Справа
№ 1 - 358/2007
ВИРОК іменем України

27 квітня 2007 року Оболонський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого
судді - Дев'ятка В.В.,

при
секретарі - Слободян Ю.О., з участю прокурора -Гаврилової Ю.Ю., захисників -
ОСОБА_3 та ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого,
не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, раніше, в
силу ст. 89 КК України, не судимого,

у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 cm. 186 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. народження, уродженки м. Києва,
українки, громадянки Українки, з середньою освітою, не одруженої, не працюючої,
проживаючого та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, раніше не судимої,

у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 cm. 186 КК України,

встановив:

04.02.2007, близько 14 год., поблизу приміщення з ігровими автоматами
„Клуб-2005", що розташоване АДРЕСА_3, ОСОБА_1 який перебував у стані
алкогольного сп'яніння, домовився з ОСОБА_2 про спільне, відкрите викрадення
майна ОСОБА_5

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зайшли у
вказане приміщення ігрових автоматів. ОСОБА_3 скориставшись конфліктом, що
виник між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вихопив з руки останнього мобільний телефон „Соні
Еріксон К790І", вартістю 2000 гривень, та передав його ОСОБА_2, яка, у
свою чергу, тримаючи у руках викрадений телефон, вибігла з приміщення ігрових
автоматів на вулицю. У цей час, ОСОБА_1 вийшовши за межі попередньої
домовленості із ОСОБА_2, застосовуючи насилля, що не є небезпечним для життя та
здоровя потерпілого, з метою утримання викраденого майна, відштовхнув ОСОБА_5,
від чого останній впав, а ОСОБА_1 зник з місця вчинення злочину. Викраденим
мобільним телефоном ОСОБА_1 та

2

ОСОБА_2 розпорядились на
власний розсуд, продавши
його за 900 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_1 свою винність, у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю,
покаявся, підтвердивши обставини вчиненого ним злочину. Зокрема, пояснивши, що
04.02.2007, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, домовився з ОСОБА_2
забрати телефон у потерпілого ОСОБА_5 З цією метою, він, знаходячись у
приміщенні ігрових автоматів, скориставшись нагодою, вихопив телефон з рук
потерпілого та передав його ОСОБА_2 Коли остання, з викраденим телефоном
вибігла на вулицю, він, щоб не бути затриманим, штовхнув потерпілого, від чого
той упав, а він зміг вибігти з приміщення. Викрадений телефон вони з ОСОБА_2
продали поблизу станції метро „Оболонь" за 900 грн. Запевняє, що не
домовлявся з ОСОБА_2 про застосування насильства до потерпілого та ОСОБА_2 не
бачила, як він штовхав потерпілого.

Допитана у судовому засіданні ОСОБА_2 свою винність, у
вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнала повністю,
покаялась, підтвердивши обставини вчиненого нею злочину. Зокрема, пояснила, що
04.02.2007 домовилась з ОСОБА_1 забрати телефон у потерпілого ОСОБА_5 З цією
метою, ОСОБА_1 знаходячись у приміщенні з ігровими автоматами, скориставшись
нагодою, вихопив телефон з рук потерпілого та передав його їй, а вона, у свою
чергу, з викраденим телефоном вибігла на вулицю. Викрадений телефон вони з
ОСОБА_1 продали поблизу станції метро „Оболонь" за 900 грн. Запевняє, що
не домовлялась з ОСОБА_1 про застосування насильства до потерпілого.

На підставі ст. 299 КПК України, за згодою учасників
процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих
фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Також суд враховує, що згідно ст. 275 КПК України розгляд
справи проводиться лише в межах пред'явленого підсудним обвинувачення.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 ЮС України доведена
повністю.

Дії ОСОБА_1 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК
України, тому, що він вчинив дії, що виразилися у відкритому викраденні чужого
майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоровя потерпілого, за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_2 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК
України, тому, що
вона вчинила дії, що виразилися у відкритому

3

викраденні
чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 у відповідності
зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_1 згідно ст.
66 КК України, суд визнає, що підсудний щиро покаявся, добровільно відшкодував
завданий збиток.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК
України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного
сп'яніння.

Крім цього, при обранні підсудному ОСОБА_1 міри покарання
судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його
характеризують: стан здоров'я підсудного, а також те, що підсудний за місцем
проживання характеризується позитивно.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи
та особи винного, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення
можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_1
покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_2 у відповідності
зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу
винної та обставини, що пом'якшують її покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_2, згідно ст.
66 КК України, суд визнає, що підсудна щиро покаявся, добровільно відшкодувала
завданий збиток.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК
України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні підсудній ОСОБА_2 міри покарання
судом враховується її відношення до вчиненого, а також те, що підсудна за
місцем проживання характеризується позитивно.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати
ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням обставин справи
та особи винної, суд дійшов висновку, що її перевиховання та виправлення
можливі без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_2
покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому

4

покарання
у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку - 1 рік 6
місяців. Зобов'язати його не виїжджати за межі України на постійне місце
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 до набрання вироком
законної сили, залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 186 КК України та призначити їй покарання у виді 4 років позбавлення
волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від
відбування покарання з випробуванням з визначенням іспитового строку - 1 рік.
Зобов'язати її не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично
з'являтись на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 до набрання вироком
законної сили, залишити без зміни - підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва
через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з моменту його
проголошення.