Справа №11-438Головуючий у І інстанціїКірєєв
Категорія4Доповідач у 2 інстанції Полосенко
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2011 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Ігнатюка О. В.

суддів Сливи Ю. М., Полосенка В.С.,

з участю прокурора Скрипка І. М. та засудженого ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_1 та прокурора, який брав участь у розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції - старшого помічника Баришівського міжрайонного прокурора Гребеннікова Д.В. на вирок Березанського міського суду Київської області від 01 лютого 2011 року яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця

с. Кондратівка Біловського району Курської

області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2,

росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

розлученого, не працюючого, в силу положень

ст.89 КК України не судимого,

за ч.1 ст.121 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладено обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили змінено - з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Стягнуто з засудженого на користь Березанської міської лікарні витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 3 487 грн. 44 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що 7 березня 2009 року, після 23 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння по місцю свого проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на ґрунті неприязних стосунків зі своїм тестем під час сварки, умисно, наніс останньому не менше трьох ударів деревяною палицею по голові, один удар в праву вилицю, один удар в праве передпліччя та один удар в спину, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді множинних крововиливів верхніх кінцівок та спини, саден на правій виличній області, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, забійної рани лівого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя, три забійних рани на лівій тімяно-скроневій і правій тімяній області голови, вдавленого перелому лівої тімяної кістки та лінійного перелому кісток основи черепа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 116 від 17.03.2009 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Засуджений не погоджуючись з вироком суду, подав апеляцію, в якій вказує, що під час розгляду справи в суді не було перевірено оригінальності рентгенівських знімків, на основі яких був зроблений висновок експерта № 116 від 17.03.2009 року. Також зазначає, що він не погоджується з показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з актом амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 882 від 17 листопада 2010 року, оскільки вона показала його стан під час розмови, а не під час конфлікту. Вину свою визнає частково і просить змінити вирок та призначити незалежну експертизу рентгенівських знімків.

Прокурор в апеляції, посилаючись на неправильне застосування судом кримінального та кримінально-процесуального законодавства, просить вирок суду змінити та виключити із мотивувальної частини вироку визнання підсудним своєї вини та сприяння розкриттю злочину як помякшуючі обставини.

В обґрунтування апеляції посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки містять істотні суперечності щодо наявності помякшуючих вину обставин. На думку прокурора визнання підсуднім своєї вини не може розглядатися як помякшуюча обставина, в звязку з тим, що вона відсутня в ст. 66 КК України, а сприяння розкриттю злочину має бути виражена в добровільній формі, тобто ОСОБА_2 повинен був надавати допомогу в зясуванні істотних обставин вчинення злочину.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, яка не підтримала апеляцію та вважала вирок законним, засудженого в підтримку апеляції, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляції задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на повно та обєктивно досліджених в судовому засіданні і належним чином оцінених та наведених у вироку доказах, які зібрані у справі і не викликають сумнівів у своїй достовірності.

Твердження апелянта ОСОБА_2 про те, що рентгенівські знімки, на основі яких було зроблено висновок експерта №116 від 17.03.2009 року не належать потерпілому ОСОБА_4 є безпідставним та колегія суддів не ставить під сумнів про належність даних доказів.

В обґрунтування висновку суду про винність ОСОБА_2 в скоєному злочині місцевим судом правильно покладено покази потерпілого ОСОБА_4, свідка ОСОБА_2, висновок судово-медичної, судової психолого-психіатричної експертизи та інші докази, котрі узгоджуються з іншими обєктивними даними, встановленими в судовому засіданні.

Міра покарання засудженому призначена у відповідності до вимог ст. 65 КК України, при цьому суд в повній мірі врахував тяжкість злочину, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини та особу винного.

Посилання прокурора в апеляції на те, що судом у мотивувальній частині вироку визнання засудженим своєї вини та сприяння розкриттю злочину не можуть розглядатися як помякшуючі обставини, оскільки такі обставини відсутні в ст. 66 КК України і не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставним, оскільки відповідно до ч. 2 вказаної статті при призначенні покарання суд може визнати такими, що його помякшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Перевіривши матеріали справи та доводи скарг, обставин та фактів, які могли б вплинути на обґрунтованість прийнятого судом рішення відносно доведеності вини ОСОБА_2 в скоєнні злочину і не були досліджені чи належним чином оцінені судом першої інстанції, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засудженого ОСОБА_1 та прокурора - відхилити, а вирок Березанського міського суду Київської області від 1 лютого 2011 року відносно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Вірно за належними підписами.

Суддя В. Полосенко