А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А
Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10.12.2013
м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської
області у складі:

головуючого - судді - Стана І.В.,

суддів - Марчука О.П., Феєра І.С.,

за участю прокурора - Сирохман
Л.І.,

адвоката - ОСОБА_1 та засудженого
ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за
апеляційними скаргами, які подали
старший помічник Берегівського
міжрайонного прокурора, який приймав
участь у розгляді справи, потерпілий
ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 на вирок
Берегівського районного суду від 17
травня 2013 року.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.
Загаття Іршавського району, мешканець
АДРЕСА_1, гр. України, українець, з вищою
освітою, одружений, на утриманні двоє
неповнолітніх дітей, працює старшим
інспектором ВНПД Берегівського РВ ГУ
МНС України в Закарпатській області, не
судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 190 КК України на
три роки обмеження волі, а за ч. 3 ст. 364
КК України на п'ять років позбавлення
волі з позбавленням права обіймати
посади пов'язані з виконанням функцій
представника влади в правоохоронних
органах строком на три роки без
конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим ОСОБА_2
призначено п'ять років позбавлення
волі з позбавленням права обіймати
посади пов'язані з виконанням функцій
представника влади в правоохоронних
органах строком на три роки без
конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2
звільнений від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим
строком два роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 до
набрання вироком законної сили
залишено попередній - підписка про
невиїзд.

Постановлено стягнуто із ОСОБА_2 на
користь приватного підприємця ОСОБА_4
1600 гривень - судові витрати по справі.

У задоволенні цивільного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Берегівського РВ ГУ
МНС України в Закарпатській області та
ГУ МНС України в Закарпатській області
про стягнення 333 415 гривень 80 копійок
відмовлено.

Гроші в сумі 5000 гривень, які
знаходяться на зберіганні у філії
«Відділення Промінвестбанку» м. Чоп
постановлено повернути потерпілому
ОСОБА_3 як власнику.

Згідно вироку, ОСОБА_2 визнаний
винуватим і засуджений за вчинені
злочини за таких обставин.

ОСОБА_2, обіймаючи посаду старшого
інспектора відділення з питань
наглядово-профілактичної діяльності
Берегівського РВ ГУ МНС України в
Закарпатській області, будучи
службовою особою - представником влади
та працівником правоохоронного органу,
у службові обов'язки якого входило
здійснення контролю та забезпечення
дотримання вимог правил пожежної
безпеки на об'єктах будівництва та
реконструкції незалежно від форм
власності, шляхом обману та
зловживання довірою у вересні 2009 року
заволодів грошовими коштами
потерпілого ОСОБА_3, чим йому заподіяв
матеріальну шкоду в сумі 5000 гривень за
наступних обставин.

У грудні 2008 року ОСОБА_3 звернувся
до ОСОБА_2 із приводу сприяння у
вирішенні питання влаштування в
реконструйованих під банківську
установу офісних приміщеннях за
адресою АДРЕСА_2, належних його дружині,
автоматичної установки пожежної
сигналізації та виготовлення
дозвільних документів щодо її
налаштування необхідних для введення
об'єкта нерухомості в експлуатацію.
ОСОБА_2 погодився посприяти ОСОБА_3 у
вирішенні питання та використовуючи
своє службове становище, усупереч
інтересам служби, з корисливих мотивів,
які полягали в його протиправному
збагаченні шляхом заволодіння
грошовими коштами ОСОБА_3 повідомив
останньому неправдиві відомості про
необхідність вирішення за грошову
винагороду зі службовими особами
управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Закарпатській області
питання погодження необхідних
дозвільних документів з установки
сигналізації, яке входило виключно до
їх компетенції та про можливість
вирішення ним цього питання з
використанням своїх службових
зв'язків у вказаній установі, тоді як у
дійсності не мав наміру цього робити. У
подальшому в червні 2009 року, після
встановлення пожежної сигналізації в
офісних приміщеннях за адресою
АДРЕСА_2, у період із червня по 17 серпня
2009 року ОСОБА_2 неодноразово під час
зустрічей та телефонних розмов
повідомляв ОСОБА_3 про те, що питання
оформлення та погодження дозвільних
документів може бути вирішено ним за
грошову винагороду в розмірі 5000
гривень службовим особам управління з
питань наглядово-профілактичної
діяльності ГУ МНС України в
Закарпатській області, хоча в
дійсності не мав наміру й не звертався
до службових осіб указаної установи із
цим питанням, так як знав, що пожежна
сигналізація встановлена на підставі
його домовленості з директором ТОВ
«Гасіч» ОСОБА_5, який співпрацював з ПП
ОСОБА_6, у зв'язку з чим всі необхідні
документи будуть оформлені відповідно
до вимог чинного законодавства та
погоджені в управлінні з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Закарпатській області
без його сприяння. Після цього, 17 серпня
2009 року ОСОБА_2 отримав від директора
ТОВ «Гасіч» ОСОБА_5 погоджені в
управлінні з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Закарпатській області
робочий проект з установки
автоматичної пожежної сигналізації,
висновок про погодження виконання
даних робіт за № 04/22/1751 -«д» від 17.06.2009
року та Акт № 1764 від 17.06.2009 року про
прийняття виконаних робіт з монтажу
пожежної сигналізації необхідні для
подальшого введення об'єкта
нерухомості в експлуатацію. 04 вересня
2009 року приблизно о 16- й годині ОСОБА_2,
знаходячись біля офісних приміщень за
адресою АДРЕСА_2, передав ОСОБА_3
вказані погоджені дозвільні документи,
за що отримав від нього раніше
обумовлену винагороду в сумі 5000
гривень, після чого був затриманий
працівниками УСБ України в
Закарпатській області.

