Номер провадження 1-в/754/56/15
Справа № 754/2412/15-к
У Х В А Л А
Іменем України
12.03.2015 року
Деснянський районний суд м. Києва в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , інспектора ОСОБА_4 ,
про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого для відбування призначеного вироком покарання стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новгород-Волинський, Житомирської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

Встановив:
До Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання Деснянського РВ КВІ м. Києва про скасування звільнення від відбування покарання та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.
Вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2012 року ОСОБА_5 засуджено за частиною першою та другою статті 185, статтею 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі статей 75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
Зазначеним вироком суду ОСОБА_5 був зобов`язаний повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися в кримінальновиконавчу інспекцію. Кримінально-виконавча інспекція Деснянського району м. Києва ставить в поданні питання про скасування засудженому іспитового строку і направлення його в місця позбавлення волі, оскільки за час іспитового строку засуджений не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме змінив місце проживання та не з`являвся на реєстрацію до РВ КВІ.
Засуджений на розгляд клопотання не з`явився, судом визнано за можливе проводити розгляд клопотання за його відсутності, оскільки засуджений неодноразово належним чином повідомлявся про судове засідання, але до суду не з`явився, крім того судом неодноразово застосовувались примусові приводи до засудженого, які не були виконані, оскільки він не проживає за місцем проживання та реєстрації.
Положення КПК України (статті 318-380 і розділ VIII) не регулюють питання кримінального провадження, пов`язані з ухиленням засудженого від участі в розгляді клопотання КВІ, а тому суд на підставі статті 9 КПК України застосовує при розгляді даного клопотання загальні засади кримінального провадження, визначені в частині першій статті 7 КПК України, однією з загальних засад кримінального провадження, що передбачені пунктом 15 частини першої статті 7 КПК України, є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, розгляд клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, за участі засудженого є обов`язком для суду, але є правом для засудженого, оскільки адміністративних або кримінальних санкцій за ухилення засудженого від суду в даному випадку законом не передбачено, розгляд клопотання без такої особи не порушує загальних засад кримінального провадження, передбачених зазначених норм КПК України, оскільки засуджений сам не бажає подати суду свої докази і довести перед судом їх переконливість, а суд вже вичерпав передбачені законом заходи примусу у вигляді приводу для того, щоб засуджений міг скористатись наданим йому правом і взяти участь в розгляді клопотання КВІ, ухилення її від участі в розгляді клопотання не є підставою для повернення або відхилення клопотання, розгляд клопотання без участі засудженого не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і не тягне скасування судового рішення з цих підстав згідно положень статті 412 КПК України, оскільки відсутність засудженого не перешкоджає і не може перешкоджати суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення на підставі дослідження матеріалів особової справи засудженого і перевірки доводів клопотання; про час та місце розгляду клопотання належним чином повідомлений орган виконання покарань, що здійснював контроль за поведінкою засудженого, згідно частини четвертої статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання повідомлених осіб не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, інспектора, які підтримали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частини третьої статті 164 Кримінально-виконавчого кодексу України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.
Згідно з частиною другою статті 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє його для відбування призначеного покарання.
Як вбачається з матеріалів особової справи 17 травня 2012 року ОСОБА_5 оголошено зазначений вирок, зі змісту якого чітко і докладно викладено покладені на засудженого обов`язки, передбачені статтею 76 КК України. 16 серпня 2012 року засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку і попереджений про відповідальність за невиконання вказаних обов`язків. Проте не дивлячись на це засуджений тільки одного разу з`явився до інспекції та змінив місце проживання.
Крім того, у зв`язку з неявкою засудженого виносились подання про привід, в тому числі і судом. Прокурором в судовому засіданні повідомлено, що засуджений не проживає за адресою вказаній у вказаному вироку та особовій справі.
Суд приходить до висновку, що засуджений мав реальну можливість виконати покладені на нього судом обов`язки і розцінює дії засудженого, які виразилися в тому, що він змінив місце проживання та не з`являвся на реєстрацію до КВІ, тобто не виконав обов`язки, покладені на нього вироком суду, ухилився від контролю за поведінкою з боку органу, що відає відбуванням покарання, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись статтею 78 КК України, статями 537, 539 КПК України, суд, -
Ухвалив:
Клопотання інспектора Деснянського РВ КВІ м. Києва про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання призначеного вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2012 року задовольнити; звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням скасувати.
Направити ОСОБА_5 через Київський слідчий ізолятор для відбування призначеного вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 17 травня 2012 року покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання після набрання ухвалою законної сили і звернення її до виконання.
Виконання ухвали доручити Деснянському РУ ГУ МВС України в м. Києві.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі через Деснянський районний суд м. Києва апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а особою, яка не викликалась в суд - протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Суддя: