У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого-суддіМіщенка С.М.,
суддів Сахна Р.І., Фурика Ю.П.,
при секретарі з участю прокурора та засудженого Холявчуку А.А., Чупринської Є.М. ОСОБА_6
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 7 жовтня 2014 року матеріали кримінального провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 листопада 2013 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця м. Запоріжжя, громадянина України, раніше судимого 28.12.2012 року за ч.2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки, -

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_7, судові рішення щодо якого в касаційному порядку не оскаржено.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року вирок щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінено, з вироку виключено повторно викладену фабулу обвинувачення та ухвалено вважати, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вчинено один епізод крадіжки чужого майна потерпілої ОСОБА_8 та виключено з вироку посилання на пояснення свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 як на докази обвинувачення у зв'язку з недопустимістю цих доказів. В решті вирок залишено без зміни.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 визнано винним у тому, що 18 липня 2013 року, приблизно об 11 год., діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7, знаходячись в під'їзді № 1 будинку АДРЕСА_1, вони шляхом зламу замка вхідних дверей проникли у квартиру АДРЕСА_1, звідки викрали майно потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 4200 грн.

У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6, за їх змістом, просить судові рішення скасувати, а кримінальне провадження закрити за недоведеністю його участі у вчиненні кримінального правопорушення, посилаючись на неповноту досудового та судового слідства.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про залишення касаційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ця скарга задоволенню не підлягає.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги засудженого про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КП КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:

1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність;

3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Аналіз статей 412-414 КПК України дає підстави для висновку про те, що неповнота судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, на що посилається засуджений у своїй касаційній скарзі, не є підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді касаційної інстанції. Тому в цій частині касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Разом із тим, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_8, за попередньою змовою групою осіб, поєднаної з проникненням у житло, за викладених у вироку обставин обґрунтовані показаннями потерпілої ОСОБА_8, свідка ОСОБА_11, даними протоколів огляду місця події, відеозаписом з камер спостереження МКП «Основаніє», а також речовими доказами, яким суд дав належну оцінку у їх сукупності.

Крім того, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, який постановив вирок. Перевіркою матеріалів справи касаційним судом встановлено, що судом першої інстанції вимоги зазначеного закону повністю дотримані. Апеляційним судом також ретельно перевірені доводи засудженого та його захисника про обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення і на їх спростування в ухвалі наведені докладні мотиви та висновки, які грунтуються на матеріалах провадження.

З урахуванням зібраних органами досудового розслідування та досліджених у судовому засіданні доказів у їх сукупності, злочинні дії засудженого ОСОБА_6 судом вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто кримінальний закон застосовано правильно.

Касаційним судом також встановлено, що порушень кримінального процесуального закону при дослідженні та оцінці наведених у вироку доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду щодо винності ОСОБА_6 та правильності кваліфікації його злочинних дій судами першої і апеляційної інстанції не допущено.

Покарання засудженому ОСОБА_6 судом призначено відповідно до вимог статтей 65 та 71 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, його особи та обставини, що обтяжує покарання, зокрема рецидиву злочинів.

Оскільки кримінальний закон судом першої інстанції застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону органами досудового розслідування, судами першої та апеляційної інстанції у провадженні не допущено, тому підстав для скасування судових рішень та закриття кримінального провадження за доводами касаційної скарги засудженого, у колегії суддів немає, у зв'язку з чим касаційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись статтями 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 7 листопада 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 січня 2014 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а його касаційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Сахно Р.І. Фурик Ю.П.