АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/1652/14-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/47/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.3 ст.185,186 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, за апеляційною скаргою заступника прокурора Тернопільської області на вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сороки Бучацького р-ну Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працюючого, не судимого
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України та призначено покарання:

- за ч.3 ст.186 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням та встановлено 3 (три) роки іспитового строку.

Звільнено ОСОБА_8 з-під варти в залі судового засідання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 в користь держави 1 474 грн. 20 коп. за проведення експертиз.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно з вироком суду 26 квітня 2014 року, о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені прокурором в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, проник у житло ОСОБА_12 , що розташоване в с. Пожежа Бучацького району Тернопільської області, звідки, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_12 , відкрито викрав гроші в сумі 800 (вісімсот) гривень.

01 травня 2014 року, о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені прокурором в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, проник у житло ОСОБА_13 , що розташоване в с. Малі Заліщики Бучацького району Тернопільської області, звідки повторно, таємно викрав гроші в сумі 5 729 (п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять) гривень, ювелірні вироби на суму 13 729 (тринадцять тисяч сімсот двадцять девять) гривень та пляшку Мартіні вартістю 97 (дев`яносто сім) гривень 50 коп., а всього на загальну суму 19555 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесять п`ять) гривень 50 коп.

17 травня 2014 року, о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені прокурором в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, проник у приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_13 , що розташоване в с. Малі Заліщики Бучацького району Тернопільської області, звідки повторно, таємно викрав продукти харчування на загальну суму 731 (сімсот тридцять одна) гривня.

Крім того, 23 травня 2014 року, о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_11 за попередньою змовою з іншою особою, матеріали щодо якої виділені прокурором в окреме провадження у зв`язку з оголошенням її розшуку, проник у житло ОСОБА_9 , що розташоване на АДРЕСА_1 , звідки повторно, таємно викрав гроші в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор ставить питання про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення надто м`якого покарання. В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що суд не навів у вироку відношення ОСОБА_8 до вчинених ним злочинів, не з`ясував думку потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 про міру покарання, яка на думку потерпілих буде достатньою для його виправлення, не з`ясував чи відшкодована потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 шкода і, як наслідок, необґрунтовано застосував до обвинуваченого ст.75 КК України.

Одночасно прокурор зазначає про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке полягає у здійсненні судового провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_12 , яка не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, що є також підставою для скасування вироку.

Просить скасувати вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2014 року у зв`язку з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача - суддю апеляційного суду, прокурора, який підтримав подану ним апеляційну скаргу та, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просить скасувати вирок суду першої інстанції, та повернути справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції; представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , який вважає, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином суму матеріальних збитків заподіяних потерпілій і тому просить вирок суду скасувати та повернути матеріали провадження на новий судовий розгляд в суд першої інстанції; обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали думку прокурора щодо необхідності скасування вироку Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 та призначення нового судового розгляду; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення передбачені пунктами 2-7 ч.2 ст.412 КПК України.

Статтею 56 КПК України передбачені права потерпілого, зокрема бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду.

Постановою пленуму Верховного Суду України № 13 від 02 липня 2004 року Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілого від злочинів передбачено, що розгляд справи за відсутності потерпілого без виклику його у судове засідання є істотним порушенням його процесуальних прав і може стати підставою для скасування вироку чи іншого судового рішення.

Вимоги вказаних положень кримінального процесуального закону судом першої інстанції були порушені.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції здійснив судове провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_12 .. При цьому, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що потерпілу ОСОБА_12 належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання.

Таким чином, суд при розгляді кримінального провадження допустив істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, що відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо, зокрема, встановлено порушення, передбачені п.5 ст.412 КПК України, а саме судове провадження здійснено за відсутності потерпілого , належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, який слід провести з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до призначення надто м`якого покарання, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У відповідності до п.9 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 24.10.2003, № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Проте, суд першої інстанції, обґрунтовуючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, які є тяжкими та інші обставини справи.

Фактично місцевий суд мотивував необхідність застосування ст.75 КК України лише позитивними характеристикою обвинуваченого, фактом його визнання вини та думкою потерпілої ОСОБА_13 , яка просила його суворо не карати.

Колегія суддів вважає, що таке рішення суду не можна визнати законним та обґрунтованим.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 і приймаючи рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, всупереч вимог ст.ст.65, 75 КК України, судом першої інстанції не взято до уваги тяжкість вчинених ними злочинів, не встановлено чи відшкодовано заподіяні злочином збитки потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , а також яка сума коштів була викрадена у останньої.

Крім того, судом першої інстанції не з`ясовано думку потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_9 щодо призначення покарання, яка хоча й не є обов`язковою для суду і не має наперед встановленої сили, однак підлягає врахуванню в сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.65 КК України.

З урахуванням вищенаведеного, якщо при новому судовому розгляді вина обвинуваченого ОСОБА_8 буде доведена в тому ж обсязі і при тих же обставинах, то призначене йому покарання судом першої інстанції за ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, із застосуванням положень ст.75 цього Кодексу, слід вважати несправедливим унаслідок м`якості.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 листопада 2014 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Судді:

______________ _________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2