Справа № 1-280/11
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 вересня 2013 року Заілзничний районний
суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Ригіної
Л.М.

при секретарі Петришин
Г.Я.

з участю прокурора Козачук
К.О.

та захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові кримінальну
справу про обвинувачення
ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Львова,
громадянина України, українця, з вищою
освітою, неодруженого, колишній
інспектор відділення оформлення
матеріалів ДТП та дізнання ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області, раніше не судимого,
проживаючого: АДРЕСА_1,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 364
ч.3, ст.366 ч.1 КК України , -

в с т а н о в и в :

Органом досудового слідства підсудний
ОСОБА_3 звинувачується в тому,
перебуваючи згідно наказу №402о/с від
30.12.2008 року на посаді інспектора
відділення оформлення матеріалів ДТП
та дізнання ВДАІ з ОАТ м.Львова та АТІ
при ГУМВС України у Львівській області,
будучи працівником правоохоронного
органу та маючи спеціальне звання -
лейтенант міліції, діючи умисно та
зловживаючи своїм службовим
становищем з метою укриття злочину,
підробив та вніс неправдиві відомоості
до офіційних документів.

Так, 18.07.2010 року, приблизно о 16.25 год. в
чергову частину ВДАІ з ОАТ м.Львова та
АТІ при ГУМВС України у Львівській
області із чергової частини ЛМУ ГУ МВС
України у Львівській області надійшла
інформація про те, що по вулиці
Снопківській, 4 у м.Львові
невстановленим автомобілем під
керуванням невідомого водія здійснено
наїзд на пішохода ОСОБА_4, внаслідок
чого остання отримала тілесні
ушкодження та звернулась в міський
травматологічний пункт №2.

Проведення перевірки за вказаним
повідомленням було доручено
інспектору відділення оформлення
матеріалів ДТП та дізнання ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області ОСОБА_3, який у
зв'язку з цим виїхав за місцем
проживання потерпілої ОСОБА_4 по
АДРЕСА_2.

Прибувши за вказаною адресою, в ході
спілкування з потерпілою ОСОБА_4
підсудному ОСОБА_3 стало відомо, що
18.07.2010 року приблизно о 15.00 год. на
вулиці Снопківській у м.Львові поблизу
будинку №4 невстановленим автомобілем
під керуванням невідомого водія
здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка
переходила проїзну частину на
пішохідному переході, внаслідок чого
потерпіла отримала тілесні ушкодження
та звернулась у міський
травматологічний пункт №2. При цьому
водій автомобіля з місця події зник.

З метою укриття вказаного повідомлення
про вчинення злочину, підсудний ОСОБА_3
почав переконувати потерпілу ОСОБА_4
викласти у поясненні інші обставини
отримання нею тілесних ушкоджень, а
саме не пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою, на що
потерпіла ОСОБА_4 не погодилась.

Продовжуючи свій злочинним умисел на
укриття вказаного повідомлення по
вчинення злочину, за невстановлених
обставин та місці, підсудній ОСОБА_3,
місцем роботи якого був ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області (м.Львів, вул.
Городоцька, 124) виготовив нібито
написане із слід потерпілої ОСОБА_4
пояснення, про те, що вказані тілесні
ушкодження остання отримала 18.07.2010 року
з власної необережності, впавши з
тротуару на проїжджу частину дороги.
При цьому, у кінці пояснення, змінивши
умисно свій почерк, виконав рукописний
напис від імені потерпілої ОСОБА_4:
«Пояснення написано вірно та мною
прочитано».

У подальшому, продовжуючи свої
злочинні дії підсудний ОСОБА_3,
усвідомлюючи, що підставою для
реєстрації в ЖРЗПЗ повідомлення про
вчинення злочину та подальшої
перевірки в порядку ст.97 КПК України,
відповідно до Закону України «Про
міліцію», наказу МВС України №400 від
14.04.2010 року, є рапорт про виявлення
працівником міліції правопорушення, що
містить ознаки злочину, особисто, в
друкованому вигляді, склав рапорт від
18.07.2010 року про те, що згідно пояснень
потерпілої ОСОБА_4 18.07.2010 року тілесні
ушкодження остання отримала внаслідок
падіння з висоти власного росту,
будь-якого контакту з транспортними
засобами потерпіла ОСОБА_4 не мала,
таким чином, дана пригода до
дорожньо-транспортної не відноситься,
тобто умисно виклав у рапорті
неправдиві відомості.

Поряд з цим, як з'ясовано прокуратурою
м.Львова, відповідно до акту
судово-медичного дослідження від 22.09.2010
року №477/10 у потерпілої ОСОБА_4 була
черепно-мозкова травма у вигляді
синців на обличчі, забою головного
мозку та крововиливу під тверду
мозкову оболонку. Дані тілесні
ушкодження могли утворитись в момент
дорожньо-транспортної пригоди та
відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння.

У зв'язку з цим, 22.10.2010 року прокуратурою
м.Львова порушено кримінальну справу
за фактом дорожньо-транспортної
пригоди, що мала місце 18.07.2010 року, в
результаті якої потерпіла ОСОБА_4
отримала тяжкі тілесні ушкодження, за
ознаками злочинів передбачених ч.2 ст.
286, ч.1 ст.135 КК України.

Таким чином, підсудний ОСОБА_3, будучи
працівником правоохоронного органу,
умисно, зловживаючи службовим
становищем, з метою укриття тяжкого
злочину, підробив офіційний документ -
пояснення ОСОБА_4 від 18.07.2010 року, а
також вніс офіційного документу -
рапорту від 18.07.2010 року завідомо
неправдиві відомості про те, що ОСОБА_4
18.07.2010 року тілесні ушкодження отримала
внаслідок падіння з висоти власного
росту, вчинивши дії, спрямовані на
укриття злочину та уникнення
передбаченої законом відповідальності
винними особами, при цьому спричинивши
також істотну шкоду охоронюваним
законом правам, свободам та інтересам
окремих громадян, державним інтересам.

Крім цього, 18.07.2010 року, приблизно о 16.25
год., в в чергову частину ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області із чергової частини
ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області
надійшла інформація про те, що по
вулиці Снопківській, 4 у м.Львові
невстановленим автомобілем під
керуванням невідомого водія здійснено
наїзд на пішохода ОСОБА_4, внаслідок
чого остання отримала тілесні
ушкодження та звернулась в міський
травматологічний пункт №2.

Проведення перевірки за вказаним
повідомленням було доручено
інспектору відділення оформлення
матеріалів ДТП та дізнання ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області ОСОБА_3, який у
зв'язку з цим виїхав за місцем
проживання потерпілої ОСОБА_4 по
АДРЕСА_2.

Прибувши за вказаною адресою, в ході
спілкування з потерпілою ОСОБА_4
підсудному ОСОБА_3 стало відомо, що
18.07.2010 року приблизно о 15.00 год. на
вулиці Снопківській у м.Львові поблизу
будинку №4 невстановленим автомобілем
під керуванням невідомого водія
здійснено наїзд на пішохода ОСОБА_4, яка
переходила проїзну частину на
пішохідному переході, внаслідок чого
потерпіла отримала тілесні ушкодження
та звернулась у міський
травматологічний пункт №2. При цьому
водій автомобіля з місця події зник.

З метою укриття вказаного повідомлення
про вчинення злочину, підсудний ОСОБА_3
почав переконувати потерпілу ОСОБА_4
викласти у поясненні інші обставини
отримання нею тілесних ушкоджень, а
саме не пов'язаних з
дорожньо-транспортною пригодою, на що
потерпіла ОСОБА_4 не погодилась.

Продовжуючи свій злочинним умисел на
укриття вказаного повідомлення по
вчинення злочину, за невстановлених
обставин та місці, підсудній ОСОБА_3,
місцем роботи якого був ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області (м.Львів, вул.
Городоцька, 124) виготовив нібито
написане із слід потерпілої ОСОБА_4
пояснення, про те, що вказані тілесні
ушкодження остання отримала 18.07.2010 року
з власної необережності, впавши з
тротуару на проїжджу частину дороги.
При цьому, у кінці пояснення, змінивши
умисно свій почерк, виконав рукописний
напис від імені потерпілої ОСОБА_4:
«Пояснення написано вірно та мною
прочитано».

Згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУ
МВС України від 22.02.2011 року №6/57 за
фактом ДТП, в результаті якої пішохід
ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження,
короткий рукописний текст: «Пояснення
написано вірно та мною прочитано» у
поясненні від 18.07.2010 року, відібраному
інспектором відділення оформлення
матеріалів ДТП та дізнання ВДАІ з ОАТ
м.Львова та АТІ при ГУМВС України у
Львівській області ОСОБА_3 у ОСОБА_4 -
виконано ОСОБА_3 з умисною зміною
окремих загальних ознак (розміру)
власного почерку. Підпис від імені
ОСОБА_4 після слів «Пояснення написано
вірно та мною прочитано» у поясненні
від 18.07.2010 року - виконаний не ОСОБА_4, а
іншою особою.

