АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/490/2065/12 Справа № 1-478/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Чернусь К.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2012 року м. Дніпропетровськ

20 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Чернусь К.П.

суддів: Мудрецького Р.В., Чебикіна В.П.,

при секретарі Головченко О.М.

за участю прокурора Харів Н.А.

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_3 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року

ОСОБА_2, 30 серпня 1992 року року народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, раніше судимого:

- 30 липня 2007 года Павлоградським місьрайонним судом Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.3, 104 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Знятого з обліку Павлоградського МРВ КВІ 26 березня 2008 року на підставі постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2008 року про звільнення від покарання,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, за ст. 187 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього індивідуального майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_2 призначено 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, раніше судимого:

- 12 жовтня 2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 121 ч. 1, 76 п. 2,3,4 КК України до позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. Знятого з обліку МРВ КВІ 29 листопада 2010 року згідно з постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2010 року про звільнення від покарання,

засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, за ст. 187 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього індивідуального майна.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбування ОСОБА_3 призначено 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна.

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними у вчиненні наступних злочинів:

21 листопада 2010 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_2, знаходячись біля приміщення водно оздоровчого комплексу «Молодість», розташованого на вул. Заводській 51/1 в м. Павлограді Дніпропетровської області, спільно з ОСОБА_3, побачили відкрите вікно, що вело в приміщення тренажерної зали вказаного приміщення. Після чого в ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищезазначеного приміщення тренажерної зали. Після чого, ОСОБА_2, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_3, через відчинене вікно проникли в приміщення тренажерної зали водно спортивного комплексу «Молодість», звідки таємно викрали штангу тренажерну (з блинами) 45 кг вартістю 849 гривень 17 копійок, штангу тренажерну (з блинами) вагою 75 кг вартістю 1208 гривень 33 копійки, чим спричинили ДП НПО «Павлоградський хімічний завод» матеріальну шкоду на загальну суму 2057 гривень 50 копійок.

З місця вчинення злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Крім того, ОСОБА_3, 18 січня 2011 року, приблизно о 22 годині, спільно з ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до приміщення Павлоградської загальноосвітньої школи I-III № 11 Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, розташованої на вул. Кільцевій 8 в м. Павлограді Дніпропетровської області, де шляхом розбиття віконного стекла проникли в приміщення кабінету директора вищевказаної школи. Знаходячись в вищевказаному приміщенні кабінету директора, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_2, маючи єдиний умисел, таємно, повторно, із корисливих спонукань викрали майно, що належало Павлоградській загальноосвітній школі I-III № 11, а саме: компютер, що складається з системного блоку, корпусу Delu DLC-МК811, плати МВ М-7529-120 G31ТМ-Р35 S-775 MATXLAN, INTEL DUAL CORE Се1 Е 3200 24/1МВ/800 LGА-775, плати памяті DOR2 1024 МВ РС2-6400, 250,0 Gb Seaqate МВ сасhе/7200/ SАТА, DVD+/RW/+/-R ASUS DVR22В2 SАТА, монітора LCD 19 «Samsung» 943 SN s/n МУ19НМD 947401, клавіатури Loditech 967567(7648)РS/2; маніпулятора А-4 Тесh ОР-620 орticа1, загальною вартістю 3390 гривень; принтер «Саnon» МF 4010» вартістю 1080 гривень; цифровой фотоапарат «Саnon»Power Shot А 520 вартістю 1200 гривень; крісло вартістю 100 гривень; обігрівач вартістю 225 гривень; подовжувач вартістю 40 гривень, чим спричинили Павлоградській загальноосвітній школі I-III № 11 Павлоградської міської ради Дніпропетровської області матеріальну шкоду на загальну суму 6035 гривень.

З місця вчинення злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зникли, розпорядившись викраденим на свій розсуд.

Крім того, ОСОБА_3, 19 січня 2011 року, приблизно о першій годині 30 хвилин, спільно з ОСОБА_2, знаходячись на алеї в районі будинку №3 на вул. Сташкова в м. Павлограді Дніпропетровської області побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_4, який ішов в сторону гуртожитку № 5, розташованого на вул. Заводській в м. Павлограді Дніпропетровської області. Після чого у ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 виник єдиний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном з застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя і здоровя особи, яка зазнала нападу. Дальше ОСОБА_3, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_2, стали переслідувати ОСОБА_5 і біля гуртожитку № 5, розташованому по вул. Заводській в м. Павлограді Дніпропетровської області, догнали потерпілого ОСОБА_4, який перебував в стані алкогольного спяніння. Дальше ОСОБА_3 діючи умисно, узгоджено, в складі групи осіб, спільно з ОСОБА_2, спробували звалити на землю потерпілого ОСОБА_4, для чого ОСОБА_2 умисно кинув санки, які були у нього в руках в область правої гомілки ОСОБА_4, після чого, ОСОБА_3 наніс потерпілому не менше двох ударів обома ногами в область правої ноги з заді, не менше двох ударів в область лівої ноги з заді, а ОСОБА_2 наніс потерпілому ОСОБА_4 менше двох ударів обома ногами в область правої ноги з переді. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_4 упав на землю на спину. Дальше ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_2 умисно стали бити ОСОБА_4 ногами в різні частини тіла, при цьому ОСОБА_3 наніс потерпілому не менше трьох ударів ногами в область голови, не менше двох ударів ногами в тулуб, а ОСОБА_2 наніс потерпілому ОСОБА_4 не менше двох ударів ногами в тулуб, а всього спільно нанесли ОСОБА_4 не менше 15 ударів.

Своїми умисними спільними злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спричинили потерпілому ОСОБА_4. згідно з висновком судово медичної експертизи № 136 від 15 березня 2011 року тілесні ушкодження в вигляді: тупої травми грудини з права, що супроводжувалась переломами 8, 9 ребер з права. Зазначені ушкодження за ознакою розладу здоровя, тривалістю понад три тижні, оцінюються як ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_4, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2, маючи єдиний умисел, діючи в складі групи осіб, відкрито, із корисливих спонукань заволоділи майном ОСОБА_4 належним йому мобільним телефоном «Нокіа 2680» вартістю 300 гривень з сім картою оператора мобільного звязку МТС вартістю 10 гривень з грошима на рахунку в сумі 18 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 328 гривень.

З місця вчинення злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 1 лютого 2011 року, приблизно о 23 годині, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2, з метою таємного викрадення чужого майна, прибули до торгівельного павільйону «Кіт - Пес», розташованого на вул. Сташкова 1 Б в м. Павлограді Дніпропетровської області, де шляхом злому вхідних дверей з допомогою металевого прута, який знаходився при них, проникли в приміщення вищевказаного торгівельного павільйону. Знаходячись в вищевказаному приміщенні вищевказаного торгівельного павільйону, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_2, маючи єдиний умисел, таємно, повторно, з корисливих спонукань викрали майно, належне ОСОБА_6, а саме: конвектор Wild Wind demos 10 М ЭРНА 10/230 С2 (М) силою 1,5 кВт вартістю 540 гривень; шампунь кішка, собака від бліх та кліщів в кількості 1 штуки, вартістю 8 гривень; корм сухий «Віскас» подушечки вагою 5 кг, вартістю 31 гривня за 1 кг, на загальну суму 155 гривень; корм сухий «Нутра жовта» в кількості 3 кг, вартістю 28 гривень за 1 кг, на загальну суму 84 гривні; нашийник комфорт від бліх в кількості 10 штук, вартістю 9 гривень 50 копійок за 1 штуку, на загальну суму 95 гривень; вітаміни «Гімпет» розові в кількості 290 штук, вартістю 20 копійок за 1 штуку, на загальну суму 58 гривень; термос 1/0,250 л китайського виробництва в кількості 3 штуки, вартістю 25 гривень за 1 штуку, на загальну суму 75 гривень; кофе 3х3 (в пакетах) в кількості 41 штука, вартістю 1 гривня 30 копійок за 1 штуку, на загальну суму 53 гривні 30 копійок; консерви для собак «Гав»1/1,200 в кількості 6 штук, вартістю 18 гривень 50 копійок за 1 штуку, на загальну суму 111 гривень; консерви для собак «Дарлінг» 1/1,2 кг в кількості 17 штук, вартістю 18 гривень 50 копійок за 1 штуку, на загальну суму 314 гривень 50 копійок; консерви для кішок «Дарлінг» 1/0,400 в кількості 11 штук, вартістю 8 гривень 20 коп. за 1 штуку, на загальну суму 90 гривень 20 копійок, консерви для кішок «Фріскас» в кількості 8 штук, вартістю 11 гривень за 1 штуку, на загальну суму 88 гривень, консерви «Гурман Yold» в кількості 6 штук вартістю 5 гривень 65 копійок за 1 штуку на загальну суму 33 гривні 90 копійок, міні філе «Гурман» 1/0, 85 г в кількості 13 штук вартістю 7 гривень 50 копійок за штуку на загальну суму 97 гривень 50 копійок, консерви «Клуб 4 лапи» 1/0, 400 для котів в кількості 8 штук вартістю 10 гривень 60 копійок за 1 штуку на загальну суму 84 гривні 80 копійок, консерви «Мяу» 1/0, 400 для котів в кількості 6 штук вартістю 7 гривень 80 копійок за 1 штуку на загальну суму 46 гривень 80 копійок, лампу світильник в кількості 2 штук вартістю 15 гривень за 1 штуку на загальну суму 30 гривень, салфетки вологі дитячі в кількості 8 штук вартістю 5 гривень 50 копійок за 1 штуку на загальну суму 44 гривні, футляр для телефона вартістю 4 гривні 50 копійок, корм для котів «Проплан» 1/0. 400 вартістю 32 гривні 20 копійок, нашийник для котів в кількості 1 штука вартістю 10 гривень 50 копійок за 1 штуку на загальну суму 63 гривні, спрей «Ліквідатор» в кількості 2 штуки вартістю 32 гривні 50 копійок за 1 штуку на загальну суму 65 гривень, запальничку вартістю 6 гривень, поліетиленові пакети в кількості 3 штуки вартістю 50 копійок за штуку на загальну суму 1 гривня 50 копійок, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2 181 гривня 20 копійок.

З місця вчинення злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 10 лютого 2011 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3, знаходячись на перехресті вул. Заводської та вул. Спартака в м. Павлограді Дніпропетровської області, побачили проходившого неподалік нього раніше не знайомого ОСОБА_7, який тримав в правій руці мобільний телефон марки «Нокіа 1661». Після чого у ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 виник єдиний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном з застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу.

Дальше ОСОБА_3 діючи умисно, узгоджено, в складі групи осіб, спільно з ОСОБА_2, реалізуючи злочинний умисел, підійшли до потерпілого ОСОБА_7, який перебував у стані алкогольного спяніння. Після чого, ОСОБА_3, продовжуючи здійснювати свої ціле направлені злочинні дії, направлені на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7, застосовуючи насильство, наніс 1 удар ліктем правої в область лівого ока ОСОБА_7, від якого потерпілий втратив рівновагу и упав на землю на лівий бік, при цьому випустив з правої руки свій мобільний телефон марки «Нокіа 1661». Після чого. ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2. маючи єдиний умисел на відкрите заволодіння чужим майном з метою попередження можливого фізичного опору, стали спільно бити потерпілого ОСОБА_7 ногами в різні частини тіла, при цьому нанесли йому не менше 4 ударів ногами в область обличчя, менше двох ударів ногами в область тулуба, не менше двох ударів ногами в область правого стегна, не менше двох ударів ногами в область лівого стегна, а всього спільно нанесли ОСОБА_7 не менше 11 ударів, після чого, від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість.

Своїми умисними спільними злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спричинили потерпілому ОСОБА_7 згідно з висновком судово медичної експертизи № 150 від 18 березня 2011 року тілесні ушкодження у вигляді гематоми вік, лівого ока, субконюктивального крововиливу зліва, забитої рани підборіддя, численних забій мяких тканин обличчя. Ушкодження у вигляді забитої рані підборіддя, ушитої хірургічними швами, контузії лівого ока оцінюються як легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоровя за ознакою розладу здоровя тривалістю понад шести днів, але не більше трьох неділь.

Продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_7, ОСОБА_3, який раніше вчинив розбій, спільно з ОСОБА_2, маючи єдиний умисел, діючи в складі групи осіб, відкрито, із корисливих спонукань заволоділи у ОСОБА_7 належним йому мобільним телефоном марки «Нокіа 1661» вартістю 379 гривень з сім картою оператор мобільного звязку МТС вартістю 15 гривень с грошима на рахунку в сумі 25 гривень, портмоне вартістю 30 гривень в якому знаходились гроші в сумі 20 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 469 гривень.

З місця вчинення злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 26 лютого 2011 року, приблизно о 19 годині, ОСОБА_2 спільно з ОСОБА_3, знаходячись в районі будинку № 13, розташованого на вул. Сташкова в м. Павлограді Дніпропетровської області, побачили раніше їм незнайомого ОСОБА_8, який ішов в сторону вищевказаного будинку. Після чого у ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 виник єдиний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна з застосуванням фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого.

Дальше, ОСОБА_3, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_2, стали переслідувати ОСОБА_8 і на маршовій площадці між першим та другим поверхами підїзду № 1 будинку № 13, розташованого на вул. Сташкова в м. Павлограді Дніпропетровської області, догнали ОСОБА_8А, який знаходився в стані алкогольного спяніння. Після чого ОСОБА_2 реалізуючи єдиний умисел, направлений на відкрите викрадення потерпілого ОСОБА_8, підійшов до останнього, та застосовуючи насильство наніс йому один удар ліктем правої руки в область носа, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 фізичну біль.

Продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_8, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2, маючи єдиний умисел, діючи в складі групи осіб, відкрито, повторно, з корисливих спонукань викрали у ОСОБА_8 належний йому мобільний телефон марки «Нокіа 2600» вартістю 110 гривень з сім картою оператора мобільного звязку МТС вартістю 10 гривень з грошима на рахунку в сумі 5 гривень, гроші в сумі 200 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 325 гривень.

З місця вчинення злочину ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 9 березня 2011 року, приблизно о 21 годині, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 проходячи в районі автобусної зупинки в районі будинку № 29, розташованого по вул. Заводській в м. Павлограді Дніпропетровської області, побачив проходившого недалеко від нього раніше їм не знайомого ОСОБА_9 Після чого у ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 виник єдиний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном з застосуванням Фізичного насильства небезпечного для життя чи здоровя особи, яка зазнала нападу.

Дальше, ОСОБА_3, діючи умисно, узгоджено, в складі групи осіб, спільно з ОСОБА_2, реалізуючи злочинний умисел, підійшли до потерпілого ОСОБА_9, який знаходився в стані алкогольного спяніння. Після чого ОСОБА_2С, продовжуючи здійснювати свої ціле направлені дії на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_9, застосовуючи насильство, наніс один удар ліктем правої руки в область лівого ока ОСОБА_9, від якого потерпілий втратив рівновагу та упав на землю на лівий бік, а ОСОБА_3 з метою попередження можливого фізичного спротиву наніс один удар правою ногою в область голови ОСОБА_9, спричинивши своїми умисними діями потерпілому фізичну біль. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_9 втратив свідомість.

Продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_9, ОСОБА_3, який раніше вчинив розбій, спільно з ОСОБА_2, маючи єдиний умисел, діючи в складі групи осіб, із корисливих спонукань заволоділи належними ОСОБА_9 грошима в сумі 380 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на зазначену суму. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Крім того, 10 березня 2011 року, приблизно о 20 годині, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2, проходячи повз гуртожитку № 1, розташованого на вул. Сташкова 1 в м. Павлограді Дніпропетровської області, побачили раніше їм незнайому ОСОБА_10, яка ішла в напрямку зазначеного гуртожитку. Після чого у ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_2 виник єдиний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном з застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоровя особи, яка зазнала нападу.

Дальше ОСОБА_3, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_10, за попередньою змовою з ОСОБА_2, стали переслідувати ОСОБА_10, і між ринком та приміщенням гуртожитку № 1, розташованому на вул. Сташкова в м. Павлограді Дніпропетровської області, догнали ОСОБА_10. яка знаходилась в стані алкогольного спяніння. Дальше ОСОБА_2 умисно наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар правою ногою в потиличну частину голови зліва, від якого ОСОБА_10 упала на землю на спину. Після чого, ОСОБА_3, маючи єдиний злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, спільно з ОСОБА_2 взяв ОСОБА_10 на руки і відтяг потерпілу до металевих контейнерів з тильної сторони приміщення гуртожитку № 1, розташованого на вул. Сташкова в м. Павлограді Дніпропетровської області, де ОСОБА_2 з метою попереждення можливого фізичного спротиву, наніс потерпілій ОСОБА_10 один удар ногою в область обличчя зліва.

Своїми умисними спільними злочинними діями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спричинили потерпілій ОСОБА_10 згідно з висновком судово медичної експертизи № 286 від 16 травня 2011року, тілесні ушкодження у вигляді: гематом мяких тканин голови, обличчя, перелома кісток носа. Тілесні ушкодження у вигляді перелома кісток носа оцінюються як легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоровя впродовж більше шести днів, але не більше трьох тижнів (21 день). Гематоми мяких тканин голови та обличчя по своєму характеру оцінюються як легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_10, ОСОБА_3, який раніше вчинив розбій, спільно з ОСОБА_2, маючи єдин6ий умисел, діючи в складі групи осіб, відкрито, із корисливих спонукань заволоділи належним ОСОБА_10 майном, а саме: грошима в сумі 2 гривні, срібним ланцюжком 925 проби вагою 5 г. вартістю 120 гривень з срібним хрестом вартістю 80 гривень, срібним ланцюжком 925 проби вагою 4 г. вартістю 110 гривень з хрестом вартістю 80 гривень, срібним браслетом 925 проби вагою 3 г. вартістю 120 гривень, срібними сережками 925 проби вагою 3 г. вартістю 80 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 592 гривні. З місця вчинення злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

На вирок суду принесені апеляції, в яких:

- прокурор, який брав участь у розгляді справи судом 1 інстанції, просить вирок в частині призначеного засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 покарання скасувати у звязку з мякістю призначеного обом засудженим покарання та постановити свій вирок, яким виключити з вступної частини вироку погашені в ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судимості та призначити покарання кожному за ст. 185 ч. 3 КК України - три роки позбавлення волі, за ст. 186 ч. 2 КК України пять років позбавлення волі, за ст. 187 ч. 2 КК України сім років позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна, а на підставі ст. 70 ч. 1 КК України застосувати принцип часткового складання призначених покарань та призначити кожному по вісім років позбавлення волі з конфіскацією всього індивідуального майна. Посилається на те, що суд при призначенні покарання не прийняв до уваги, що у підсудних відсутні будь які обставини,які помякшують їх покарання, а також не врахував як обставину, яка обтяжує покарання кожного вчинення злочину повторно, не врахував, що вони вчинили декілька епізодів злочинів, що свідчить про їх підвищену суспільну небезпеку для суспільства і що вчинені злочини відносяться до категорії тяжких злочинів. Крім того, вважає, що суд, в порушення вимог закону зазначив у вступній частині вироку погашені судимості;

- засуджений ОСОБА_3 просить вирок щодо нього скасувати а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, посилаючись на допущену судом неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у вироку фактичним обставинам справи і зроблені судом лише на показаннях підсудного і без дослідження і врахування інших доказів. досліджених в судовому засіданні докази, які могли істотно вплинути на його висновки, не зазначив у вироку, чому відкидає інші докази;

