Справа № 645/1683/15-к
Провадження № 1-кп/645/255/15

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000241 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньотехнічною освітою, розлученого, маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, раніше не судимого в силу ст.89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

встановив:

В судовому засіданні 05.05.2015р. захисником обвинуваченого ОСОБА_4 було заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України є особою раніше не судимою, страждає на туберкульоз, має перелом кісток і не отримує належного лікування в умовах слідчого ізолятора, при цьому має постійне місце проживання у м. Харкові, позитивно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні неповнолітню дитину, в минулому завжди виконував належним чином покладені судом на нього обов`язки, вина по висунутому ОСОБА_4 обвинуваченню не доведена.

Вказане клопотання захисту було підтримано з боку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Прокурор проти задоволення вказаного клопотання заперечував, посилаючись на те, що доводи захисту були досліджені судовою колегією судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області при вирішенні питання про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Харківської області від 16.02.2015 року ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, до уваги прийнято фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 умисного тяжкого злочину, яке свідчить про його підвищену суспільну небезпеку. Враховано докази та обставини, на які посилається слідчий, тяжкість можливого покарання, а саме санкцію ч.2 ст.307 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, дані про особу ОСОБА_4 , який є неодруженим, не працює, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше неодноразове вчинення аналогічних злочинів, пов`язаних з незаконним оборотом наркотичних засобів, що негативно впливає на його репутацію.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.03.2015 року ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 26.05.2015 року.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Посилання захисту та обвинуваченого на зменшення вказаних ризиків через потребу ОСОБА_4 в належній медичній допомозі в зв`язку із захворюванням туберкульозу легенів, наслідків перенесеного перелому ноги, потреби в наданні матеріальної допомоги неповнолітній дочці, суду не доведені. Зокрема відсутні дані про неможливість отримання медичної допомоги обвинуваченим в умовах слідчого ізолятору, наявності факту надання з боку ОСОБА_4 матеріальної та іншої допомоги у вихованні неповнолітньої дочки до арешту при наявності даних, що обвинувачений на час затримання не працював та спільно з дитиною не проживав.

При цьому, продовжуючи обвинуваченому строк тримання під вартою, суд виходив з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам з боку ОСОБА_4 переховуватися від суду, незаконно впливати на недопитаних за час судового розгляду справи свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого під вартою.

Менш суворий вид запобіжного заходу, на думку суду, не може бути застосований через тяжкість кримінального правопорушення та суспільну резонансність кримінального провадження.

Керуючись главою 18, ст. ст. 314-316, 331 КПК України, ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, суд -

ухвалив:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя