Провадження №1-кс/461/6167/14
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2014 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, що полягала у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Львівської області (надалі прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях) ОСОБА_3 розглядалась заява про вчинення кримінального правопорушення заступником прокурора Львівської області, а в подальшому прокурором м.Львова ОСОБА_5 від 24.10.2014 ОСОБА_4 , за результатами розгляду, прокурором 24.10.2014 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.10.2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора з проханням зобов`язати прокурора вчинити дії щодо внесення відомостей викладених у заяві останнього від 24.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідуванням за вказаним фактом.

ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у скарзі. Просить скаргу задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні скаргу заперечив та пояснив, що при розгляді повідомлення скаржника не було допущено порушень КПК України. Просить суд відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Заслухавши пояснення скаржника на підтримання доводів, викладених у скарзі, думку прокурора, який заперечив проти задоволення скарги, дослідивши матеріали скарги, вважаю, що в задоволенні поданої скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст.2 ч.1 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Вищевказане положення Закону дає підстави вважати, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають лише заяви та повідомлення про злочин, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, та об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину.

Доводи скаржника з приводу того, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, оскільки неналежно розглядав його звернення та скеровував їх за належністю є недостатніми..

Таким чином з врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що старшим прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури області ОСОБА_3 не порушено вимог КПК України, прав та законних інтересів скаржника, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України,

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадження прокуратури області ОСОБА_3 під час розгляду звернення заявника від 24.10.2014 залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1