- в доповненні до апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок у щодо нього скасувати, а кримінальну справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Вважає що призначене йому покарання є суворим, а засудження за ст. 186 ч. 2 та ст. 187 ч. 2 КК України необгрунтованим, посилаючись на те, що суд не прийняв до уваги його та ОСОБА_2 показання в судовому засіданні про обставини вчинення злочинів, а свої висновки зробив виключно на його явках з повинною, які були дані під тиском правоохоронців і з порушенням вимог ст. 107 ч. 2 КПК України, а також на протоколі відтворення обстановки і обставин злочину, проведених в порушенням вимог кримінально процесуального закону і з одними і тими ж понятими. Посилається на те, що по справі не проводились очні ставки з потерпілими, а потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 взагалі в судовому засіданні не допитувались, а лише були оголошені їх показання на досудовому слідстві. Вважає що по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_12 його дії необхідно кваліфікувати за ст. 296 ч. 2 КК України, а по епізодах щодо потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 кримінальну справу закрити. Посилається на те, що в судовому засіданні не визнав вини в зазначеному обвинуваченні, оскільки удари ОСОБА_13 та ОСОБА_7 наносив з хуліганських спонукань, а у відношенні інших потерпілих злочини взагалі не вчиняв, їх вчинив ОСОБА_2 Посилається і на те, що прокурор не був присутнім при його останньому слові і проголошенні судом вироку. Свою вину за ст. 185 ч. 3 КК України визнає повністю, за винятком кількості викраденого з торгівельного приміщення «Кіт Пес», однак явок по цих епізодах не писав.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора Харів Н.А.. яка частково підтримала апеляцію прокурора і просила виключити з вступної частини вироку вказівку суду про судимості ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а врешті залишити вирок без зміни. засудженого ОСОБА_3. який заперечував проти апеляції прокурора та підтримав свою апеляцію про скасування вироку і направлення кримінальної справи на новий судовий розгляд, засудженого ОСОБА_2, який заперечував проти апеляції прокурора і погодився з апеляцією засудженого ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні крадіжок чужого майна 21 листопада 2010 року з приміщення водно оздоровчого комплексу «Молодість», 18 січня 2011 року з приміщення кабінету директора Павлоградської загальноосвітньої школи I-III № 11 Павлоградської міської ради Дніпропетровської області та 1 лютого 2011 року з торгівельного павільйону «Кіт - Пес» при обставинах, вказаних у вироку суду підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким дана належна оцінка.

І ОСОБА_3, і ОСОБА_2 дали показання про те, вони дійсно в листопаді 2010 року вчинили крадіжку чужого майна з приміщення водно оздоровчого комплексу «Молодість», куди проникли через відчинене вікно, в січні 2011 року вчинили з кабінету директора СШ № 11, звідки таємно викрали компютер в комплекті, який забрав собі ОСОБА_3 та принтер і обігрівач, які забрав собі ОСОБА_2, а з торгівельної зали «Кіт Пес» викрали різноманітну їжу для котів і собак, вітаміни та інші матеріальні цінності.

Згідно з протоколами огляду місця події злочину вбачається, що показання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про місце проникнення в приміщення, звідки вони вчиняли крадіжки збігаються з тим, що зафіксовано в зазначених протоколах ( т. 1, а. с. 55 56, т. 1. а. с. 121 122, т. 2, а. с. 8).

За місцем проживання ОСОБА_3 під час проведення обшуку в квартирі АДРЕСА_1 були знайдені та вилучені 2 банки з кормом для собак « Дарлінг» ( т. 3, а. с. 113 -114), згідно з протоколом виїмки від 1 квітня 2011 року, ОСОБА_14 видала слідчому Гаськову С.В. конвенктор та корм для тварин ( т. 2, а. с. 56 57).

У знайомого ОСОБА_2 ОСОБА_15 була вилучена тренажерна штанга, яку йому в гараж приніс ОСОБА_2 (т. 1, а. с. 96).

За місцем проживання ОСОБА_3 26 травня 2011 року була вилучена тренажерна штанга ( т. 1, а. с. 100).

За місцем проживання ОСОБА_2 13 травня 2011 року був вилучений масляний радіатор ( т. 1, а. с. 194).

Допитані по справі свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 пояснили, що вони працюють в водно оздоровчому комплексі « Молодість» і 24 листопада 2010 року побачили що з тренажерної зали пропали дві штанги, а рядом з нею було відчинене вікно. Пізніше викрадені штанги повернули робітники міліції.

З показань свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вбачається, побачили що зв кабінеті директора школи № 11 було розбито віконне стекло і з нього зникли крісло, компютер, обігрівач, принтер. Пізніше робітники міліції повернули крісло, компютер та обігрівач.

