АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/74/к/15, справа №212/9677/14-к Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч. 2 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2014 року у кримінальному провадженні № 0000652 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна Кам`янка Черкаської області, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_7

Обвинувачений - ОСОБА_6

Захисник - ОСОБА_8 .

Потерпіла - ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку суду та ухвалення у справі власного вироку, яким визнати обвинуваченого винним у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки, від відбування призначеного покарання обвинуваченого звільнити з випробуванням строком на один рік.

Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_6 був визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України з призначенням йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекції про зміну місця проживання.
Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.
Цивільний позов задоволений частково.

За обставин, встановлених судом першої інстанції та детально викладених у вироку, ОСОБА_6 26.07.2014 року в світлий час доби, приблизно о 17 годині 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині дороги вул. Ногіна з боку вул. Кремлівська у напрямку вул. Сімбірцева в Жовтневому районі м. Кривого Рогу, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який у той час переходив проїзну частину вул. Ногіна по пішохідному переходу, позначеному дорожнім знаком 5.35.1 та дорожньою розміткою 1.14.1, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням обвинуваченого.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_11 було заподіяно тілесні ушкодження, з якими його було госпіталізовано до лікарні, де він у цей же день від отриманих травм помер.
Наявність у діях водія ОСОБА_6 порушень Правил дорожнього руху, причинний зв`язок між цими порушеннями та подією ДТП і настанням смерті потерпілого підтверджені висновками експертів.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, у той же час зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не застосував до обвинуваченого ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на певний строк, внаслідок чого призначене цьому обвинуваченому покарання є явно несправедливим через м`якість.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який апеляційну скаргу підтримав; обвинуваченого, його захисника та потерпілу, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 404 ч. 1 КПК України, вирок переглядається апеляційним судом у межах наданих апеляційних скарг.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, за обставин, викладених у вироку, кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, вид та розмір призначеного йому основного покарання сторонами кримінального провадження не оскаржені, у зв`язку з чим колегією суддів не переглядаються.

Разом з тим, доводи прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому покарання в частині не призначення додаткового покарання заслуговують на увагу. Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає право суду залежно від обставин, що мають значення, як призначити, так і не призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

На думку колегії суддів, обставини вчинення злочину ОСОБА_6 , а саме грубість самого порушення Правил дорожнього руху - наїзд автомобіля під його керуванням без гальмування у світлий час доби у задовільних дорожніх умовах на пішохода, що знаходився у межах позначеного дорожнім знаком та розміткою пішохідного переходу; тяжкість наслідків, що настали - заподіяння смерті пішоходу ОСОБА_11 , що був особою похилого віку, - у сукупності виключають можливість незастосування до цього обвинуваченого додаткового покарання.

Міркування, наведені судом першої інстанції на підтвердження свої висновків, зокрема відносно обставин, що пом`якшують покарання, щодо характеристики особи обвинуваченого та інші, - були належним чином враховані при обранні основного покарання на рівні нижчої межі санкції ч. 2 ст. 286 КК України та звільненні обвинуваченого від його відбування на підставі ст. 75 КК України, втім не спростовують необхідності застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

З урахуванням наведеного апеляційна скаргу прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання з ухваленням у цій частині свого вироку.

Обговорюючи питання про розмір додаткового покарання, колегія суддів згідно ст. 65 КК України з урахуванням обставин, що мають значення, а саме характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, особи винного та обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, вважає за необхідне призначити його у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Керуючись ст. ст. 405-407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 грудня 2014 року відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України - скасувати в частині призначення покарання.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі зобов`язання: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекції про зміну місця проживання.
В іншій частині вирок - залишити без змін.
Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
На судові рішення суду апеляційної інстанцій може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4