Справа № 509/4264/13-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, що має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого авто мийником в ТОВ «СКС-Інтертрейд», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.08.2011 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2010 року, приблизно о 16.00 годині, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відпочивали в барі «Анюта» по вул. Леніна в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області, в ході чого ОСОБА_6 з ОСОБА_7 вживали алкогольні напої. Від вжитих алкогольних напоїв ОСОБА_6 став погано себе почувати, у зв`язку з чим приблизно о 18:00 вийшов з приміщення бару щоб подихати свіжим повітрям та направився пішки по вул. Леніна в с. Новоградівка Овідіопольського району в напрямку адміністративної будівлі місцевої загальноосвітньої середньої школи, а ОСОБА_7 з ОСОБА_4 залишилися у барі. Цього ж дня о 18:20 ОСОБА_4 вийшов з приміщення бару та направився додому. ОСОБА_7 , у якого виник корисливий умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_4 , також вийшов з бару та пішов вслід за ОСОБА_4 Рухаючись по вулиці Садовій в селі Новоградківка ОСОБА_7 знайшов дерев`яну палицю та взяв її, маючи намір надалі застосувати з метою спричинення тілесних ушкоджень та подолання можливого опору потерпілого. Наздогнавши потерпілого на ділянці місцевості між будинками АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 застосував до ОСОБА_4 фізичне насильство, яке є небезпечне для життя та здоров`я, що виразилося в нанесенні удару дерев`яною палицею в потиличну область голови, від якого ОСОБА_4 впав на землю і втратив свідомість, а ОСОБА_7 продовжив наносити удари ногами по тілу потерпілого, спричинивши йому, згідно висновку експерта № 27 від 17.01.2011, тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів лівої та правої навколоочних областей, спинки носа, забитої рани нижньої слизової губи, синця тім`яної області голови, які призвели до незначних скороминучих наслідків тривалістю (не більше 6-ти днів) та за цим критерієм, відносяться до легких тілесних ушкоджень. В ході спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 заволодів шкіряним гаманцем вартістю 280 грн та грошима у розмірі 250 грн, які дістав із нагрудної кишені куртки ОСОБА_4 , спричинивши матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму 530 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.187 КК України, розбій, який, згідно ст.12 КК України, являється тяжким злочином.

Безпосередньо після вчинення злочину, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_6 та попрохав останнього повернутися до бару. Цього ж дня приблизно о 18.40 на вул. Леніна в с.Новоградківка Овідіопольського району, біля бару «Анюта», ОСОБА_7 розповів ОСОБА_6 про вчинений ним злочин та передав останньому гроші в сумі 100 грн. в якості погашення виниклих раніше боргових зобов`язань. При цьому у ОСОБА_6 не виникло сумнів у тому, що передані йому гроші належать потерпілому ОСОБА_4 , так як крім пояснень ОСОБА_7 про походження грошових коштів, він бачив на одежі останнього плями речовини, схожої на кров.

Усвідомлюючи, що отримані грошові кошти у розмірі 100 грн. здобуті злочинним шляхом, ОСОБА_6 приховав від працівників міліції факт їх придбання та розпорядився грошима на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які проявилися у приховуванні грошових коштів, здобутих в результаті вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.396 КК України, а саме приховування злочину, кваліфікуючими ознаками якого є заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю і у скоєному ним злочині щиросердо розкаявся, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочини при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не заперечуються.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_6 провини в повному обсязі, його вина у інкримінованому йому злочині також підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:
- показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що 12.12.2010 року він вживав спиртні напої з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у барі «Анюта» в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області. Після цього він вийшов з бару, не доходячи приблизно 200 метрів до дому, він отримав удар по голові, упав, встав та побачив ОСОБА_9 . ОСОБА_7 бив його спочатку штахетником по голові, а потім ногами. ОСОБА_6 його не бив. ОСОБА_7 забрав у нього портмоне з грошима та ключі від будинку. Він згоден з перекваліфікацією прокурором дій ОСОБА_6 з ст.187 ч.2 КК України на ст.396 ч.1 КК України, підтримувати обвинувачення в об`ємі раніше пред`явленого обвинувачення за ст.187 ч.2 КК України не бажає;

- показами свідка ОСОБА_7 про те, що 12.12.2010 року він вживав спиртні напої з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у барі «Анюта» в с. Новоградківка Овідіопольського району Одеської області. Після того, як ОСОБА_8 вийшов з бару він пішов за ним, по дорозі знайшов палку, якою ударив ОСОБА_8 по голові, потім ударив його ще один раз кулаком по голові, взяв гаманець, ключі та пішов в бар. ОСОБА_6 з ним не було. він пішов раніше, так як йому стало погано. Він зателефонував ОСОБА_6 , попросив його повернутися, він повернувся і вони знову вживали спиртні напої. Коли вони з ОСОБА_6 стояли на вулиці до них під`їхали син потерпілого з друзями та затримали їх обох;

- протоколом огляду місця події від 13.12.2010 року з фототаблицею (т.1 а.с.7-10).

Суд вважає провину обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ст.396 ч.1 КК України.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає в порядку ст.70 ч.4 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь важкості скоєного злочину, а у відповідності до ст.12 КК України скоєний ОСОБА_6 злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого:

- раніше обвинувачений ОСОБА_6 один раз судимий, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює, характеризується задовільно, перебуває обліку у лікаря нарколога, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.
Також при призначенні покарання суд враховує:

наявність обставини, що обтяжує покарання:

- вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.13 ч.1 ст.67 КК України),

наявність обставини, що пом`якшує покарання:

- щире каяття (п.1 ч.1 ст.66 КК України).

З урахуванням наявності обставини, що пом`якшує покарання, особи обвинуваченого, позиції прокурора, який вважає за можливе призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з застосуванням ст.75 КК України з встановленням іспитового строку, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід після звільнення обвинуваченого з-під варти в зав`язку із закінченням терміну тримання під вартою не обирався.

Питання з речовими доказами вирішено вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 12.05.2011 року, яким ОСОБА_7 був засуджений за соєння злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.396 ч.1 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання по даному вироку суду, більш суворим покаранням, призначеним вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 12.08.2011 року, яким ОСОБА_6 було засуджено за ст.307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, і остаточно до відбуття визначити 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.
У відповідності до ст.ст.75, 76 КК України визнати можливим звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить іншого злочину та виконає покладені на нього зобов`язання не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1