Справа № 362/6147/14-к
Провадження № 1-кп/362/48/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.01.2015 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_4

малолітнього потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

представника соціальної служби ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0001718 від 04.12.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, працюючого на АЗС «КЛО» в смт. Чабани, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, -

В С Т А Н О В И В :

27.11.2014 року близько 18-20 години ОСОБА_6 знаходився за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . В цей час до квартири зайшов його малолітній син ОСОБА_5 , 2002 року народження. Між батьком ОСОБА_6 та сином ОСОБА_8 розпочався словесний конфлікт на підставі того, що останній отримав на уроках двійку та постійно каже не правду. В ході конфлікту ОСОБА_6 сильно розлютився на сина та взявши гумовий шланг наніс йому близько 15 ударів по всьому тілу. Вирвавшись з рук батька малолітній ОСОБА_9 вибіг з приміщення квартири та побіг до сусіднього будинку де наглядно знайомій сусідці ОСОБА_10 розповів про заподіяння йому тілесних ушкоджень його батьком ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №619 від 10.12.2014 року у малолітнього ОСОБА_5 , 2002 року народження виявлені такі тілесні ушкодження: численні синці на тулубі та ногах.

Вказані численні синці за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинені від дії тупих предметів, можливо гумовим шлангом та могли виникнути у вказаний в постанові період часу та за вищевказаних обставин.

Головуючим у кримінальному провадженні з`ясована думка учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та про порядок їх дослідження.

Прокурор не заперечував проти подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 .

Судом з`ясована думка всіх учасників судового провадження стосовно подальшого розгляду кримінального провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та можливості обмежитись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , що містяться в матеріалах кримінального провадження №0001718 від 04.12.2014 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України визнав повністю та показав, що 27.11.2014 року близько 10 годин 30 хвилин він прийшов додому з роботи, приготував поїсти, а саме, «макарони по-флотські», але сина не було після уроків зі школи і він появився додому близько 18 години 20 хвилин. Він у сина розпитав де він був такий довгий час після занять у школі, на що останній відповів, що йшов додому і по дорозі заблукав. Після чого він у нього розпитав, чи виправив він свої двійки, на що син відповів, що виправив двійку на двійку. Між ними почалася суперечка, в результаті якої він схопив гумовий шланг, який лежав поруч і намагався сина ударити ним по сідницях, але в процесі нанесення ударів він промахнувся і наніс йому один удар гумовим шлангом по спині. Після чого син вискочив на вулицю, а через деякий час його додому привели сусіди ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які у нього розпитали, чому він так зробив, на що він їм розповів те саме, що зараз розповідає в судовому засіданні. Після чого вони йому сказали, щоб він прибув у міліцію, де він дав аналогічні покази. У вчиненому щиро розкаявся та вибачився перед своїм малолітнім сином.

Прокурором в судовому засіданні були надані матеріали кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_6 , а саме:

· копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , повторно виданого відділом РАЦС Васильківського МРУЮ Київської області 11.02.2010 року, актовий запис №2;

· характеристика з місця навчання ОСОБА_5 - позитивна;

· ксерокопія паспорта на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , виданого Ленінградським РУ ГУ МВС України в місті Києві 04.07.2000 року;

· характеристика з місця роботи на ОСОБА_6 - позитивна;

· характеристика з місця проживання на ОСОБА_6 - позитивна;

· довідка про судимість ОСОБА_6 ;

· довідки лікарів нарколога та психіатра про те, що ОСОБА_6 на обліку у них не перебуває.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_6 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_6 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: відповідно до вимоги ГІБ МВС України ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, беруться до уваги обставини, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 : щире каяття.

Обставин, що обтяжує відповідальність обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо малолітньої особи.

Підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України судом не вбачається.

Враховуючи позитивні характеристики на ОСОБА_6 за місцем його проживання та роботи, щире каяття, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_6 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на певний строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому призначене покарання ОСОБА_6 буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався та в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому суд при постановленні вироку не застосовує до ОСОБА_6 запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 відраховувати з дня звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області.

Копію вироку після його проголошення вручити прокурору, представнику малолітнього потерпілого, обвинуваченому, представнику соціальної служби.

Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1