Справа 688/5288/13-к
№ 1-кп/688/252/13
Ухвала

Іменем України

09 грудня 2013 року Шепетівський
міськрайонний суд Хмельницької
області в складі:

головуючого - судді
Колодяжного С.Ю.

при секретарі
Гавриловій Н.К.

з участю прокурора Бізюка М.М.

представника потерпілого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому
засіданні в залі суду в м.Шепетівка
матеріали кримінального провадження №
0001415 за обвинувальним актом по
обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України,

встановив:

03 грудня 2013 року до Шепетівського
міськрайонного суду надійшов
складений 29 листопада 2013 року слідчим
СВ Шепетівського МВ УМВС України в
Хмельницькій області ОСОБА_5 та
затверджений старшим прокурором
Шепетівської міжрайонної прокуратури
ОСОБА_6 обвинувальний акт у
кримінальному провадженні по
обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України.

Під час підготовчого
судового засідання представник
потерпілого ТОВ «Подільський
господар» - ОСОБА_1 заявив клопотання
про повернення обвинувального акта
прокурору, посилаючись на те, що
обвинувальний акт не відповідає
вимогам п.5 ч.2 ст.91 КПК України, оскільки
у ньому виклад фактичних обставин
кримінального правопорушення, які
прокурор вважає встановленими, і
сформульоване обвинувачення є
суперечливими, не відповідають
фактичним обставинам справи. Так,
фактичні обставини кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України, в обвинувальному акті
викладені без зазначення місця та
способу вчиненого злочину, які
підлягають доказуванню. Відмічає, що
він звертався відносно крадіжки не
лише шин, належних ТОВ «Подільський
господар», але і його шин, проте
прокурором матеріали щодо останніх
виділено в окреме провадження, при чому
не відносно ОСОБА_4, а відносно
невстановлених осіб. Відтак, органом
досудового розслідування не
перевірено причетність до вчинення
крадіжки майна ТОВ «Подільський
господар» групи осіб, не дано оцінку
доказам, що ОСОБА_4 не міг самостійно
вчинити таку крадіжку, а в
обвинувальному акті не зазначено, що
ОСОБА_4 вчинив злочин за попередньою
змовою групою осіб, що впливає на
кваліфікацію вчиненого. Також було
порушено його права як представника
потерпілого, передбачені ст.56 КПК
України, а саме, йому не відкрили
матеріали кримінального провадження.
Крім того, в порушення ч.2 ст.109 КПК
України, доданий до обвинувального
акта реєстр матеріалів досудового
розслідування не містить відомості про
виділення матеріалів з кримінального
провадження, про визнання речовими
доказами оглянутих предметів, а також
місце їх зберігання.

Заслухавши представника потерпілого,
прокурора, який проти задоволення
клопотання заперечив з тих підстав, що
обвинувальний акт відповідає вимогам
КПК України, обвинуваченого та його
захисників, які також проти клопотання
заперечили, дослідивши обвинувальний
акт, клопотання про повернення
обвинувального акта прокурору, суд
вважає за необхідне у задоволенні
клопотання відмовити з наступних
підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК
України суд має право повернути
обвинувальний акт, клопотання про
застосування примусових заходів
медичного або виховного характеру
прокурору, якщо вони не відповідають
вимогам цього Кодексу.

Перелік вимог, яким має відповідати
обвинувальний акт викладений у ст.291
КПК України. Згідно п.5 ч.2 зазначено
статті обвинувальний акт має містити
виклад фактичних обставин
кримінального правопорушення, які
прокурор вважає встановленими, правову
кваліфікацію кримінального
правопорушення з посиланням на
положення закону і статті (частини
статті) закону України про кримінальну
відповідальність та формулювання
обвинувачення.

Як вбачається з обвинувального акта,
виклад фактичних обставин
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
відповідає формулюванню
обвинувачення.

Так, відповідно до викладених
фактичних обставин 03.11.2013 року, близько
03.00 год. ОСОБА_4, керуючись корисливими
мотивами, з метою вчинення крадіжки
чужого майна, через огорожу проник на
охороняєму територію ТОВ «Подільський
господар» в с.Плесна Шепетівського
району, звідки таємно викрав дві
гумових шини марки 235/55/17 «Тойо»,
вартістю 1000 грн. за 1 шт. на суму 2000 грн.

Таким чином, виклад фактичних обставин
відповідає вимогам ст.91 КПК України,
зокрема, містить спосіб вчинення
крадіжки, поєднаної з проникненням в
сховище, та дані про місце вчинення
такої, які підлягають доказуванню

При цьому, у наведених фактичних
обставинах та формулюванні
обвинувачення розкрите поняття
крадіжки, яке наведене у ч.1 ст.185 КК
України, з кваліфікуючою ознакою ч.3
цієї статті – крадіжка поєднана з
проникненням у сховище.

Питання щодо відповідності
зазначених у обвинувальному акті
обставин фактичним не може бути
предметом розгляду в підготовчому
судовому засіданні, а вирішується
судом при ухваленні вироку у справі.

Відтак, доводи представника
потерпілого про невідповідність
обвинувального акта п.5 ч.2 ст.291 КПК
України є необгрунтованими і не можуть
бути підставою для повернення
обвинувального акта
прокуророві.

Щодо посилань представника
ТОВ «Подільський господар» на те, що
органом досудового розслідування не
перевірено причетність до вчинення
крадіжки майна ТОВ «Подільський
господар» групи осіб, не дано оцінку
доказам, що ОСОБА_4 не міг самостійно
вчинити таку крадіжку, а в
обвинувальному акті не зазначено, що
ОСОБА_4 вчинив злочин за попередньою
змовою групою осіб, що впливає на
кваліфікацію вчиненого, як на підставу
повернення обвинувального акта
прокуророві, то такі посилання не
можуть братись судом до уваги, так як є
безпідставними, оскільки, згідно вимог
ст.337 КПК України, судовий розгляд
проводиться лише стосовно особи, якій
висунуте обвинувачення, і лише в межах
висунутого обвинувачення відповідно
до обвинувального акта, при цьому лише
прокурор може змінити обвинувачення,
висунути додаткове обвинувачення,
відмовитись від підтримання
державного обвинувачення, а суд вправі
вийти за межі висунутого
обвинувачення, зазначеного в
обвинувальному акті, лише в частині
зміни правової кваліфікації
кримінального правопорушення, якщо це
покращує становище особи, стосовно
якої здійснюється кримінальне
провадження.

Також, однією з підстав для
повернення обвинувального акта
прокуророві представник потерпілого у
поданому клопотанні зазначає те, що
ОСОБА_4 обвинувачується лише у крадіжці
гумових шин, які належать ТОВ
«Подільський господар», проте відносно
крадіжки його власних шин прокурором
матеріали виділено в окреме
провадження, при чому не відносно
ОСОБА_4, а відносно невстановлених осіб.

Разом з тим, в даному
підготовчому судовому засіданні
ОСОБА_1 бере участь як представник
потерпілого – ТОВ «Подільський
господар», а не як потерпілий щодо
факту викрадення належного йому майна.

При цьому, суд звертає увагу
на те, що ОСОБА_1 вправі як заявник чи
потерпілий реалізувати свої права,
передбачені ст.ст. 56, 60 КПК України, в
кримінальному провадженні №
0001501 по факту викрадення належних
йому гумових шин, зокрема, на
оскарження в порядку ст.303 КПК України
рішень, дій чи бездіяльності слідчого
чи прокурора.

Щодо даного кримінального
провадження, то на досудовому
провадженні, як встановлено,
потерпілим не оскаржувалось рішення
прокурора щодо виділення в окреме
провадження матеріалів відносно
невстановлених осіб та невідкриття
потерпілому матеріалів досудового
розслідування. Також жодних скарг на
інші рішення, дії чи бездіяльність
слідчого чи прокурора на підставі ч.2
ст.303 КПК України учасниками судового
провадження, в тому числі
представником потерпілого, під час
підготовчого провадження у суді подано
не було.

Отже, наведені доводи
представника потерпілого в цій частині
є необгрунтованими, як і твердження
ОСОБА_1 про те, що під час його допиту
він наголошував на тому, що ОСОБА_4
вчиняв крадіжку не самостійно та
наводив відповідні аргументи.

З приводу цього суд
відмічає, що відповідно до вимог закону
суд не вправі надавати юридичну оцінку
показанням обвинуваченого,
потерпілого, оскільки оцінку доказам
та усім обставинам в кримінальному
провадженні суд надає під час судового
розгляду, на підставі їх об'єктивного,
всебічного та повного дослідження у
сукупності.

Доводи представника
потерпілого про те, що реєстр
матеріалів досудового розслідування
не містить відомостей про виділення
матеріалів з кримінального
провадження, про визнання речовими
доказами оглянутих предметів, а також
місце їх зберігання, суд сприймає
критично, оскільки реєстр матеріалів
досудового розслідування, доданий до
даного обвинувального акта, відповідає
вимогам, встановленим ст.109 КПК України.

Крім того, норми діючого
кримінально-процесуального закону не
передбачають можливості повернення
обвинувального акта через недоліки
реєстру матеріалів кримінального
провадження.

За таких обставин,
клопотання представника потерпілого
про повернення обвинувального акта
прокурору з наведених мотивів,
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 369, 371 КПК України,
суд -

ухвалив:

В задоволенні клопотання представника
потерпілого ТОВ «Подільський
господар» - ОСОБА_1 про повернення
прокурору обвинувального акта у
кримінальному провадженні
№0001415 по обвинуваченню ОСОБА_4 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3
ст.185 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:

Оригінал ухвали.