В а п е л я ц і й
н и х с к а р г а х :

- помічник прокурора, не оспорюючи
доведеність вини та кваліфікацію дій
засудженого ОСОБА_2 указує на те, що
вирок є незаконним та необґрунтованим
і підлягає скасуванню, у зв'язку з
невідповідністю викладених у ньому
висновків фактичним обставинам справи,
істотним порушенням
кримінально-процесуального закону та
неправильним застосуванням
кримінального закону, що призначене
засудженому покарання не відповідає
ступеню тяжкості вчинених злочинів та
даним про його особу. Уважає, що судом
при призначенні покарання не враховано
ступінь тяжкості вчинених діянь та
характер їх суспільної небезпеки, у
тому числі те, що засуджений своєї вини
у вчиненні інкримінованих йому
злочинів не визнав, не сприяв
установленню об'єктивної істини в
справі, не намагався відшкодувати
спричинену потерпілому шкоду. Така
поведінка засудженого свідчить про те,
що він не усвідомив суспільну
небезпеку та тяжкість вчинених
злочинів, не зробив відповідних
висновків. Також посилається на те, що
суд при призначенні покарання у вироку
необґрунтовано посилається на те, що
ОСОБА_2 працює, хоча засуджений після
скоєння злочину звільнений із посади,
що судом першої інстанції не виконані
вказівки апеляційного суду дані в
ухвалі від 09.02.2012 року. Указане на
переконання прокурора свідчить про
те, що призначене ОСОБА_2 із
застосуванням ст. 75 КК України
покарання є м'яким. Просить вирок
скасувати через невідповідність
призначеного покарання ступеню
тяжкості злочину та особі засудженого,
а кримінальну справу направити на
новий судовий розгляд. У доповненні до
апеляційної скарги прокурор вказує на
те, що із часу вчинення передбаченого ч.
1 ст. 190 КК України злочину, який
відноситься до злочинів невеликої
тяжкості, сплило понад три роки, строк
давності по справі не зупинявся й не
переривався. Тому вважає, що ОСОБА_2
підлягає звільненню від призначеного
за ч. 1 ст. 190 КК України покарання.
Просить вирок у частині засудження
ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 364 КК України
скасувати, постановити новий, яким
ОСОБА_2 призначити шість років
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади пов'язані з виконанням
функцій представника влади в
правоохоронних органах строком на три
роки з конфіскацією майна ; виключити з
вироку посилання на ч. 1 ст. 70 КК України
й у решті вирок залишити без зміни ;

- потерпілий ОСОБА_3 вказує на те,
що вирок є незаконним та
необґрунтованим, що під час
досудового слідства та судового
розгляду справи допущена неповнота та
однобічність. Уважає, що до
кримінальної відповідальності не
притягнуто всіх осіб, які брали участь
у скоєнні злочину, що підтверджується
легалізованими належними та
допустимими доказами, що судом
необґрунтовано відмовлено в
задоволенні цивільного позову. Вважає,
що дані роздруківок телефонних розмов
знятих із каналів зв'язку з номерів
ОСОБА_2, свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5
свідчать про те, що вказані особи
приймали участь та постійно
обговорювали питання встановлення АПС
на належному ОСОБА_16 та ОСОБА_3 об'єкті,
про причетність цих свідків до
вчинення злочинів. Крім того, вважає, що
ОСОБА_2 заволодів його коштами саме за
попередньою змовою з начальником
Берегівського РВ ГУ МНС України в
Закарпатській області ОСОБА_8 та
керівництвом ГУ МНС України в
Закарпатській області, що слідчим
необґрунтовано не притягнуті до
кримінальної відповідальності
службові особи Берегівського РВ та ГУ
МНС України в Закарпатській області
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ст.
ст. 190, 365, 368 КК України. При цьому також
посилається на те, що слідством не
перевірявся рух коштів на рахунку ПП
ОСОБА_6 Завідомо неправдивими вважає
показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_5, які
вони давали в судовому засіданні про
те, що телефонних розмов із ОСОБА_2 не
вели, а голоси зафіксовані на
звукозаписах розмов їм не належать.
Факт належності голосів ОСОБА_8 та
ОСОБА_5 підтвердили свідки ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Дані роздруківок
також свідчать про те, що ОСОБА_11
передав ОСОБА_10 свої кошти, а з
отриманих грошей ОСОБА_2 повинен був
передати ОСОБА_11 частину коштів.
Органом досудового слідства не
проведені експертизи для визначення
належності голосів посадовим особам.
Під час розгляду справи двічі клопотав
про її повернення на додаткове
розслідування, однак судом його
клопотання задоволені не були. Також
посилається на те, що посадові особи ГУ
МНС України в Закарпатській області
відмовляються підписати Акт
готовності об'єкта до експлуатації,
погоджений усіма іншими установами. У
зв'язку з незаконними діями
працівників Берегівського РВ та ГУ МНС
України в Закарпатській області не має
змоги використовувати об'єкт за
призначенням. Вважає, що матеріальна
шкода заподіяна фізичній чи юридичній
особі незаконними діями чи
бездіяльністю органів державної влади
при здійсненні посадовими особами
повноважень відшкодовується державою
незалежно від вини осіб цих органів.
Тому висновок суду про відмову в
задоволенні цивільного позову вважає
необґрунтованим. Також вважає, що
постановлений вирок є такий самий із
такими же текстом, як і попередній, який
скасований. Під час розгляду справи
ОСОБА_2, перебуваючи на підписці про
невиїзд неодноразово порушував
покладені на нього зобов'язання,
виїжджаючи за кордон, на море на
відпочинок. Призначене із
застосуванням ст. 75 КК України ОСОБА_2
покарання вважає м'яким. Просить вирок
скасувати, а кримінальну справу
направити на додаткове розслідування ;

- адвокат ОСОБА_1 в інтересах
засудженого ОСОБА_2 вказує на те, що
вирок є незаконним та необґрунтованим,
викладені у вироку висновки вважає
такими, що не відповідають фактичним
обставинам справи, що під час
досудового слідства та судового
розгляду справи допущена неповнота та
однобічність. Уважає, що як під час
досудового слідства, так і судового
розгляду справи не знайшов
підтвердження факт заволодіння чужим
майном шляхом обману та зловживання
довірою ОСОБА_2 під час роботи на посаді
старшого інспектора відділення з
питань наглядово-профілактичної
діяльності Берегівського РВ ГУ МНС
України в Закарпатській області. Кошти
в сумі 5000 гривень, які 05 вересня 2009 року
ОСОБА_2 повинен був отримати від ОСОБА_3
призначались не для працівників ГУ МНС
України в Закарпатській області, а
конкретним особам, які приймали участь
у роботах із монтажу установки
пожежної сигналізації в офісному
приміщенні за адресою АДРЕСА_2 та для
придбання обладнання. Ураховуючи, що
тесть потерпілого ОСОБА_3 гр. ОСОБА_13
тривалий час працював начальником ГУ
МНС України в Закарпатській області
викликає сумніви факт необхідності
потерпілому передавати ОСОБА_2 грошову
винагороду або хабар із метою
отримання будь-яких документів про
прийняття об'єкта в експлуатацію. 05
жовтня 2009 року ОСОБА_16 - дружина
потерпілого звернулась з письмовою
заявою до заступника начальника ГУ МНС
України в Закарпатській області
ОСОБА_10 про прийняття закінченого
реконструкцією приміщення житлових
квартир під банківську установу та
підписання акта готовності об'єкта в
експлуатацію. Зазначене свідчить про
те, що сімейство ОСОБА_3 і, зокрема,
потерпілий були обізнані з порядком
отримання дозвільних документів на
введення об'єкта в експлуатацію.
Показаннями потерпілого ОСОБА_3
підтверджено, що під час розмови
довідався від ОСОБА_2 про те, що
вартість виконаних ТзОВ «Гасіч» та ПП
ОСОБА_6 робіт із монтажу установки
пожежної сигналізації разом з
обладнанням складатиме 10000 гривень,
тобто 2 тисячі доларів США, що він
погодився з обумовленою сумою. Згідно
укладеного договору загальна вартість
робіт складає 9961 гривня. Уважає, що
вказане не свідчить про факт введення
ОСОБА_2 потерпілого ОСОБА_3 в оману щодо
суми оплати за виконані роботи. Після
виконання ТзОВ «Гасіч» робіт із
монтажу пожежної сигналізації були
оформлені відповідні документи :
робочий проект з установки
автоматичної пожежної сигналізації ;
висновок про погодження виконання
даних робіт за № 04/ 22/ 1751-Д від 17.06.2009
року, Акт за № 1764 від 17.08.2009 року про
прийняття виконаних робіт з монтажу
пожежної сигналізації, які були
погоджені в УНПД ГУ МНС України в
Закарпатській області.
Вищеперераховані документи вважає
такими, що не відносяться до документів
дозвільного характеру щодо введення
об'єкта в експлуатацію. Факт
заволодіння ОСОБА_2 5000 гривень
потерпілого ОСОБА_3 вважає таким, що не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки згідно Акту № 1764 від
17.08.2009 року про прийняття виконаних
робіт з монтажу пожежної сигналізації
фактична вартість виконаних робіт з
монтажу установки пожежної
сигналізації складає 7000 гривень.
Свідок ОСОБА_5 - директор ТзОВ «Гасіч»,
підтвердив вищевказаний розмір оплати
за виконані роботи. Матеріалами
кримінальної справи підтверджена
вартість обладнання, яке було
використане при виконанні робіт з
монтажу установки, яка складає 2440
гривень 99 копійок. При цьому не
врахована вартість транспортних
витрат для поїздок із м. Берегово в м.
Ужгород і назад для придбання
обладнання. Не підтвердженим вважає й
факт використання ОСОБА_2 службового
становища всупереч інтересам служби,
вчинений працівником правоохоронного
органу. У вказаний у мотивувальній
частині вироку час ОСОБА_2 передав
ОСОБА_3 робочий проект з установки
автоматичної пожежної сигналізації ;
висновок про погодження виконання
даних робіт за № 04/ 22/ 1751-Д від 17.06.2009
року, Акт за № 1764 від 17.08.2009 року про
прийняття виконаних робіт з монтажу
пожежної сигналізації, і не отримував
від нього, або ОСОБА_14 кошти в сумі 5000
гривень. На приєднаних до справи як
речові докази купюрах відсутні
відбитки пальців рук ОСОБА_2 Вважає, що
за фактичними обставинами справи мав
місце сценарій втілення в життя
провокації дачі та отримання хабара.
При затриманні ОСОБА_2 був нанесений
сильний удар у зв'язку із чим він
втратив свідомість, а прийшовши до
свідомості побачив у руках у одного зі
співробітників УСБ України в
Закарпатській області гроші в сумі 5000
гривень. Також посилається на те, що в
мотивувальній частині вироку не
вказано в чому саме проявилось
використання ОСОБА_2 свого службового
становища всупереч інтересам служби,
що, працюючи старшим інспектором ВНПД
Берегівського РВ ГУ МНС України в
Закарпатській області ОСОБА_2 не був
працівником правоохоронного органу.
Розмір коштів у сумі 5000 гривень уважає
таким, що не становить істотну шкоду,
яка передбачена ст. 364 КК України,
оскільки істотною шкодою є шкода яка
перевищує 30 250 гривень. Працівники УСБУ
України в Закарпатській області в
період липня -серпня 2009 року, до часу
звернення ОСОБА_3 з письмовою заявою до
вказаного органу здійснювали
незаконне зняття інформації з каналу
зв'язку - мобільного телефону, яким
користувався ОСОБА_2 До матеріалів
кримінальної справи не приєднана
постанова суду про надання згоди на
зняття інформації з каналу зв'язку.
Вказане породжує сумніви в
достовірності доказів отриманих
внаслідок зняття інформації з каналів
зв'язку. З урахуванням наведеного
вважає, що наявні в кримінальній справи
докази не доводять вини ОСОБА_2 у
вчиненні передбачених ч. 1 ст. 190 ; ч. 3 ст.
364 КК України злочинів. Просить вирок
скасувати, та виправдати ОСОБА_2 за
недоведеністю вини в скоєнні злочинів.

Заслухавши доповідь судді про
суть вироку, повідомлення про те, ким і
в якому обсязі він оскаржений, основні
доводи апеляційних скарг, пояснення
прокурора, який підтримав апеляційну
скаргу, яку подав помічник прокурора,
який приймав участь у розгляді справи,
і просив вирок скасувати, а кримінальну
справу направити на новий судовий
розгляд ; адвоката ОСОБА_1 та
засудженого ОСОБА_2, які підтримали
доводи апеляційної скарги поданої в
інтересах засудженого, перевіривши
матеріали кримінальної справи, колегія
суддів вважає, що вирок підлягає до
скасування, а справа направленню на
додаткове розслідування з таких
підстав.

Так, відповідно до ст. ст. 321 - 339 КПК
України вирок, який постановляється
іменем України, є найважливішим актом
правосуддя в кримінальних справах і
повинен відповідати вимогам цих
статей, у тому числі бути законним, і
обґрунтованим, - його мотивувальна
частина має містити насамперед
формулювання обвинувачення, визнаного
судом доведеним, із зазначенням місця,
часу, способу вчинення та наслідків
злочину, форми вини й мотивів
останнього. У цій частині вироку
необхідно викласти весь обсяг
обвинувачення, яке визнане судом
доведеним, навести докази, на яких
ґрунтуються висновки суду щодо
підсудного, тощо. Висновки суду щодо
оцінки доказів належить викласти у
вироку в точних і категоричних
судженнях, які б виключали сумніви із
приводу достовірності того, чи іншого
доказу. Прийняття одних і відхилення
інших доказів повинно бути
вмотивовано.

Окрім того, відповідно до ст. ст.
367, 370 КПК України підставами для
скасування або зміни судових рішень
при розгляді справи апеляційним судом,
зокрема, є істотне порушення
кримінально-процесуального закону.
Істотним порушенням
кримінально-процесуального закону є
такі порушення вимог цього Закону, які
перешкодили чи могли перешкодити суду
повно, всебічно та об'єктивно
розглянути справу, і постановити
законний, обґрунтований і справедливий
вирок.

Колегія суддів уважає, що при
розгляді кримінальної справи щодо
ОСОБА_2 судом першої інстанції повторно
допущена неповнота та поверховість при
дослідженні фактичних обставин справи
; постановлений вирок містить істотні
недоліки, у зв'язку із чим його не можна
визнати законним та обґрунтованим,
тому апеляційні скарги в частині
незаконності та необґрунтованості
вироку задовольняє.

Так, згідно ст. 364 КК України
кваліфікація дій винної особи в
зловживанні службовим становищем,
передбачає з'ясування обсягу наданих
їй службових повноважень, визначення
тих із них, які вона протиправно
використала зі злочинною метою, та
встановлення причинного зв'язку між
діянням, вчиненим із використанням цих
повноважень, та злочинним результатом.

Як убачається з вироку,
формулюючи обвинувачення у вчиненні
передбаченого ч. 3 ст. 364 КК України
злочину, суд в основному обмежився
констатацією того, що ОСОБА_2 при
реалізації корисливого мотиву щодо
потерпілого ОСОБА_3 зловживав своїм
службовим становищем, однак при цьому
не навів обґрунтувань стосовно
посадового становища ОСОБА_2, не
визначив межі його повноважень, не
конкретизував усупереч яким правам та
обов'язкам він діяв, коли вчиняв
інкриміновані йому дії, чому вважав, що
ці дії він учиняв як посадова, а не
приватна особа. Не наведено у вироку
переконливих обґрунтувань того, що
зазначені у вироку наслідки, зокрема,
те, що ОСОБА_2 заволодів коштами
потерпілого ОСОБА_3 у сумі 5000 гривень
знаходяться в причинному зв'язку із
протиправним використанням ОСОБА_2
наданих йому службових повноважень
старшого інспектора відділення з
питань наглядово-профілактичної
діяльності Берегівського РВ ГУ МНС
України в Закарпатській області.

Визнаючи ОСОБА_2 винним у скоєнні
злочину передбаченого ч. 1 ст. 190 КК
України в заволодінні грошима
потерпілого ОСОБА_3 у сумі 5000 гривень,
суд у мотивувальній частині вироку
вказав на те, що ОСОБА_2 заволодів
коштами шляхом обману та зловживання
довірою, при цьому, не зазначивши в чому
саме полягає обман, і в чому полягає
зловживання довірою при заволодінні
коштами, - не дав належну оцінку всім
наявним у справі доказам, - не
вмотивував свої висновки про прийняття
одних доказів і відхилення інших і,
зокрема, доказам, в яких містяться
різні дані щодо вартості виконаних
робіт.

Так, з показань ОСОБА_2 та
потерпілого ОСОБА_3 вбачається, що
ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2 із приводу
сприяння у вирішенні питання
облаштування автоматичної установки
пожежної сигналізації в
реконструйованих під банківську
установу офісних приміщеннях за
адресою АДРЕСА_2, належних його дружині
та в сприянні у вирішенні питання
виготовлення дозвільних документів
щодо налаштування сигналізації
необхідних для введення об'єкта
нерухомості в експлуатацію, що за
виконані роботи по оформленню
відповідних дозвільних документів
щодо її налаштування, які необхідні для
введення об'єкта нерухомості в
експлуатацію, виконані роботи по
установці автоматичної установки
пожежної сигналізації та придбане
обладнання ОСОБА_3 заплатить ОСОБА_2 10000
гривень або 2 тисячі доларів США. Згідно
укладеного договору загальна вартість
робіт складає 9961 гривня, згідно Акту №
1764 від 17.08.2009 року про прийняття
виконаних робіт з монтажу пожежної
сигналізації фактична вартість
виконаних робіт з монтажу установки
пожежної сигналізації складає 7000
гривень. Показаннями свідка ОСОБА_5 -
директора ТзОВ «Гасіч», яке проводило
роботи підтверджено вищевказаний
розмір оплати - 7000 гривень, за виконані
роботи. З матеріалів кримінальної
справи також убачається, що вартість
обладнання, яке було використане при
виконанні робіт із монтажу установки
складає 2440 гривень 99 копійок.

Визнавши факт заволодіння ОСОБА_2
коштами потерпілого ОСОБА_3 та
кваліфікувавши його дії за ч. 1 ст. 190 КК
України, як орган досудового слідства
перед пред'явленням обвинувачення, так
і суд не з'ясовували, чи мав ОСОБА_2
реальну можливість розпорядитись
грошима.

Як у мотивувальній частині
вироку, так і в обвинувальному висновку
не міститься посилання на нормативні
акти ( документи), згідно яких посада,
яку займав ОСОБА_2 - старший інспектор
відділення з питань
наглядово-профілактичної діяльності
Берегівського РВ ГУ МНС України в
Закарпатській області, дає підстави
відносити його до службових осіб
правоохоронних органів.

Окрім того, у мотивувальній
частині вироку не міститься посилання
на нормативний акт, згідно якого саме
посадові особи управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Закарпатській області,
а не посадові особи Берегівського РВ ГУ
МНС України в Закарпатській області
зобов'язані виготовляти та погоджувати
дозвільні документи на введення
об'єкта в експлуатацію, а також
посилання на нормативні акти, згідно
яких виготовлені документи
відносяться до дозвільних, і отримання
яких є обов'язковим.

Підлягають до ретельної
перевірки та відповідної оцінки доводи
апеляційної скарги адвоката ОСОБА_1 про
те, що тесть потерпілого ОСОБА_3 гр.
ОСОБА_13 тривалий час працював
начальником ГУ МНС України в
Закарпатській області, що потерпілий
був обізнаний із порядком отримання
дозвільних документів на введення
об'єкта в експлуатацію, і тому в нього
не було необхідності передавати ОСОБА_2
грошову винагороду або хабар із метою
отримання будь-яких документів про
прийняття об'єкта в експлуатацію, і
тому в діях ОСОБА_3 містяться ознаки
провокації дачі хабара. Органом
досудового слідства не з'ясовувались
питання пов'язані з добровільністю та
правомірністю дій потерпілого ОСОБА_3
при передачі коштів і, зокрема, коштів
для посадових осіб Управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Закарпатській області,
про що ним неодноразово вказувалось ;
чи саме активні дії ОСОБА_2, а не інші
мотиви призвели до передачі потерпілим
коштів ОСОБА_2, у чому полягали вигоди
потерпілого при передачі коштів,
можливість обмови потерпілим ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_2 шляхом подання
заяви до правоохоронних органів з
метою несплати всіх коштів про розмір
яких домовлялись ОСОБА_2 і ОСОБА_3. Крім
того, органом досудового слідства не
з'ясовано чи входив об'єкт нерухомості -
квартира за адресою АДРЕСА_2, до
об'єктів, перевірку протипожежного
стану яких згідно службових
повноважень зобов'язаний був проводити
саме ОСОБА_2.

До ретельної перевірки також
підлягають доводи апеляційної скарги
адвоката ОСОБА_1 про те, що кошти в сумі
5000 гривень, які 05 вересня 2009 року ОСОБА_2
нібито отримав від ОСОБА_3 призначались
не для працівників ГУ МНС України в
Закарпатській області, а конкретним
особам, які приймали участь у роботах
із монтажу установки пожежної
сигналізації в офісному приміщенні за
адресою АДРЕСА_2 та для придбання
обладнання, що документи : робочий
проект з установки автоматичної
пожежної сигналізації ; висновок про
погодження виконання даних робіт за №
04/ 22/ 1751-Д від 17.06.2009 року, Акт за № 1764 від
17.08.2009 року про прийняття виконаних
робіт з монтажу пожежної сигналізації,
які були погоджені в УНПД ГУ МНС
України в Закарпатській області не
відносяться до документів дозвільного
характеру щодо введення об'єкта в
експлуатацію.

Крім того, підлягають до
ретельної перевірки й належної оцінки
доводи потерпілого ОСОБА_3 про те, що до
кримінальної відповідальності не
притягнуто всіх осіб, які брали участь
у скоєнні злочинів, що ОСОБА_2 заволодів
коштами за попередньою змовою з
начальником Берегівського РВ ГУ МНС
України в Закарпатській області та
керівництвом ГУ МНС України в
Закарпатській області, зокрема, із гр.
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_15, у
діях яких, як вважає ОСОБА_3, міститься
склад злочинів передбачених ст. ст. 190,
365, 368 КК України ; й про те, що дані
роздруківок телефонних розмов знятих
із каналів зв'язку з номерів ОСОБА_2,
ОСОБА_8 та ОСОБА_5 свідчать, що вказані
особи приймали участь та постійно
обговорювали питання встановлення АПС
на належному ОСОБА_16 та ОСОБА_3 об'єкті ;
з'ясуванню питання пов'язані з рухом
коштів на рахунку ПП ОСОБА_6

На необхідності усунення вищевказаних
недоліків указувалось в ухвалі
апеляційного суду Закарпатської
області від 09 лютого 2012 року, якою
постановлений 22 листопада 2011 року
Берегівським районним судом у даній
справі щодо ОСОБА_2 вирок скасовано з
направленням справи на новий судовий
розгляд, однак усупереч вимог ст. 374 КПК
України вказівки суду апеляційної
інстанції виконані не були.

Обґрунтованими є й доводи
апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_3
про те, що вступна, мотивувальна та
резолютивна частина вироку за текстом
відповідає постановленому 22 листопада
2011 року - попередньому вироку в справі,
з тими ж розділовими знаками,
орфографією та помилками; відповідно,
оскаржуваний вирок - т. 7, а. с. 210 -217 ;
попередній вирок, який скасовано - т. 6,
а. с. 27 - 36.

Доводи апеляційної скарги помічника
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи про те, що призначене
ОСОБА_2 із застосуванням ст. 75 КК
України покарання є м'яким підлягають
до ретельної перевірки, відповідної
оцінки та належного вмотивування.

Вищевказана неповнота судового
слідства перешкодила суду першої
інстанції повно, всебічно та об'єктивно
дослідити наявні в справі докази, і
постановити законний та обґрунтований
вирок, а тому колегія суддів уважає
ці порушення вимог кримінально -
процесуального закону істотними й
такими, що відповідно до ст. ст. 368, 370
КПК України тягнуть його скасування.

Доводи апеляційної скарги, яку подав
потерпілий ОСОБА_3 про направлення
кримінальної справи на додаткове
розслідування підлягають задоволенню
з таких підстав.

За змістом норм КПК України, досудове
слідство в кримінальній справі має
бути проведене в точній відповідності
із законом, - прокурор та слідчий
зобов'язані вжити всі передбачені
законом заходи для всебічного, повного
й об'єктивного дослідження обставин
справи, її належного спрямування,
забезпечення прав усіх учасників
справи. Предметом доказування в
кримінальній справі є, зокрема,
обставини, що впливають на ступінь
тяжкості злочину, характер і розмір
шкоди, заподіяної злочином, тощо. Коли є
досить доказів, які вказують на
вчинення злочину певною особою,
слідчий виносить мотивовану постанову
про притягнення цієї особи в якості
обвинуваченого, у якій указує час,
місце та інші обставини, у тому числі
ознаки об'єктивної та суб'єктивної
сторони складу злочину, мотив, спосіб
вчинення злочину, - наскільки вони
відомі слідчому й стаття кримінального
закону, якою передбачений цей злочин. У
будь-якому випадку пред'явлене особі
обвинувачення повинно бути конкретним
і підтвердженим достовірними доказами.

З мотивувальної частини вироку також
вбачається, що суд визнав встановленим
і доведеним саме те обвинувачення, яке
пред'явлено органом досудового
слідства (т. 7, а. с. 210-217 ; т. 3, а. с. 281-284 ;
347-352 ).

Колегія суддів вважає, що встановлені
факти виготовлення дозвільних
документів необхідних для введення
об'єкта нерухомості в експлуатацію ;
встановлення пожежної сигналізації на
підставі виготовлених документів, дані
роздруківок інформації, знятої з
каналів зв'язку, на які посилається
потерпілий ОСОБА_3 (т. 3, а. с. 93-160) і факт
відмови на період грудня 2013 року
підписати Акт готовності об'єкта
нерухомості до експлуатації, дають
підстави визнати обґрунтованими
доводи апеляційної скарги потерпілого
ОСОБА_3 про причетність начальника
Берегівського РВ ГУ МНС України в
Закарпатській області ОСОБА_8 та
посадових осіб ГУ МНС України в
Закарпатській області ОСОБА_9, ОСОБА_10
та ОСОБА_11 до злочину, про наявність у
їх діях ознак злочинів передбачених ст.
ст. 190, 365, 368 КК України й про їх
попередню домовленість із ОСОБА_2.

Визнавши доведеним факт повідомлення
ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 неправдивих
відомостей про необхідність вирішення
за грошову винагороду зі службовими
особами Управління з питань
наглядово-профілактичної діяльності
ГУ МНС України в Закарпатській області
питання погодження дозвільних
документів з влаштування сигналізації,
яке входило виключно до компетенції
останніх та про можливість вирішення
ним цього питання з використанням
своїх службових зв'язків у вказаній
установі, орган досудового слідства не
дав юридичну оцінку цим діянням.

Ураховуючи, що
кримінально-процесуальним кодексом
України у редакції Закону України 1960
року обов'язок повного, всебічного та
об'єктивного розслідування справи,
пред'явлення винній особі
обвинувачення з точним дотриманням
положень конкретної статті
кримінального та
кримінально-процесуального кодексів
України покладається на органи
досудового слідства, у тому числі
посадовим особам ГУ МНС України в
Закарпатській області, на причетність
яких до злочинів посилається
потерпілий ОСОБА_3, тому колегія суддів
уважає, що кримінальна справа підлягає
поверненню прокурору для організації
проведення додаткового розслідування.
При прийнятті рішення про направлення
кримінальної справи на додаткове
розслідування колегія суддів також
враховує положення ст. 278 КПК України у
редакції закону України 1960 року, за
змістом якої особи, які вчинили злочин,
однак не були притягнуті до
кримінальної відповідальності, можуть
бути притягнуті до цієї
відповідальності тільки при
направленні провадження в справі за
клопотанням прокурора або потерпілого
для проведення досудового слідства.

Ураховуючи тяжкість злочину у вчиненні
якого ОСОБА_2 обвинувачує орган
досудового слідства, дані про його
особу, запобіжний захід щодо нього
залишити попередній - підписка про
невиїзд.

Керуючись пунктами 11, 15 розділу Х1
«Перехідні положення» Кримінального
процесуального кодексу України та ст.
ст. 365, 366, 379 КПК України (у редакції
Закону України 1960 року), апеляційний
суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги, які подали старший
помічник Берегівського міжрайонного
прокурора, який приймав участь у
розгляді справи та адвокат ОСОБА_1 в
інтересах ОСОБА_2 задовольнити
частково, а апеляційну скаргу, яку
подав потерпілий ОСОБА_3 - повністю.

Вирок Берегівського районного
суду Закарпатської області від 17
травня 2013 року щодо ОСОБА_2 скасувати, а
кримінальну справу направити
прокурору для організації проведення
додаткового розслідування.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2
залишити попередній - підписка про
невиїзд.

Судді: