Кримінальне провадження № 629/5422/14-к
Номер провадження 1-кп/629/55/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.02.2014 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Лозівської міської ради Харківської області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова Харківської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, учня Лозівського професійного ліцею, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, -

в с т а н о в и в:

08 листопада 2014 року близько 22:30 год. ОСОБА_8 спільно з раніше знайомими йому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 перебували на площі Леніна в м. Лозова Харківської області. В цей час ОСОБА_8 побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка вийшла з машини таксі та пішла по дорозі в напрямку будинку АДРЕСА_3 , при цьому остання тримала в руках належну їй сумку. Реалізуючи свій злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна. У ОСОБА_8 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_8 побіг за ОСОБА_10 . Добігши до будинку, дочекався, коли ОСОБА_10 відкрила вхідні двері і зайшла у приміщення під`їзду, після чого ОСОБА_8 зайшов слідом за нею. Знаходячись в приміщенні першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_8 вирвав сумку з руки ОСОБА_10 , тим самим відкрито заволодів її сумкою вартістю 158 гривень, в якій знаходились грошові кошти в сумі 700 гривень, мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5610» вартістю 259 гривень, гаманець вартістю 21 гривня.

Заволодівши речами ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вибіг з під`їзду на вулицю, де поблизу будинку знаходились ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які стали свідками вчиненого ОСОБА_8 злочину. Разом з ОСОБА_8 ОСОБА_5 та ОСОБА_9 зникли з місця вчиненого ОСОБА_8 злочину.

Після чого, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, спрямованим на заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, збут майна, завідомого одержаного злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючі їх настання, з корисного мотиву, з метою наживи, отримав від ОСОБА_8 викрадені мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5610» та частину грошових коштів в сумі 150 гривень, які став зберігати при собі. В подальшому ОСОБА_5 продав мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5610», якій був одержаний злочинним шляхом, своєму знайомому ОСОБА_11 за 400 гривень, попередньо завіривши останнього, що вказаний мобільний телефон належить йому. Грошові кошти витратив за власним розсудом.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та пояснив у судовому засіданні, що дійсно скоїв інкримінований йому злочини при зазначених обставинах, пояснив, що від ОСОБА_12 він отримав мобільний телефон і грошові кошти, які той викрав у жінки. Про те, що вони крадені, він знав. Потів він продав мобільний телефон своєму знайомому, але сказав що телефон належить йому. Гроші потратив на свій розсуд. У скоєному злочині щиро розкаявся.

Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що учасники судового провадження не оскаржують фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій.

Тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують його особу.

Суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст. 198 КК України заздалегідь не обіцяне отримання, зберігання, збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації доходів, одержаних злочинним шляхом.

При призначенні покарання відповідно до статей 65-69 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб і характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 103 КК України при визначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Дослідженням даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він громадянин України, раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, навчається в Лозівському професійному ліцеї, за місцем навчання характеризується формально, виховується в повній сім`ї, але в зв`язку з навчанням проживає з бабусею.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття у скоєному, скоєння злочину неповнолітнім.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Підстав для застосування обвинуваченому ст.69 КК України - не вбачається.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєних злочинів, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлений.

У кримінальному провадженні судові витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, ст. 103-104 КК України, суд

з а с у д и в:
неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 198 КК України та призначити покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

Відповідно до ст.75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1