У подальшому, продовжуючи свої
злочинні дії підсудний ОСОБА_3,
усвідомлюючи, що підставою для
реєстрації в ЖРЗПЗ повідомлення про
вчинення злочину та подальшої
перевірки в порядку ст.97 КПК України,
відповідно до Закону України «Про
міліцію», наказу МВС України №400 від
14.04.2010 року, є рапорт про виявлення
працівником міліції правопорушення, що
містить ознаки злочину, особисто, в
друкованому вигляді, склав рапорт від
18.07.2010 року про те, що згідно пояснень
потерпілої ОСОБА_4 18.07.2010 року тілесні
ушкодження остання отримала внаслідок
падіння з висоти власного росту,
будь-якого контакту з транспортними
засобами потерпіла ОСОБА_4 не мала,
таким чином, дана пригода до
дорожньо-транспортної не відноситься,
тобто умисно виклав у рапорті
неправдиві відомості.

Поряд з цим, як з'ясовано прокуратурою
м.Львова, відповідно до акту
судово-медичного дослідження від 22.09.2010
року №477/10 у потерпілої ОСОБА_4 була
черепно-мозкова травма у вигляді
синців на обличчі, забою головного
мозку та крововиливу під тверду
мозкову оболонку. Дані тілесні
ушкодження могли утворитись в момент
дорожньо-транспортної пригоди та
відносяться до тяжкого тілесного
ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння.

Таким чином, підсудний ОСОБА_3, будучи
працівником правоохоронного органу,
умисно, зловживаючи службовим
становищем, з метою укриття тяжкого
злочину, підробив офіційний документ -
пояснення ОСОБА_4 від 18.07.2010 року, а
також вніс до офіційного документу -
рапорту від 18.07.2010 року завідомо
неправдиві відомості.

В судовому засіданні захисник
підсудного ОСОБА_2 заявив клопотання
про скерування справи на додаткове
розслідування у зв'язку з неповнотою,
однобічністю проведеного досудового
розслідування.

Прокурор в судовому засіданні
заперечила проти заявленого
клопотання про скерування справи на
додаткове розслідування.

В судовому засіданні підсудний
підтримав заявлене захисником
клопотання, просить суд скерувати
справу на додаткове розслідування.

Захисник ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтримала заявлене клопотання,
просить суд скерувати справу на
додаткове розслідування у зв'язку з
неповнотою, однобічністю проведеного
досудового розслідування.

Представник потерпілої в судовому
засіданні заперечила проти заявленого
клопотання про скерування справи на
додаткове розслідування.

Потерпіла в судовому засіданні
заперечила проти скерування справи на
додаткове розслідування.

Вивчивши матеріали кримінальної
справи, вислухавши підсудного,
захисників, думку прокурора, потерпілу
та її представника, суд вважає, що
клопотання про скерування
кримінальної справи на додаткове
розслідування до задоволення не
підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 281 КПК України повернення
справи на додаткове розслідування з
мотивів неповноти або неправильності
досудового слідства може мати місце
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні.

Справа підлягає також обов'язковому
поверненню на додаткове розслідування,
коли при її розгляді будуть
встановлені обставини про вчинення
підсудним злочину, за яким
обвинувачення не було йому пред'явлено,
або коли обвинуваченому необхідно
пред'явити обвинувачення тяжке, або
таке, що істотно відрізняється від
попереднього.

Аналізуючи заявлене в судовому
засіданні клопотання захисником
ОСОБА_2 про скерування кримінальної
справи на додаткове розслідування, суд
вважає, що дане клопотання є
безпідставним і до задоволення не
підлягає.

Зокрема, заявляючи дане клопотання
захисник просить перевірити на
досудовому слідстві ті обставини, які
вже перевірялися в судовому засіданні
шляхом допиту підсудного, потерпілої,
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, експерта ОСОБА_16

Покликання адвоката на те, що фактично
не встановлено факту
дорожньо-транспортної пригоди та не
встановлено винної особи не впливає на
кваліфікацію дій підсудного ОСОБА_3,
оскільки підсудний звинувачується за
с.364 ч.3, ст. 366 ч.1 КК України.

Всі обставини, які захисники просять
перевірити в ході досудового слідства,
зокрема, наявність тілесних ушкоджень
у потерпілої та інші обставини справи,
які на думку захисників потребують
додаткової перевірки, перевірялись в
судовому засіданні шляхом допиту
експерта ОСОБА_16 та дослідженням інших
доказів, які досліджувались в судовому
засіданні і додаткової перевірки
органами досудового слідства не
потребує.

Суд вважає, що з наведених підстав
клопотання про скерування справи на
додаткове розслідування не підлягає до
задоволення, оскільки суд вважає, що
всі зібрані докази перевірені в
судовому засіданні.

Керуючись ст.281 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання захисника
ОСОБА_2 про скерування кримінальної
справи про обвинувачення ОСОБА_3 у
вчиненні злочинів передбачених ст.364
ч.3, ст.366 ч.1 КК України на додаткове
розслідування - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:

Постанова є оригіналом.