УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №277/1027/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.187 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище Черняхівського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, приватного підприємця, з середньою технічною освітою, не військовозобов`язаного, раніше не судимого,
виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України.
Запобіжний захід - підписку про невиїзд, скасовано.
Арешт, накладений на майно ОСОБА_7 , а саме мобільні телефони «Нокіа 1280» та «Соні Еріксон», які передані на зберігання до кімнати речових доказів Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, скасовано та повернуто їх власнику.
Вирішено питання по речових доказах та по процесуальних витратах.
Згідно вироку, ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачується в тому, що він, 30 квітня 2012 року, перебуваючи в м. Житомирі, з метою вчинення розбійного нападу вступив в злочинний зговір з невстановленими особами та на автомобілі «Мерседес-Віто», д/н НОМЕР_1 , прибули в м. Олевськ Житомирської області. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 за попередньою змовою з невстановленими особами, перебуваючи в районі кладовища, яке розташоване в с. Болярка Олевського району Житомирської області, приблизно о 16 годині, погрожуючи застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_10 , яке виразилось в тому, що вони за допомогою липкої стрічки зв`язали руки потерпілого, тим самим подолавши його волю та, погрожуючи ножем, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 9000 грн. та двома акумуляторними батареями вартістю по 30 грн. кожна, після чого з місця вчинення злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на загальну суму 9060 грн.
На вирок надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , в якій останній просить цей вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та направити кримінальне провадження на новий розгляд до Ємільчинського районного суду в іншому складі.
В обґрунтування скарги зазначає, що суд, ухвалюючи виправдувальний вирок, не дотримався вимог ст.ст.370, 374 КПК України та не обґрунтував належним чином своє рішення.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав недопустимим доказом протокол огляду місця події від 01.05.2012 року з фототаблицею, а саме огляду автомобіля «Мерседес-Віто», д/н НОМЕР_1 , наданий стороною обвинувачення. Зазначив, що райсудом не з`ясовано при яких обставинах сторона захисту здобула пред`явлену в суді фотокопію протоколу огляду місця події від 01.05.2012 року, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня заява ОСОБА_7 і його захисника про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Прокурор стверджує, що протокол огляду місця події від 01.05.2012 року огляду автомобіля Мерседес-Віто, наданий стороною обвинувачення, не був досліджений судом першої інстанції належним чином, почеркознавча експертиза щодо його підробки не проводилась, тому немає підстав вважати його сфальсифікованим.
Прокурор в апеляції також звертає увагу на те, що райсуд взяв до уваги лише показання обвинуваченого ОСОБА_7 , які крім його слів нічим не підтверджуються і не дав оцінки показанням потерпілого ОСОБА_10 , які є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами по справі, а саме: з протоколом огляду місця події від 01.05.2012 року огляду ділянки, поблизу кладовища, з висновком експерта, щодо сліду транспортного засобу, зафіксованого на гіпсовий зліпок в ході огляду ділянки та іншими.
Апелянт вважає, що показання потерпілого, свідків, матеріали кримінального провадження у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_7 щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.
В запереченнях адвокат ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
Зазначає, що ОСОБА_7 та захисник тричі ознайомлювались з матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою) та на підставі ст.48 КПК України 1960 року, проводилась фотозйомка матеріалів кримінального провадження і таким чином здобуто фотокопію оригіналу протоколу огляду місця події від 01.05.2012 року.
Вказала, що про фальсифікацію даного протоколу обвинуваченому та захиснику стало відомо лише у ході судового розслідування, про що було відразу повідомлено суду.
Стверджує, що у ході судового слідства досліджено як протокол наданий стороною обвинувачення, так і фотокопія протоколу надана стороною захисту.
Вважає, що райсуд дав правильну оцінку показанням свідка ОСОБА_11 , оскільки клопотання про його допит на стадії підготовчого судового засідання стороною обвинувачення не заявлялося.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти апеляції, перевіривши вирок суду в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог п.1ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Однак, ухвалюючи виправдувальний вирок щодо ОСОБА_7 , суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України не містить належного аналізу доказів спростованого обвинувачення.
Так, суд визнав недопустимими доказами протокол огляду місця події (автомобіля Мерседес-Віто) від 01.05.2012 року, протокол огляду предметів від 02.05.2012 року, протоколи пред`явлення предметів для впізнання від 03.05.2012 року та висновки експертиз за №№ 1/453, 1/454, 1/439, мотивуючи тим, що протокол огляду місця події (автомобіля Мерседес-Віто) та інші зазначені протоколи складені в порушення вимог ст.ст.85,175,176 КПК України 1960 року.
Проте судом першої інстанції не була дана оцінка показанням у суді самого потерпілого ОСОБА_10 та іншим доказам обвинувачення: протоколу огляду місця події з фототаблицею (ділянки місцевості поблизу Болярського кладовища) від 01.05.2012 року, не дана оцінка протоколу пред`явлення особи для впізнання від 04.05.2012 року, протоколу очної ставки від 19.05.2012 року між потерпілим та підозрюваним ОСОБА_7 , висновку експерта № 39 від 09.06.2012 року, згідно якого слід транспортного засобу, зафіксований на гіпсовий зліпок, який було вилучено 01.05.2012 року в ході огляду місця події - ділянки, залишений такого ж типу шин, які надані на дослідження з автомобіля Мерседес-Віто, д.н.з. НОМЕР_2 . Суд першої інстанції не мотивував чому ці докази ним відкидаються, а лише зазначив у вироку, що вони є недостатніми для ухвалення обвинувального вироку та не доводять вину обвинуваченого і разом з тим, виправдав ОСОБА_7 за відсутністю в його діях складу злочину.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд, мотивуючи свій висновок, обрав вибірковий підхід до оцінки доказів.
Крім того, в порушення вимог п.1 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку відсутнє рішення про визнання ОСОБА_7 невинуватим.
Отже вирок місцевого суду є не мотивованим та в повній мірі не відповідає вимогам ст. 374 КПК України. Таким чином вирок не може бути визнаний законним і обґрунтованим, якщо обставини, які впливають на кваліфікацію вчиненого не були належно досліджені і оцінені.
Вказані порушення вимог кримінально процесуального закону, на думку колегії суддів, є істотними, відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, оскільки перешкодили ухвалити законне судове рішення.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Однак, апеляційний суд, в даному випадку, позбавлений можливості, скасувавши вирок, ухвалити новий вирок, оскільки не може вийти за межі апеляційної скарги, передбачені ст. 404 КПК України.
Тому, керуючись нормами ч.1ст.7, ч.6 ст.9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідним скасувати вирок та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
При новому розгляді, місцевому суду необхідно врахувати допущені порушення вимог кримінального процесуального закону, які зазначені в даній ухвалі апеляційного суду, а також перевірити доводи, викладені як в апеляційній скарзі прокурора, так і в запереченнях захисника.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 415, 9 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах,-

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.
Судді: