Справа № 11-476/2007
року Головуючий у І
інстанції - Куц В.І.
ст. 185 ч.1 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня
17 дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Сумської області в складі:

Головуючого
Лугового М.Г.

суддів Моїсеєнко
Т.М., Демченко М. О.

з участю
прокурора Кравцової О.М.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 20
квітня 2007 року, яким

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Суми, мешканець АДРЕСА_1, громадянина України, з
середньою освітою, в силу ст. 55 КК України 1961 року не судимий

засуджений за
ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі.

Відповідно
до вироку ОСОБА_1 визнано
винним та засуджено за скоєння злочину за слідуючих обставин:

В ніч з
27 на 28 грудня 2005 року ОСОБА_1, перебуваючи в домоволодінні за місцем його
мешкання в АДРЕСА_2, після
вживання спиртних напоїв з потерпілим ОСОБА_2 та коли останній
сп'янів та ліг спати, витяг з кишені сплячого ОСОБА_2 мобільний
телефон з сім-картою та гроші в сумі 45 гривень, після чого ножицями зрізав
золотий ланцюжок з хрестиком з шиї потерпілого, таким чином таємно викрав
належного потерпілому майна на суму 684 гривні, яким розпорядився на власний
розсуд.

В
поданій апеляції засуджений ОСОБА_1 просить пом'якшити призначене йому
покарання та обрати покарання не пов'язане з позбавленням волі. Свої вимоги
мотивує тим, що не викрадав у потерпілого гроші та золотий хрестик, оскільки
гроші ОСОБА_2 витратив
до того, як прийшов до нього. Свою вину під час досудового слідства повністю
визнав тому, що слідчий завів його в оману. Також засуджений просить
застосувати відносно нього закон України « Про амністію ».

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, про залишення вироку без зміни, а апеляції без
задоволення та застосування до ОСОБА_1
Закону України « Про амністію», перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи апеляції колегія судців вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновок
суду, про доведеність вини ОСОБА_1
у скоєнні злочину, за обставин, зазначених у вироку, відповідає фактичним
обставинам, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами і є
обгрунтованим.

Доводи
засудженого ОСОБА_1 про безпідставність
його засудження за викрадення у потерпілого грошей в сумі 45 грн. та золотого
хрестика є необгрунтованими, вони перевірялися в судовому засіданні і не
знайшли свого підтвердження.

Зокрема
потерпілий ОСОБА_3 пояснив, що коли він прийшов до дому до ОСОБА_1, у нього на шиї
був золотий ланцюжок з золотим хрестиком, мобільний телефон та гроші в сумі 50
грн. однією купюрою, яку він віддавав ОСОБА_4 і яка повернула
йому 45 грн., оскільки 5 грн. він їй позичив.

Сп'янівши
він ліг спати, а коли прокинувся виявив пропажу мобільного телефону, про яку
почав виясняти з ОСОБА_4
Вдома він виявив, що зникли гроші та золотий ланцюжок з хрестиком.

Засуджений
ОСОБА_1 як на досудовому слідстві так і в суді визнавав факт викрадення майна у
потерпілого ОСОБА_3

Факт невизнання
засудженим викрадення у потерпілого грошей та золотого хрестика суд вірно
визнав способом обраного засудженим захисту, з метою полегшити покарання,
оскільки пояснення потерпілого в часті кількості викраденого послідовні, до
того ж в судовому засіданні не було встановлено причин, по яким потерпілий міг
би оговорювати засудженого.

Що
стосується покарання, яке суд призначив засудженому ОСОБА_1, то воно відповідає
вимогам ст. 65 КК України.

Як
вбачається із вироку, суд при призначенні покарання врахував ступінь тяжкості
скоєного злочину, даних про особу засудженого, а також враховані обставини, які
пом'якшують покарання.

Крім
того, при призначенні покарання ОСОБА_1,
суд призначив йому мінімальне покарання, передбачене санкцією закону по
якому він засуджений, на думку колегії суддів воно є необхідним і достатнім для
його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для його пом'якшення
не вбачається.

На
утриманні у засудженого ОСОБА_1 є двоє неповнолітніх дітей, доньки ОСОБА_5,
1996 року народження та ОСОБА_6, 1999 року народження. За таких обставин, до ОСОБА_1 необхідно
застосувати вимоги ст. 1 п. «б» Закону України « Про амністію» від 19 квітня
2007 року, та звільнити його від покарання.

На
підставі викладеного та керуючись ст.ст. 362,365,366, 377 КПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок
Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2007 року відносно ОСОБА_1 залишити без
зміни, а апеляцію ОСОБА_1 - без задоволення.

ОСОБА_1
звільнити від покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, призначеного
вироком Сумського районного суду Сумської області від 20 квітня 2007 року,
згідно ст. 1 п. «б» Закону України « Про амністію» від 19 квітня 2007 року.

ОСОБА_1 звільнити з під
варти негайно.