Справа №560/2013/14-к
Провадження №1-кп/560/156/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Дубровиця кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000593 від 26 жовтня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 19 грудня 2011 року Сарненським районним судом за ч.2 ст.296, ч.1 ст.115 КК України на підставі ст.70 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі, умовно - достроково звільнений 14.08.2014 року на підставі постанови Рівненського міського суду від 06.08.2014 року на невідбутий строк 1 рік 9 місяців 23 дні,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
В С ТА Н О В И В:
25 жовтня 2014 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , який розташований в АДРЕСА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів викрав мобільний телефон марки Nokia lymia 525 вартістю 1120 грн., після чого, шляхом відкриття дверей в шафі, з корисливих мотивів таємно викрав зимову пухову куртку вартістю 560 грн., чим завдав власнику будинку майнової шкоди на загальну суму 1680 грн.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.185 КК Українивизнав повністю, щиро розкаявся та дав суду показання, які повністю підтверджують встановлені судом фактичні обставини скоєння злочину, додатково пояснив, що він дійсно при викладених в обвинувальному акті обставинах та в зазначений час, розпивав разом із ОСОБА_5 у будинку останнього алкогольні напої, а далі ОСОБА_5 ліг та заснув. В той час ОСОБА_6 помітив на столі мобільний телефон чорного кольору, який вирішив викрасти та куртку, яка також була ним викрадена. Просив суд суворо не карати, не позбавляти волі, оскільки зробив належні висновки.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що при зазначених у обвинувальному акті обставинах у його будинку перебував ОСОБА_4 , з яким вони розпивали алкогольні напої. ОСОБА_5 згодом заснув, а коли прокинувся, то помітив, що ОСОБА_4 в будинку вже не було, а, як з`ясувалося згодом, у нього зник мобільний телефон та куртка, яка висіла в шафі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 . З урахуванням викладеного, суд визнає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння, що виразилось у таємному викраденні чужого майна, доведена повністю, дане діяння є кримінальним правопорушенням і містить склад злочину, за який передбачена відповідальність ч.1 ст.185 КК України.

Відповідно до ст.65 КК Українита п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання(з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 , визнав себе винним відповідно до ст. 12 ККє злочином невеликої тяжкості.

Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує те, що він раніше судимий, та вчинив новий умисний злочин під час умовно-дострокового звільнення, на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , визначені ст. 67 КК України, є рецедив злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК Українипокарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Судом зроблено висновок про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, оскільки він раніше судимий, на шлях виправлення не став, і вчинив новий злочин в період умовно-дострокового звільнення за вироком Сарненського районного суду від 19.12.2011 року ч. 2 ст. 296, ч.1 ст.115 КК України, за яким його на підставі ст.70 КК України було засуджено до остаточного покарання у вигляді семи років та шести місяців позбавлення волі, 14.08.2014 року був звільнений на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 9 місяців 23 дні. А тому обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч.4 ст.81 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, остаточно призначити покарання за сукупністю вироків.

При призначенні покарання необхідно врахувати положення ч. 4 ст. 71 КК України,а також роз`яснення, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 (з наступними змінами), згідно яких при застосуванні правил ст. 71 КК України судам належить ураховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджується до покарання у вигляді позбавлення волі, яке він має відбувати в умовах ізоляції від суспільства, суд вважає за необхідне обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальних витрат на залучення експертів немає.

Майнова шкода відшкодована у повному обсязі.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за попереднім вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 19.12.2011 року та остаточну міру покарання призначити у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу обрати у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ: балонову куртку чорного кольору, приєднану до матеріалів кримінального провадження №0000593 та передану під розписку на зберігання ОСОБА_5 - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис
З оригіналом згідно
Суддя Дубровицького
районного суду
Рівненської області ОСОБА_1 .