АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 березня 2015 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, Гадячцького району, с. Мала Обухівка, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Як вбачається з ухвали, слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,
незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, та вказав, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Не погодившись із рішенням суду підозрюваний та захисник подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний в своїй апеляційній скарзі вказує, що суд не врахував даних про особу підозрюваного, який має на утриманні матір, та неповнолітню дитину.
Захисник в апеляційній скарзі стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, посилається на необґрунтованість підозри. Та зазначає, що затримання ОСОБА_6 було з істотним порушенням вимог КПК України. Як вказує сторона захисту, суд в своєму рішення не обґрунтував неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Та залишив поза увагою дані про особу підозрюваного, який має утриманців, а також має позитивні характеристики.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали свої апеляційні скарги та просили застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, доводи прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги слід задовольнити.
Відповідно до змісту ст. ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу має бути викладено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 177 КПК України.
Висновки слідчого судді щодо наявності таких обставин, виходячи з положень ст. 178 КПК України, мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоров`я, матеріального стану).
При цьому слідчому судді слід мати на увазі, що обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», «Белевитський проти Росії»).
Під час розгляду клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зазначених вимог закону не дотримався.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, у провадженні СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці перебувають матеріали кримінального провадження № 0000035 від 17 січня 2015 року за ч.2 ст. 186 КК України.
18 січня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
Розглядаючи клопотання, слідчий суддя обґрунтовано перевірив, що в матеріалах провадження є вагомі дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри, які вбачаються з даних: протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколу пред`явлення для впізнання, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав особу, яка вчинила відносно нього кримінальне правопорушення, а саме ОСОБА_6 ; протоколів допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; протоколу огляду місці події, а також протоколу допиту іншого підозрюваного.
Також, під час розгляду клопотання слідчий суддя визнав доведеними зазначені у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, суд лише формально послався на наявність ризиків та формально вказав, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти, при цьому не проаналізувавши свої висновки в контексті кримінального провадження та в співставленні з даними про особу підозрюваного. Також не послався в ухвалі слідчий суддя і на жодний доказ, який би підтверджував вказані твердження.

Суд не звернув уваги, що заявлені у клопотанні слідчого ризики, хоча й існують, проте вони мають не такий ступінь небезпеки, якому може запобігти лише винятково суворий запобіжний захід.
Про вказане свідчать ті обставини, що ОСОБА_6 має на утриманні матір пенсійного віку та самостійно виховує малолітнього сина, а також має позитивні характеристики від адміністратора та жителів гуртожитку в якому мешкає ОСОБА_6 та з яких вбачається, що ОСОБА_6 є особою, яка з повагою ставиться до оточуючих, не в зловживає алкогольними напоями, жодного разу не порушував дисципліни, та зарекомендував себе з хорошої сторони, що спростовує твердження слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може ухилятися від слідства та суду. Посилання ж на те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеними та відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_6 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зданий запобігти вказаним ризикам, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу підозрюваного та його захисника слід задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, як таку, що постановлена з порушенням вимог КПК України, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме домашній арешт на певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить вчинення нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 309, 370, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 19 січня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Клопотання слідчого СВ ЛВ на ст. Київ-Пасажирський УМВС України на Південно-Західній залізниці ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання, а саме: АДРЕСА_2 ,в період часу з 20 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв. хв. наступної доби.
Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.
Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали визначити до 17 березня 2015 року.
Копію ухвали для виконання передати до органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Судді:

Справа № 11-сс/796/265 /2014 Категорія ст. 183 КПК України.
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_14
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1