З показань свідка ОСОБА_20 вбачається, що він на прохання ОСОБА_3 встановлював на компютері нову оперативну систему і бачив в його квартирі штангу.

З показань потерпілої ОСОБА_6 вбачається, що ранком 2 лютого 2011 року вона побачила що в торгівельному ларьку « Кіт Пес» відчинені двері, в яких пошкоджений замок та викрадені різні корми для тварин та конвектор, який пізніше їй повернули робітники міліції.

Наведені докази зібрані у відповідності з вимогами чинного законодавства, а їх сукупність, як обгрунтовано зазначив у вироку суд 1 інстанції, є достатньою для визнання доказаною виннуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у вчиненні зазначених злочинів і для кваліфікації їх дій за ст. 185 ч. 3 КК України.

Разом з тим, із вступної частини вироку, як обгрунтовано вказує в своїй апеляції прокурор, підлягає виключенню вказівка суду про судимості ОСОБА_3 та ОСОБА_2, оскільки їх судимості погашені у встановленому законом порядку і в звязку з цим не підлягають зазначенню у вироку суду.

Виходячи з наведеного, підлягає виключенню і з мотивувальної частини вироку вказівка суду при призначенні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 покарання про те, що вони раніше судимі.

Міра покарання призначена ОСОБА_3 та ОСОБА_2 судом за ст. 185 ч. 3 КК України у вигляді мінімальної міри покарання, передбаченого санкцією зазначеної норми закону відповідає вимогам ст. 65 КК України ї є необхідною та достатньою для виправлення засуджених та попередження вчинення нових злочинів.

Що стосується вироку суду в частині засудження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ст. 186 ч. 2 та ст. 187 ч. 3 КК України, то, вирок в цій частині є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки, як обгрунтовано вказує в своїй апеляції засуджений ОСОБА_3, суд допустив істотну неповноту при дослідженні зібраних по справі по цих епізодах обвинувачення доказів, яка стала однією з причин, що привела до невідповідності висновків суду, наведених у вироку, фактичним обставинам справи.

Як вбачається з матеріалів справи, по всіх епізодах обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 186 ч.2 та ст. 187 ч. 2 КК України, органи досудового слідства не встановили свідків зазначених подій, тому про обставини події по вказаних епізодах були допитані обвинувачені та потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9. ОСОБА_10, між якими по справі не проводились очні ставки.

В судовому засіданні і ОСОБА_3, і ОСОБА_2 змінили свої показання щодо своєї участі у спричиненні тілесних ушкоджень та заволодінні майном зазначених потерпілих.

ОСОБА_3 стверджував, що не приймав участі у заволодінні майном ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і не бачив як це робив ОСОБА_2, а злочинів щодо ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 взагалі не вчиняв, а ОСОБА_2 в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_3 не знав, що він викрадав у потерпілих майно, а під час його нападу на ОСОБА_10 взагалі не був присутнім.

Не дивлячись на зміну підсудними своїх показань, суд не привів у вироку їх показань по кожному епізоду обвинувачення, не вияснив причини зміни ними показань, не допитав в судовому засіданні всіх потерпілих, а в порушення вимог ст. 323 КПК України, обмежився оголошенням показань потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_10, які не зявились в судове засідання, та послався на показання підсудних на досудовому слідстві, в тому числі на їх явки з повинною та на протоколи відтворення обстановки ти обставин події з їх участю.

Розгляд справи без допиту потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10, перешкодили суду винести обгрунтоване та законне рішення.

Крім того, посилаючись у вироку на письмові докази по справі, а саме на протоколи відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд зазначив у вироку, що ОСОБА_3 13 березня 2011 року в присутності понятих розповів і показав «як ОСОБА_2, знаходячись біля гуртожитку № 1 по вул. Сташкова в м. Павлограді побив жінку и викрав її срібні прикраси» (т. 3, а. с. 63 64), а також на показання ОСОБА_2 при відтворенні обстановки і обставин події про те, що «ОСОБА_2 в присутності понятих розповів, як він знаходячись біля гуртожитку № 1 на вул. Сташкова в м. Павлограді, побив жінку і викрав її срібні прикраси» (т. 3, а. с. 161- 162).

Приведені у вироку показання не відповідають показанням ОСОБА_3, зазначеним у протоколі відтворення обстановки і обставин події в якому вказано, що «ОСОБА_3 указав на місце, де він 10 березня 2011 року біля вказаного будинку побили незнайому дівчину, у якої вони викрали срібні прикраси» (т. 3, а. с. 63), а також показанням ОСОБА_2, зазначеним в протоколі відтворення, в якому зазначено, що «Побачивши незнайому дівчину він запропонував ОСОБА_3 вчинити грабіж, але ОСОБА_3 відмовився і він сам наздогнав дівчину і наніс їй удар і ногою в обличчя від якого вона упала, в цей час підійшов ОСОБА_3 і відмовився допомогти перенести дівчину, потім він сам відтяг її за кіоск стеклотари, де зняв з неї прикраси, які він викинув через те, що вони були срібними (т. 3, а. с. 161 162).

Крім того, оголошуючи такі письмові докази, як явки з повинною та протоколи відтворення обстановки і обставин події злочину за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд взагалі не виясняв питання про те, чому ОСОБА_3 та ОСОБА_2 фактично відмовились від своїх показань та дали протилежні показання в судовому засіданні, а у вироку зазначив, що розцінює позицію підсудних в судовому засіданні як спосіб захисту від предявленого обвинувачення, хоча кримінально процесуальним законом передбачено встановлювати не мету, з якою особа змінює свої показання, а згідно до вимог ст. 334 КПК України приводити мотиви, з яких суд не бере до уваги ті чи інші докази.

Виходячи з наведеного, вирок суду в частині засудження ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за ст. 186 ч. 2 та ст. 187 ч. 2 КК України підлягає скасуванню у відповідності до ст. ст. 368, 369, 370 КПК України через істотну неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду, викладених у цій частині вироку фактичним обставинам справи та порушення права підсудних задати запитання потерпілим, а матеріали справи в цій частині направленню на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно забезпечити право ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на захист викликавши в судове засідання всіх потерпілих та надати можливість ОСОБА_3 та ОСОБА_2 задати їм запитання, всебічно, повно і обєктивно зясувати обставини справи, дати належну оцінку всім зібраним по справі доказам з точки зору їх достатності, достовірності та допустимості, а також перевірити доводи ОСОБА_3, приведені в своє виправдання та щодо порушень чинного законодавства при отриманні його явок з повинною та при проведенні відтворення обстановки та обставин події, а також отримання його явок з повинною внаслідок застосування тиску з боку правоохоронців та прийняти мотивоване за законне рішення по справі.

Доводи засудженого ОСОБА_3 про те, що при його останньому слові та проголошенні вироку був відсутній прокурор безпідставні, оскільки, як вбачається з протоколу судового засідання 22 листопада 2011 року в судовому засіданні коли суд надавав останнє слово ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні прокурор,захисник ОСОБА_21 та адвокат ОСОБА_22М.(т. 4, а. с.162).

Необгрунтовані і доводи прокурора, про те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суд призначив мяке покарання у звязку з тим, що не врахував при призначенні покарання повторності вчинення ними злочину, кількості та тяжкості вчинених злочинів, оскільки ст. 67 КК України носить вичерпний перелік обставин, що обтяжують покарання особи, та, зокрема прямо забороняє враховувати обставину, яка є ознакою злочину та впливає на його кваліфікацію, як обтяжуючу покарання особи ознаку.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2011 року щодо ОСОБА_23 та ОСОБА_2 в частині їх засудження за ст. ст. 186 ч. 2, 187 ч. 2 КК України скасувати, матеріали кримінальної справи в цій частині направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.

Виключити з вступної частини вироку вказівку суду про судимості ОСОБА_24 та ОСОБА_2, а з його мотивувальної частини виключити посилання суду на обтяжуючу покарання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обставину «раніше судимі».

Вважати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 засудженими за ст. 185 ч. 3 КК України до призначеного судом покарання трьох років позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

Апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково .

Судді: