Справа № 1-2/10
В И Р О К

іменем України

20.04.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Васільєвій О.В., Берник М.Р., Комендат М.Р.

за участю прокурора Будніка І.А., Юркової Ю.В., Нагорного А.А.,

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Києво-Святошинського районного суду Київської області кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України

встановив:

19 серпня 2006 року близько 21 години 40 хвилин ОСОБА_6, керуючи за дорученням технічно справним автомобілем марки «Мазда 626», д/н 47 678 КТ та рухаючись в с. Білогородка в напрямку на с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської обл. по вул. Леніна поблизу будинку № 167, виконуючи маневр повороту ліворуч проявив неуважність, не впевнився у відсутності зустрічних транспортних засобів, виїхав на зустрічну смугу для руху, де допустив зіткнення переднім правим боком керованого ним автомобіля з правим боком мотоцикла НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7, що рухався по зустрічній смузі руху в напрямку с. Бобриця.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден лівого ліктьового суглобу, компресійні переломи 9-11 грудних хребців зі здавленням спинного мозку, порушення функцій тазових органів, які, згідно висновку експерта № 389/Д, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали стійку втрату працездатності більше ніж на 1/3.

Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив п. 1.2 (в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів), п.1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), п. 10.4 (водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутнім транспортним засобам), п. 11.2 (нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини), п.12.3 (у випадку виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно прийняти міри для зниження швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників дорожнього руху обїзду перешкоди) ОСОБА_8 дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.

Допущені порушення п.1.2, п. 1.5, пп. «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.4, п. 11.2, п. 12.3 ОСОБА_8 дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному звязку із спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину у предявленому йому обвинуваченні не визнав та пояснив, що його водійський стаж складає близько 7 років, за які він в ДТП не потрапляв. 19.08.2006 року близько 22 години він, керуючи на підставі довіреності технічно справним автомобілем НОМЕР_2, рухався по вул. Леніна в с. Білогородка в напрямку на с. Петрівське. В автомобілі, крім нього, знаходився його друг ОСОБА_1, який сидів на передньому пасажирському сидінні, позаду на задньому сидінні сиділо двоє незнайомих чоловіків, яких він раніше підібрав у м. Боярка і які повинні були доїхати з ним до м. Києва, цих двох чоловіків він не знає і ніколи раніше не бачив, вони пішли з місця ДТП відразу після того, як воно відбулося. Пасажири його від керування не відволікали і не заважали в керуванні. Стан його здоровя був нормальним, втомленим він себе не відчував. Під час руху вони були пристебнуті ременями безпеки. У нього на нозі був гіпс, а саме ліва нога була у лангетній повязці з середини голені до середини бедра, але він не заважав керуванню автомобілем. Дана ділянка дороги розділена на дві смуги: смугу попутного руху, а також смугу зустрічного йому напрямку. Автомобіль під його керуванням рухався без виїзду на смугу зустрічного руху. Він відповідно вимогам п. 12.2 ОСОБА_8 дорожнього руху постійно контролював дорожню обстановку та технічний стан керованого ним автомобіля, вибираючи безпечну швидкість руху. Ніяких перешкод та безпеки для його руху не було. Дорога, по якій він рухався, має по одній смузі руху у кожному напрямку, які розділені між собою білою переривчастою лінією, далі по шляху його руху розташовувалось узбіччя шириною близько метру-півтора, а за ним щільним рядом вздовж дороги росли дерева. З лівого краю дороги примикало поле. Дорожнє покриття асфальтно-бетонне. Дорога електроосвітленням не обладнана і освічувалась за рахунок фар його автомобіля. Під час його руху опадів не було, у фарах його автомобіля горіло ближнє світло. Від управління транспортним засобом він не відволікався, в стані алкогольного чи наркотичного спяніння не був, втомленим себе не відчував. По ходу свого руху він бачив лише один знак при виїзді з с. Білогородка, він вказував на початок населеного пункту «с. Білогородка» на білому фоні. Таким чином він рухався по вул. Леніна в с. Білогородка, намагаючись рухатися по середині своєї смуги для руху на м. Київ. По ходу його руху попереду зліва примикала ще одна дорога, утворюючи Т-образне перехрестя. Швидкість його руху становила близько 50 км/год. Коли до перехрестя, яке знаходилось далі по ходу руху, залишалось 30-50 метрів він побачив, що йому назустріч по зустрічній смузі руху рухався мотоцикл з одним водієм. Мотоцикл був без освітлювальних приборів, водій без мотошолома. Вказаний мотоцикл, коли він його побачив, почав завалюватися на лівий бік, впав на лівий бік і, розвернувшись вперед днищем, почав ковзати по смузі свого руху у зустрічному йому напрямку. Раптово він побачив, що мотоцикл почув зміщуватися ближче до розділової смуги, що була посередині дороги, тобто в його напрямку. Побачивши це, а також те, що водій даного мотоцикла не застосовує ніяких заходів для того, щоб запобігти ДТП, він, відповідно до п. 12.3 ОСОБА_8 дорожнього руху України, застосував екстрене гальмування з одночасним виворотом керма вліво, на смугу зустрічного руху, для того, щоб запобігти зіткненню з вказаним мотоциклом. Якби не вивернув кермо, то переїхав би мотоцикліста. В цей час мотоцикл повністю перегородив шлях руху керовану ним автомобілю. Він не зміг запобігти ДТП своїми односторонніми діями по незалежним від нього причинам. Рухаючись у заторможеному стані, керований ним автомобіль зіткнувся ближче до осьової смуги або майже на ній з даним мотоциклом, зіткнення відбулося передньою правою блок-фарою і переднім правом крилом його автомобіля та нижньою частиною рами мотоцикла. На місці ДТП слідів гальмування не залишилось, тому що була така швидкість. Після зіткнення мотоцикл продовжував ковзати та перетнув смугу руху напрямку на Київ, по якій раніше рухався та зупинився на правому узбіччі по ходу руху на м. Київ. Вони зупинились на місці ДТП, потім він трохи проїхав, щоб не заважати руху транспорту, щоб звільнити проїжджу частину. Після ДТП двоє пасажирів, які сиділи на задньому сидінні, пішли з місця ДТП. Їх анкетних даних він не записав, так як був у стресовому стані. Разом з другом вони відразу підійшли до узбіччя, де лежав мотоцикл та поряд з даним мотоциклом побачили, що лежить чоловік 20 років без видимих пошкоджень. Він викликав швидку допомогу та міліцію та сказав, щоб чоловіка не зрушували, оскільки у нього можуть бути різні пошкодження, нехай ним займаються лікарі. Він та його друг в результаті даного ДТП тілесних ушкоджень не отримали і до лікарів не зверталися. До приїзду працівників ДАІ обстановка на місці ДТП не змінювалась. Працівники міліції зафіксували всі сліди та розташування транспортних засобів на момент ДТП, так як вони були розташовані безпосередньо після ДТП. Довіряючи працівникам міліції він підписав всі складені ними документи, не читаючи їх змісту. Перебуваючи у стресовому стані він не міг повно та послідовно написати пояснення 30.08.2006 року, тобто відразу на другий день після порушення даної кримінальної справи. Вважає, що слідчий передчасно виніс постанову про визнання учасника ДТП ОСОБА_7 потерпілим та відразу вперше по даній справі допитав його в якості потерпілого. Крім того, підсудний зазначив, що він раніше страждав на наркотичну залежність, курс лікування від наркоманії проходив до ДТП. Після ДТП він возив до потерпілого своїх батьків, мети поїздки не знає. Після ДТП автомобіль «Мазда» відремонтований, дозволу від слідчого на ремонт автомобіля не одержував. Часткове визнання на досудовому слідстві своєї вини пояснив тим, що вину визнав частково в тому, що він є учасником ДТП. Наполягав на тому, що з матеріалів кримінальної справи чітко і ясно зрозуміло, що в його діях відсутні порушення ОСОБА_8 дорожнього руху та склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, причиною ДТП вважає те, що потерпілий не впорався з керуванням мотоцикла. Просив постановити відносно нього виправдувальний вирок, цивільний позов у справі не визнав, оскільки не визнає свою вину у вчиненні злочину.

Незважаючи на невизнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочину підтверджується сукупністю наступних доказів, як були досліджені в процесі судового слідства.

