Справа № 161/1998/15-к
Провадження № 1-кп/161/174/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 17 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003196, що надійшов з прокуратури м.Луцька 10.02.2015 року з угодою про примирення між потерпілими та підозрюваним відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, українця, гр.України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.357 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_6 06.12.2014 року близько 19.00 год., знаходячись по вул.Карбишева, 2 м.Луцька, з метою незаконного заволодіння важливим особистим документом, шляхом розбиття віконного скла, проник в автомобіль марки «Фольксваген-Кадді» д.н.з. НОМЕР_1 , звідки таємно викрав свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , чим позбавив можливості потерпілу ОСОБА_4 користуватись даним автомобілем.

Він же, 06.12.2014 року близько 19.10 год., знаходячись по вул.Карбишева, 2 м.Луцька, з метою незаконного заволодіння важливим особистим документом, шляхом розбиття віконного скла, проник в автомобіль марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_3 , звідки таємно викрав технічний паспорт серії НОМЕР_4 та страховий поліс №АІ 1238133, чим позбавив можливості потерпілого ОСОБА_5 користуватись даним автомобілем.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконно заволодів іншим важливим особистим документом.
Під час досудового провадження між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , зокрема, 30.01.2015 року укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілих, кожного зокрема, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винність у скоєнні інкримінованих злочинів. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.3 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, віднесене до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст.65, 56 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законним володільцям.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Угоду про примирення від 30.01.2015 року у кримінальному провадженні №0003196, укладену між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.357 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 ; технічний паспорт серії НОМЕР_4 та страховий поліс №АІ 1238133, що передані на зберігання потерпілим - залишити за належністю законним володільцям, відповідно, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: