па зарядку та залишила в залі кафе під барною стійкою без нагляду, викрав мобільний телефон «Samsung GALAXYcore2», залишкова вартість якого становить 2457,96 грн., спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на вищезазначену суму.

Заслухавши доповідача, думку прокурора щодо необхідності залишення вироку без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що у суді першої інстанції справа була розглянута у відповідності з вимогами ст. 349 ч. 3 КПК України, тому вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини та повноти зібраних та досліджених доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, апеляційним судом не перевіряється.

За правильно встановлених у справі фактичних обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_7 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При обранні обвинуваченому ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд вірно врахував ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, обставини його скоєння, тяжкість наслідків, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан. Прийняв до уваги обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочинів.

Із цим висновком погоджується колегія суддів, оскільки, судом першої інстанції при винесенні вироку ОСОБА_7 дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України, а призначене покарання у виді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини статті, інкримінованої ОСОБА_7 , відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальний правопорушень.

Остаточне покарання вірно призначено місцевим судом у відповідності до ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, частини покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду від 14 лютого 2014 року.

Підстав для пом`якшення призначеного покарання ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про застосування амністії щодо ОСОБА_7 колегія суддів визнає необґрунтованими з огляду на те, що ст. 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», який набрав чинності 19 квітня 2014 року та ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» передбачено, що дія вказаних законів не поширюється на злочини, якщо вони закінчені після набрання законом про амністію чинності. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 18 грудня 2014 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2014 році», в зв`язку з чим ОСОБА_7 не відноситься до осіб, які підпадають під дію вказаного закону.

Вирок суду є законний, обґрунтований і справедливий, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Згідно ч.4 ст.532 КПК України дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.426 КПК України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4