Показами потерпілого ОСОБА_7, оголошеними в судовому засіданні відповідно до ст. ст. 306, 308 КПК України згідно його заяви (том І а.с. 207), оскільки явка потерпілого в судове засідання не можлива за станом здоровя (згідно довідки, виданої 20.03.2008 року Білогородською дільничною лікарнею (том ІІ а.с. 171) ОСОБА_7 є інвалідом І групи, постільним тяжкохворим, який потребує постійного догляду), який, будучи допитаним на досудовому слідстві, показав, що 19.08.2006 року він рухався по с. Білогородка в напрямку м. Боярка на мотоциклі марки «МТ», державний номер якого не памятає. Даний мотоцикл він придбав в цей день у свого знайомого, однак доручення на право керування даним мотоциклом він не встиг зробити. На мотоциклі він рухався сам без мотошолому. В фарах його мотоцикла було ввімкнено світло фар, але яке він не памятає. У даного мотоцикла спереду стоять дві фари від автомобіля ВАЗ 2106 і вони добре освітлювали проїжджу частину дороги. Дорога, по якій він рухався, має по одній смузі для руху в кожному напрямку, смуги для руху в зустрічних напрямках розділені між собою білою суцільною смугою. Дорожнє покриття асфальтобетонне в сухому стані без вибоїн і тріщин. Дорога міським електроосвітленням не освітлювалась і за рахунок фар його мотоцикла. Ні в попутному йому напрямку, ні в зустрічному жодних транспортних засобів не було. Попереду з правої сторони по ходу руху до його смуги примикала дорога, утворюючи Т-образне перехрестя. Швидкість його руху становила близько 50-60 км/год. По ходу свого руху він бачив дорожній знак «Головна дорога». Рухаючись по вул. Леніна в с. Білогородка він тримав свій мотоцикл ближче до правого краю. Раптово він побачив, що йому назустріч по зустрічній смузі для руху рухається автомобіль марки «Мазда 626», у якого були виключено освітлювальні прилади, тобто ні ближнє, ні дальнє світло фар, і який раптово почав маневр повороту ліворуч, перетинаючи його смугу руху. В той момент, коли він побачив, що цей автомобіль виїжджає на його смугу для руху без будь-яких попереджувальних сигналів, тобто без покажчика лівого повороту, він різко почав натискати гальма, від чого мотоцикл почав рухатися боком, залишаючи на асфальті подвійний слід гальмування від обох коліс. Таким чином його мотоцикл рухався правим боком і від гальмування обох коліс на проїжджій частині залишилися подвійні паралельні сліди. Автомобіль «Мазда» продовжував перетинати його смугу руху, не гальмуючи, зі швидкістю біля 60-80 км/год. В звязку з тим, що він не встиг загальмувати свій мотоцикл остаточно, відбулося зіткнення між правим боком мотоцикла і правим переднім боком автомобіля. Після удару він вилетів з сідла мотоцикла і, перелетівши через капот автомобіля впав на правому узбіччі по ходу руху в напрямку на м. Київ. Далі пояснив, що місце зіткнення відбулося на його смузі для руху приблизно посередині. Після зіткнення мотоцикл залишився лежати на тому місці, де відбувся удар, а автомобіль, в свою чергу, закінчив маневр повороту ліворуч і зупинився на дорозі, на яку повернув. Він після ДТП не втратив свідомість і памятає, що до нього підходили двоє хлопців з автомобіля «Мазда», що його збив, у одного з яких на нозі був гіпс. Дані хлопці почали кричати на нього і говорити, що він буде робити їм автомобіль, а після цього дані хлопці відтягнули його мотоцикл з місця зіткнення на праве узбіччя по ходу руху на м. Київ. Потім хлопці з автомобіля «Мазда» спитали, де в його мотоциклі вимикається світло і він їм пояснив, як його вимкнули та вони відключили світло з передніх фар його мотоцикла. В той момент, коли дані хлопці відтягували мотоцикл, до місця пригоди підїхав його знайомий ОСОБА_9, який також живе в с. Білогородка. Він чув, як ОСОБА_9 питав у даних хлопців, навіщо вони відтягують мотоцикл, а вони відповідали, щоб не лежав на дорозі. Коли на місце ДТП вже приїхали працівники міліції та швидка, то його мотоцикл лежав без світла на правому узбіччі по ходу руху на м. Київ. В результаті даної ДТП він отримав тілесні ушкодження і на момент допиту перебував у лікарні (том І а.с. 24-27).

На досудовому слідстві потерпілий заявив цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, оскільки залишився назавжди прикутим до інвалідного візка, повністю втратив працездатність, назавжди позбавлений повноцінного способу життя, проте в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4, яка на підставі довіреності від 02.02.2009 року ( том ІІ а.с. 2) користується усіма права, наданими законом потерпілому та позивачу, просила позов залишити без розгляду, пояснивши, що питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди потерпілий має намір вирішувати в порядку цивільного судочинства після закінчення розгляду кримінальної справи.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що потерпілий його брат. ОСОБА_7 має посвідчення водія, але категорія «А» не відкрита. ДТП сталося у вечері, точної дати він не памятає, але це було близько восьмої години вечора. В цей день брат придбав мотоцикл, спиртні напої вони не вживали. До ДТП його брат керував мотоциклом «МТ» батька, і з коляскою і без. Він прибув на місце ДТП, коли підїжджав, то бачив, що у мотоцикла ввімкнене світло, запалювання. Коли підійшов на місце ДТП, то якісь хлопці відтягували мотоцикл на узбіччя, один з хлопців тримав мотоцикл за руль. Підсудний був на місці ДТП, але не біля мотоциклу, підсудний не відтягував мотоцикл, у нього була нога в гіпсі. Він підійшов до хлопців і спитав, де його брат, потім підійшов до брата. Брат був в тяжкому стані. З місця ДТП брата забрала швидка допомога. На даний час брат знаходиться в лежачому стані.

Свідок ОСОБА_11 показав в суді, що з потерпілим він не спілкується, з ОСОБА_6 вони знайом. Точну дату тієї події він не памятає, це було приблизно в двадцятих числах серпня 2006 року, ввечері близько 21 години йому подзвонив знайомий ОСОБА_6, який запропонував, що підвезе до м. Києва на машині. Через деякий час він вийшов на круг в с. Білогородка та через декілька хвилин підїхав ОСОБА_6. Він забрав його на своєму автомобілі марки «Мазда-626» та вони взяли ще двох хлопців в автомобіль, щоб підвезти їх до м. Києва. Вони їхали по вулиці Леніна та він побачив, що назустріч рухається з великою швидкістю мотоцикл, в цей час ОСОБА_12 виверну руль, щоб уникнути зіткнення, але в цю мить відбулося зіткнення з автомобілем. Хлопці, які їхали з ними, пішли в невідомому напрямку, а вони залишились на місці та викликали швидку, мотоцикла не відтягували.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що підсудний її син, з потерпілим вона перебуває в нормальних відносинах. Це було 19.08.2006 року, вона подзвонила своєму сину ОСОБА_6 і він їй сказав, що сталося ДТП і вони з чоловіком поїхали на місце пригоди. З приводу ДТП син пояснив, що їхав на автомобілі по своїй смузі руху, раптом начебто підстрибнув мотоцикл, який виїхав йому назустріч. Вона була на місці ДТП поки оформлювали документи і поїхала додому, а її чоловік і син поїхали ставити автомобіль на штрафмайданчик. Працівники міліції тиску не застосовували. Чоловік і син навідували потерпілого у лікарні на наступний день. Вона особисто була в лікарні у потерпілого. Разом з чоловіком та ОСОБА_6 вони приїжджали до потерпілого додому, ОСОБА_6 спілкувався з ОСОБА_7, а вони з чоловіком спілкувалися з батьками потерпілого. Спілкувались нормально, без скандалів. Вони давали гроші потерпілому, бо знали, що батьки потерпілого витратили багато грошей на лікування ОСОБА_7, це була благодійна допомога. Син був проти цього, казав, навіщо давати гроші, не потрібно, будуть проблеми. Вона їздила до мами ОСОБА_7 ще з двома жінками, оскільки вважала, що необхідно звернутися до бога. Вона хотіла дати ще гроші на лікування ОСОБА_7, але батьки відмовилися. Також свідок пояснила, що автомобіль «Мазда 626», на якому син ОСОБА_14 потрапив в ДТП, відремонтований та на ньому їздять.

Свідок ОСОБА_15 понятий при огляді місця ДТП 19.08.2006 року суду пояснив, що з підсудним він не спілкується, з потерпілим вони друзі, до цієї ДТП ОСОБА_7 керував мотоциклами, в той день спиртні напої не вживав. На даний час ОСОБА_7 хворіє. Дати ДТП він не памятає, але коли він прибув на місце ДТП, то побачив, як лежить мотоцикл, а неподалік від нього на траві лежав потерпілий. Схема ДТП відповідає дійсності, місце події вимірювалося рулеткою, схему ДТП підписував один раз, на місці ДТП ніхто не казав, хто винний. Фішки на місці ДТП не розставлялися, працівників міліції від огляду місця події ніхто не відволікав.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що точної ДТП він не памятає, в той день він знаходився у себе вдома, це недалеко від місця ДТП і почув якийсь сильний грохот та відразу зрозумів, що щось сталося, поїхав на місце ДТП. Коли підходив до місця ДТП, то побачив мотоцикл, який лежав на своїй смузі руху та якісь чоловіки відтягували цей мотоцикл, на мотоциклі горіли задні габаритні вогні.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 його друг, а з підсудним він не спілкується. В 2006 році, точної дати він не памятає, приблизно наприкінці літа, йому подзвонив бра потерпілого. Він прибіг на місце аварії, машина стояла з вулиці навпроти потерпілого, мотоцикл лежав на узбіччі, була міліція, швидка, міліція попросила розміряти дорогу. Вимірювалась дорога, її ширина, огляд проводився під штучним світлом фар машин. На асфальті була подряпина, напевно довга, але точно вказати не може. Документи на місці ДТП він читав та підписував. Зміст документів відповідав тому, що відбувалося, ніяких заперечень не було. Потерпілий до ДТП їздив на мотоциклі з коляскою, на місці ДТП був без мотошолома.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що коли сталась ДТП, дату якої він не памятає за плином часу, він виїжджав на місце ДТП в складі слідчої групи, оформлював ДТП, складав протоколи, учасниками ДТП були автомобіль та мотоцикл. Чорнової схеми не було, схема ДТП була складена та надана на підпис. Фіксував все, що бачив, визначались межі огляду, був прямий юз, пряма лінія ковзання. Заміри були зроблені, їх не перевіряли. Він не водій, не керує автомобілем. Він особисто складав рапорт, тому це його висновок, він не спеціаліст, це справа автотехніка. Вважає, що зробив все правильно і точно. З присутніх людей на місці ДТП огляду ніхто не заважав, підсудному ніхто не погрожував.

Допитаний в судовому засіданні слідчий Пеліван Іван Сергійович, в провадженні якого перебувала кримінальна справа, суду пояснив, що на досудовому слідстві право на захист ОСОБА_18 він не обмежував. ОСОБА_6 спочатку був допитаний в якості свідка, потім, коли були встановлені всі обставини ДТП, - в якості обвинуваченого. Щодо провадженні досудового слідства пояснив, що порушень не було. Також зазначив, що він не дозволяв забирати автомобіль зі штраф майданчика, ОСОБА_6 намагався вирішити питання про відшкодування шкоди.

Винність підсудного у вичнені злочину також підтверджується іншими доказами, дослідженимим в процесі судвоого слдітва, а саме: в томі І протоколом огляду місця пригоди та схемою місця ДТП від 19.08.2006 року, з фототаблицею до нього, відповідно до якого 19.08.2006 року в проміжок часу між 21.35 до 22.45 у присутності понятих ОСОБА_19 та ОСОБА_15 було оглянуто місце ДТП на вулиці Леніна в с. Білогородка (а.с. 3-10); протоколом огляду транспортного засобу автомобіля НОМЕР_3, яким зафіксовані пошкодження вказаного автомобіля, а саме: відсутність правої протитуманної фари, деформація правого кута бампера, потертості на правому заокругленні бамперу, подряпини бампера та переднього кута правого крила на одному рівні, біля колісної шини бампер з правої сторони має вертикальну вмятину, яка переходить на праве крило, біля закінчення крила біля колісної шини сліди тертя у вигляді дрібних подряпин, які продовжуються і на передніх правих дверях, на деякій відстані від колісної шини вмятина з відлущенням лакофарбового покриття (а.с. 15-16 ); протоколом огляду транспортного засобу мотоцикла МТ Дніпро, яким зафіксовано пошкодження даного мотоцикла, а саме: на правій стороні мотоцикла деформовано задню частину, яка містить на собі хвилеподібні вмятини, на глушнику є вмятини і нашарування речовини зеленого кольору, на лівій стороні є сліди зчісування, на торці підніжки, а також на нижній частині головки блоку циліндрів, пластикова накладка з лівої сторони поламана, сидіння зліва вмято, глушник з лівої сторони відокремлений від коліна, наявні численні хвилеподібні вмятини (а.с. 18-19); протоколом додаткового огляду мотоцикла МТ Дніпро, під час якого було вилучено лампу переднього правої фари, а також передню блок-фару з лампою (а.с. 21); висновком експерта № 2183 від 28.09.2006 року, відповідно до якого, виходячи з протоколу огляду місця події від 19.08.2006 року і схеми до нього, зіткнення мало місце в кінці слідів юзу мотоцикла в районі розташування початку осипу скла та уламків пластмаси (по ходу руху мотоцикла) на смузі для руху на с. Бобриця (а.с. 54-60); висновком експерта № 2185 від 23.10.2006 року, відповідно до кого в момент зіткнення лампочки обох фар на мотоциклі «МТ», д/н 3445КХБ знаходились під напругою (а.с. 67-69); висновком експерта № 389/Д від 06.10.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден лівого ліктьового суглобу, компресійні переломи 9-11 грудних хребців зі здавленням спинного мозку, порушення функцій тазових органів, які, згідно висновку експерта № 389/Д відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як такі, що викликали стійку втрату працездатності більше ніж на 1/3. Виникнення таких тілесних пошкоджень при падінні з мотоцикла на асфальт маловірогідно (а.с. 74-75); висновком експерта № 3055 від 22.12.2006 року, згідно якого в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Мазда» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.п.1.2, 11.2 ОСОБА_8 дорожнього руху України, тобто в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів та нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини й при виконанні вказаної вимоги ПДР, водій ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти зіткненню з мотоциклом, на що у нього не було перешкод технічного характеру.; за даних обставин водій мотоцикла ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.3 ОСОБА_8 дорожнього руху України, тобто з моменту виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, навіть при виконанні вказаних вище вимог ОСОБА_8, водій мотоцикла не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем, так як зустрічний транспортний засіб не гальмувався; швидкість руху мотоцикла, виходячи зі слідів бокового юзу становила більше 34 км/год (а.с. 138-139).

Оцінюючи покази підсудного про його невинуватість в ДТП суд вважає їх неправдивим та такими, що направлені на ухилення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин і є його лінією захисту, оскільки вони спростовуються висновком експерта № 3055 від 22.122006 року, висновком експерта № 2185 від 23.102.006 року, протоколом огляду місця події, протоколами огляду транспортних засобів, показами потерпілого ОСОБА_7, свідків ОСОБА_10, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_16, слідчого Пелівана І.С., які підтверджують фактично встановлені судом обставини справи.

Покази свідка ОСОБА_11 в частині того, що мотоцикл рухався з великою швидкістю спростовуються висновком експерта № 3055 від 22.12.2006 року, яким встановлено, що швидкість руху мотоцикла, виходячи зі слідів бокового юзу становила більше 34 км/год, в іншій частині покази свідка ОСОБА_11 не мають доказового значення для кваліфікації дій підсудного.

Покази свідка ОСОБА_13 не містять даних про фактичні обставини справи та свідчать про її особисте ставлення до наслідків ДТП та доказового значення по справі не мають.

Рапорт від 19.08.2006 року начальника ВД Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_17 (том І а.с. 2) досліджений в судовому засіданні, є субєктивною думкою та не являється доказом відсутності в діях ОСОБА_6 порушень ОСОБА_8 дорожнього руху, так як згідно показів ОСОБА_17 в судовому засіданні, він не водій, не керує автомобілем, не спеціаліст, це його особиста думка, встановлення вини в діях водіїв це справа автотехніка.

Відтворення обстановки і обставин події, зафіксоване протоколом від 12.02.2009 року (том ІІ а.с. 244-250) не перевірило та не уточнило фактичні обставини ДТП, а тому результати відтворення судом не беруться до уваги.

Висновок № 9130/9131/9132 судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 27.02.2010 року не має доказового значення у справі, оскільки висновки експертів не містять інформації щодо порушень учасниками ДТП ОСОБА_8 дорожнього руху, оскільки експертам не досліджувались самі транспортні засоби по причині того, що автомобіль «Мазда 626», д/н 47 678 КТ, як було встановлено в судовому засіданні, який перебував на відповідальному зберігання ОСОБА_20 відремонтований, мотоцикл знаходиться за місцем проживання потерпілого.

Доводи підсудного та захисника щодо порушення потерпілим ОСОБА_8 дорожнього руху в частині того, що ОСОБА_7 керував мотоциклом без мотошолому, без відкритої категорії, без документів на право керування цим мотоциклом та з порушенням правил експлуатації транспортного засобу, з посиланням на довідку за № 70 від 28.01.2009 року Київського мотоциклетного заводу (том ІІ а.с. 231) суд приймає до уваги, проте вказані порушення ОСОБА_7 ОСОБА_8 дорожнього руху не знаходяться в прямому причинному звязку з самою ДТП та її наслідками.

Суд вважає, що допущені порушення ОСОБА_8 дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному звязку з ДТП та спричиненням потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.

Під час судового слідства були виявлені неточності в процесуальних документах, а саме в зазначенні дати складення висновку № 9130/9131/9132 судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи, які суд визнає несуттєвими та такими, що не можуть вплинути на правильне вирішення даної справи, оскільки вони, згідно відповіді на запит (том ІІІ а.с. 113) є технічною помилкою.

Оцінюючи в сукупності зібрані докази суд кваліфікує дії підсудного за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудного.

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів, вчинений ОСОБА_6 з необережності, підсудний за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2003 року з діагнозом: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, обставин, що помякшують чи обтяжують покарання, судом не встановлено, та приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортниим засобами, оскільки саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання.

Цивільний позов прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інстересах Фінансового управління Київської обласної державної адмінітсрації про стягнення 5021,79 грн., витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_7, підялгає заждоволенню на підставі ст. 93-1 КПК України.

Позов ОСОБА_21 про стягнення з ОСОБА_6 на його коористь 27419,62 грн. матеріальної та 150000 грн. моральної шкоди суд залишає без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Долю речових доказів суд вирішує зігдно ст.ст. 81, 330 КПК України та залишає транспортні засоби в розпорядженні осіб, яким вони передані на відповідальне зберігання, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що автомобіль «Мазда 626», д/н 47 678 КТ та мотоцикл НОМЕР_4 на штрафмайданчику, як це зазначено в матеріалах кримінальної справи, не знаходяться.

Судові витрати, відповідо до ст. ст. 91, 93, 331 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 323, 324, 328 КПК України, -

засудив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України і за цим законом призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки.

Позов прокурора задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь Київської обласної клінічної лікарні (р/р 1001 в УДК у Київській області МФО 821018 код 01993701) 5021 (пять тисяч двадцять одну грн. 79 коп.) грн.

Позов потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Стягнути з засудженого судові витрати у розмірі 5103,56 грн., з них 706,06 грн. (том І а.с. 53, 66, 137) на користь НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській області за проведення експертиз та досліджень р/р5021 в УДК у Київській обл., МФО 821018 код 25574713), 86,50 грн. на користь КОСПНМ (том І а.с. 131) за проведення еспертизи (р/р 35071 в УДК у Київській області, МФО 821018, код 01994793), 4311 грн. (том ІІІ а.с. 96) на користь КНДІСЕ м. Києва (р/р 0579 в ГУДК у м. Києві, МФо 820019, код 02883096).

Речові докази мотоцикл, «Дніпро 16» д/н НОМЕР_5 залишити у розпорядженні ОСОБА_7, автомобіль НОМЕР_3 залишити у розпорядженні ОСОБА_20 Дві передні блок-фари з лампочками з мотоцикла НОМЕР_6, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області - повернути потерпілому ОСОБА_7

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з підписки про невиїзд на взяття та тримання під вратою в СІЗО № 13 ДДУ з ПВП в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покрання засудженому ОСОБА_6 Олександровчиу рахувати з моменту затримання з 20.04.2010 року. До строку покарання зарахувати строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 14.11.2006 року по 23.11.2006 року (том І а.с. 100-103, 116-118).

Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області, а засудженим в той же строк, з часу отримання ним копії вироку.

Суддя Омельченко М.М.