Справа
№ 1-7/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2007 року смт.Шацьк

Шацький
районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - Храновської
Н.В,

при секретарі - Копитко
І.О.,

з участю прокурора - Крисюка
B.C.,

захисника - ОСОБА_6,

законного
представника

неповнолітнього підсудного - ОСОБА_5,

неповнолітніх потерпілих - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

законних
представників

неповнолітніх потерпілих - ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9,

представника
Служби у справах дітей- ОСОБА_10,

підсудного - ОСОБА_1,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про
обвинувачення

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

Українця,
громадянина України,

уродженця
та жителя АДРЕСА_1,

не
одруженого,

працюючого
гірником на шахті "Відродження"

ДП
"Львіввугілля" , студента 2-го курсу

Тернопільського
державного економічного

університету, військовозобов"язаного, раніше не

судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 с.
296, ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 липня 2006 року близько 00 години 30 хвилин в урочищі
Гряда Шацького району на дорозі, навпроти танцювальному майданчика, ОСОБА_1,
будучи неповнолітнім, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, під час
бійки, діючи в стані необхідної оборони, перевищивши її межі, спричинив потерпілому
ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді ножових колото-різаних проникаючих
поранень лівої і правої половини грудної клітки з пораненням лівої легені та 2
гематораксом, лівобічним напруженням пневмотораксом, підшкірною емфіземою лівої половини грудної клітки,

2

лівобічною після
травматичною плевропневмонією та травматичним шоком 1 ступеня, які за ступенем
тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Проте, органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тім, що він 31 липня 2006 року
близько 00 години 30 хвилин в урочищі Гряда Шацького району, навпроти
танцювального майданчика, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, під
час вчинення хуліганських дій, умисно, шляхом нанесення трьох ударів ножем в
область грудної клітки спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які
виразились у вигляді колото-різаних проникаючих поранень лівої і правої
половини грудної клітки з пораненням лівої легені та 2 гематораксом, лівобічним
напруженням пневмотораксом, підшкірною емфіземою лівої половини грудної клітки,
лівобічною після травматичною плевропневмонією та травматичним шоком 1 ступеня,
які, згідно висновку експерта № 1646 від 14.09.2006 року відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Внаслідок
чого, його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих органами
досудового слідства злочинах не визнав та показав, що ініціатором конфлікту з
приводу штовханини під час танцю був ОСОБА_2, який і наполягав для з'ясування відносин вийти із
танцювального майданчика. Коли він вийшов, хтось ззаду вдарив його в потиличну
частину голови, внаслідок чого він впав на землю і йому продовжували наносити
удари в різні частини тіла, після чого він втратив свідомість, зв"язку з
чим, нічого не пам"ятає. Заслухавши в судовому засіданні показання інших
учасників судового процесу, стверджує, що він ніколи б не ініціював бійки,
враховуючи кількісну силову перевагу другої сторони, а також те, що з ним була його
дівчина, тому, в такій ситуації яка склалася, він вимушений був лише
оборонятися.

Встановлені
обставини підтверджуються зібраними на досудовому слідстві та дослідженими в
судовому засіданні доказами, а також, показаннями даними в судовому засіданні
потерпілими та свідками, зокрема:

- та обставина, що після
словесних образ та завдання один одному ударів конфлікт між

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було припинено і ОСОБА_1 не був ініціатором

подальшої бійки, під час якої, ним було завдано тілесні ушкодження
потерпілим,

підтверджується показаннями даними в судовому засіданні потерпілими
ОСОБА_4,

ОСОБА_3 ОСОБА_5,свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_12, які ствердили,

що потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_3 і ОСОБА_11 кинулись їх розбороняти, коли
фактично бійка між

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 була припинена, а також підтверджується їхніми
показаннями

даними на досудовому слідстві / Показання: ОСОБА_2 - а.с. 26, ОСОБА_3 - 29;
ОСОБА_4 - а.с. 32; ОСОБА_11 -а.с. 45; ОСОБА_12 а.с. 72/;

- як вбачається із показань потерпілих
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 , свідка

ОСОБА_12, після того, коли конфлікт був припинений, до ОСОБА_1 підбігли
хлопці,

а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які, як підтвердили в своїх показаннях, як на
досудовому слідстві /

а.с. 45, 60-61/ так і судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_13,
повалили

його на землю, при цьому, виходячи із харктеру спричинених йому середньої
тяжкості

тілесних ушкоджень, завдавали удари;

- Як вбачається з показань
потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, останні в руках ОСОБА_1

перед тим, як вони підбігли до нього, предмета, схожого на ніж не бачили, а
тому

нападати і припиняти будь-які його протиправні дії небуло необхідності.
Потерпілі

стверджують, що відчули біль в різних частинах тіла під час того, як вони
вказують, що

розбороняли бійку, отже, під час нанесення ударів ОСОБА_1, який побачивши,
що до

нього підбігло кілька чоловік, дістав з метою захисту гострий
колото-ріжучий предмет, як

вказали на досудовому /а.с. 45, 72/ так і в судовому засідані свідки
ОСОБА_12, ОСОБА_11 схожий на ніж, яким підсудний захищаючись, розмахуючи
руками, наносив

потерпілим удари в різні частини тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 тілесні ушкодження, які, згідно висновків

експерта № 1648 від 04.09.2006 року /а.с. 79-81/, № 1650 від 04.09.2006
року /а.с. 85-87/

відносяться до легких тілесних ушкоджень.

3

Під час даної
бійки, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, сцепившись
впали на землю, де потерпілому ОСОБА_4,
який знаходився в лежачому положенні обличчям до землі, ОСОБА_1 знаходячись
над ним, не оцінивши відповідності між заподіяною посягаючому тяжкою шкодою і
посяганням великої суспільної небезпечності та обстановки захисту і знаряддя
захисту, наніс три удари колото-ріжучим предметом потерпілому в спину,
спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді ножових колото-різаних
проникаючих поранень лівої і правої половини грудної клітки з пораненням лівої
легені та 2 гематораксом, лівобічним напруженням пневмотораксом, підшкірною
емфіземою лівої половини грудної клітки, лівобічною після травматичною
плевропневмонією та травматичним шоком 1 ступеня, які за ступенем тяжкості,
згідно висновку експерта № 1646 від 04.09.2006 року /а.с. 91-93/, відносяться
до тяжких тілесних ушкоджень.

- показання
ОСОБА_1 з приводу невизнання вини в частині завдання тілесних ушкоджень
колото-ріжучим предметом потерпілим, пояснюючи, що нічого не пам"ятає в
зв"язку з втратою свідомості внаслідок завданого йому удару, суд оцінює
критично, оскільки, в той час іншого конфлікту в якому б брали участь потерпілі
не було, а також, свідки ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_14, як на досудовому слідстві
/а.с. 45, 72, 43/ так і в судовому засіданні вказують, що, бачили в руці
ОСОБА_1 предмет, за ознакою леза, схожий на ніж, що підтверджується і
висновками експертиз /а.с. 82; 85-87; 91-93/, де вказано, що дані тілесні
ушкодження на тілі потерпілих утворились від травмуючої дії гострого
колюче-ріжучого предмета і не виключається можливість, що ним міг бути ніж. -
Час, місце, подія злочину доводиться рапортом о/у ГКР Шацького РВ УМВС про те,
що ним зібрано матеріали за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 /а.с. 2/; -
повідомленнями Шацької ЦРЛ про звернення за медичною допомогою потерпілих /а.с.
3-5/; заявою ОСОБА_8 /а.с. 9/;

протоколом огляду речових доказів,
де предметом огляду являється чехол
чорного кольору від ножа;

Отже, показання
потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в тій частині, що вони кинулись розбороняти
бійку, якої фактично уже на той час не було, спростовуються в судовому
засіданні показаннями самих потепілих та свідків ОСОБА_13, ОСОБА_12 та
ОСОБА_11, які стверджують, що хлопці, які підбігли розбороняти бійку, як було
встановлено, це ОСОБА_4, ОСОБА_3, як вказує ОСОБА_4, - ОСОБА_11, повалили
ОСОБА_1 на землю, внаслідок чого йому було завдано тілесні ушкодженя у вигляді
важкої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку з переважним вираженням
лобнобазальних структур справа та забою правого н/щелепного суглобу, які згідно
висновку експерта № 875 від 16 жовтня 2006 року /а.с. 40-41 відмовних
матеріалів № 32/352//, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, що свідчить про їх неправомірність та небезпеку для життя особи яка
оборонялася.. Із характеру дій потерпілих вбачається, що вони діяли не з метою
припинити бійку або протиправні дії підсудного, а з метою помсти за образу
ОСОБА_1 їхнього товариша ОСОБА_2.

Тому, на
підставі досліджених доказів в сукупності, суд приходить до висновку, що
завдані потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 легкі тілесні ушкодження вчинені
останнім з метою захисту від протиправних дій потерпілих, які проявились в
нападі та завдані середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень підсудному. А
оскільки, легкі тілесні ушкодження, заподіяні в стані необхідної оборони не
являються кримінально - каранним діянням, тому обвинувачення в частині
заподіяння ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із
обвинувачення слід виключити.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_1 які полягали в
спричиненні тілесних ушкоджень потерпілим, були викликані неправомірними діями
самих потерпілих, які раптово напали на нього, наносячи йому удари в голову, збивши
його з ніг, в зв"язку з чим, він, враховуючи характер протиправних дій
потерпілих, спрямованість умислу потерпілих на спричиненя йому тілесних
ушкоджень групою осіб, вимушений був захищатися, проте не

4

врахувавши
співмірність своїх дій обстановці захисту та неправомірним посягаючим діям
потерпілих, оскільки, з врахуванням знаряддя захисту з допомогою якого
захищався підсудний та розміщенням потерпілого ОСОБА_4 по відношенню до
підсудного під час завдання ударів останнім та їх кількості, завдавши потерпілому
ОСОБА_4 три ножових поранення, що доводиться, показаннями потерпілого ОСОБА_4,
протоколами відтворення обстановки і обставин події/ а.с. 139-146/, які за
ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, перевищив межі
необхідної оборони, в зв"язку з чим, його дії не можна вважати як такі, що
відповідно до ч. 1ст. 36 КК України виключають кримінальну відповідальність, а
тому, їх слід перекваліфікувати з ч. 1 ст. 121 КК України на ст. 124 КК
України.

Органами
досудового слідства підсудний ОСОБА_1 обвинувачується в тім, що він 31 липня
2006 року близько 00 години 30 хвилин в урочищі Гряда Шацького району, навпроти
танцювального майданчика, перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння,
грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, під час виниклого конфлікту, умисно,
шляхом нанесення ударів ножем, спричинив потерпілому ОСОБА_2 тілесні
ушкодження, які виразились у вигляді різаної непроникаючої рани правої половини
задньої поверхні грудної клітки, які, згідно висновку експерта № 1648 від
04.09.2006 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, потерпілому ОСОБА_3
спричинив тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного непроникаючого поранення
грудної клітки зліва та колото-різаного поранення верхньої третини правої
гомілки, що ускладнилось флегмоною, які, згідно висновку експерта№ 1650 від
04.09.2006 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та потерпілому ОСОБА_4
спричинив тілесні ушкодження, у вигляді ножових колото-різаних проникаючих
поранень лівої і правої половини грудної клітки з пораненням лівої легені та 2
гематораксом, лівобічним напруженням пневмотораксом, підшкірною емфіземою лівої
половини грудної клітки, лівобічною після травматичною плевропневмонією та травматичним
шоком 1 ступеня, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних
ушкоджень. Внаслідок чого, його дії органами досудового слідства кваліфіковано
за ч. 4 ст. 296 КК України.

Проте,
кваліфікація дій підсудного за ч. 4 ст. 296 КК України не доводиться зібраними
на досудовому слідстві та дослідженими в судовому засіданні доказами та не
знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до
диспозиції ст. 296 КК України, хуліганство - це грубе порушення громадського
порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю та винятковим цинізмом. Обов"язковою ознакою хуліганства є
усвідомлене вчинення вказаного діяння з мотиву явної неповаги до суспільства.

Судом було
встановлено, що 31 липня 2006 року близько 00 години 30 хвилин в урочищі Гряда
Шацького району на танцювальному майданчику між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник
словесний конфлікт з приводу штовхання один одного під час танцю. Після чого,
для з"ясування стосунків, вони вийшли із танцювального майданчика та
зупинились на дорозі. Виходячи, ОСОБА_2,
махнув рукою в бік своїх товаришів, покликавши їх за собою. За ОСОБА_1 з
танцювального майданчика вийшла його дівчина ОСОБА_13, а також, товариші
ОСОБА_2: ОСОБА_11, ОСОБА_4, ОСОБА_16 та ОСОБА_15. З'ясовуючи стосунки, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 висловлювались в адресу один одного нецензурними словами, ОСОБА_1
кулаком правої руки штовхнув ОСОБА_2
в груди, на що останній завдавши йому удар у відповідь, похитнувся на зад. В
цей момент до ОСОБА_2 підбіг ОСОБА_15, який стримавши його, запобіг продовженню
бійки. По суті конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було припинено.

Із встановлених в судовому засіданні обставин, доказів,
які б свідчили про грубе порушення ОСОБА_1 громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, умисним
нанесенням ножем ударів потерпілим з хуліганських спонукань, в ході конфлікту з
ОСОБА_5, досудовим слідством
не зібрано та не здобуто в судовому засіданні. Навпаки, на підставі показань
підсудного, потерпілого

5

ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_13
встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт на грунті
неприязних відносин, з приводу штовханини один одного на танцювальному
майданчику під час танцю, який закінчився нецензурним висловлюванням в адресу
один одного під час якого, вони штовхнули один одного. Після чого, фактично
конфлікт було припинено, що підтвердили в своїх показаннях в судовому засіданні
самі потерпілі ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12

Органами досудового
слідства дії ОСОБА_1 за вказаною статтею було кваліфіковано за наслідками, які
полягали в спричиненні останнім потерпілим тілесних ушкоджень, проте, тілесні
ушкодження потерпілим були заподіяні підсудним не з хуліганських мотивів, а з
метою захисту від нападу групи осіб.

Отже, в діях
ОСОБА_1 не вбачається ініціативи даного конфлікту, не доведено його умисел на
грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, в
зв"язку з чим, не вбачається в його діях ознак інкримінованого злочину, в
зв"язку з чим, на підставі п.2 ч.І ст.6 КПК України ОСОБА_1 за ч.4 ст. 296
КК України слід виправдати за відсутністю в його діях складу злочину.

У даній справі
цивільним позивачем Шацькою ЦРЛ до ОСОБА_1 заявлено цивільний позов про
відшкодування витрат на лікування ОСОБА_3 на суму 147 гривень 50 копійок, який,
на підставі ч. 1ст. 1169 ЦК України, слід залишити без задоволення.

Цивільний позов
Шацької ЦРЛ до ОСОБА_1 про відшкодування затрат на лікування ОСОБА_4 на суму
299 гривень 50 копійок. Підлягає задоволенню повністю.

Цивільний позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування 100, 00 грн. матеріальної та 5000,00 грн.
- моральної шкоди, всього на суму 5100,00 гривень- на підставі ч. 1ст. 1168 ЦК
України слід залишити без задоволення;

Цивільний позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування 200,00 грн. матеріальної та 5000,00 грн. -
моральної шкоди, всього на суму 5200,00 гривень на підставі ч. 1ст. 1168 ЦК
України слід залишити без задоволення;

У даній справі
цивільним позивачем ОСОБА_4 до підсудного заявлено цивільний позов про
відшкодування 2950,00 гривень матеріальної та 15000,00 грн. на відшкодування
моральної шкоди завданої злочином, всього на суму 17950,00 гривень;

Проте, цивільним
позивачем доказів на підтвердження матеріальних витрат не представлено, а
моральна шкода мотивована фізичним болем, душевними стражданнями з приводу
спричинення йому тілесних ушкоджень, що потягло погіршення стану здоров"я
та призначення в зв"язку з цим 2-ї групи інвалідності, тому, завдана шкода
вважається очевидною, проте, при вирішенні даного питання, суд враховує винну
поведінку самого потерпілого, який в свою чергу, також в групі осіб завдав
тілесних ушкоджень підсудному ОСОБА_1 в зв"язку з чим, останньому також
було спричинено тілесні ушкодження, в наслідок яких, він неодноразово
стаціонарно лікувався та душевні страждання, тому, суд приходить до висновку
про часткове задоволення даного позову.

При обранні міри
покарання підсудному, суд враховує характер, суспільну небезпеку та ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують та
обтяжують покарання підсудного, а також винну поведінку самого потерпілого.

Вчинений ОСОБА_1
злочин відноситься до злочинів невеликої тяжкості, вчинений в зв"язку з
протиправною відносно нього поведінкою потерпілого.

При обрані міри покарання
підсудному суд враховує:

·
обставини, що пом"якшують покарання підсудного, до
яких суд відносить: вчинення злочину неповнолітнім.

·
до обставини, яка обтяжує покарання підсудного суд
відносить вчинення ним злочину перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння,
що підтвердили в судовому засіданні потерпілі та доводиться протоколом
медичного огляду /а.с. 21/.

При призначенні покарання суд враховує особу підсудного,
який за місцем проживання та місцем роботи характеризується виключно позитивно,
до кримінальної відповідальності
притягується вперше, навчається
у вищому учбовому
закладі,

6

займається суспільно-корисною працею. Отже, враховуючи наведене, суд
вважає, що з метою виправлення та перевиховання до підсудного слід застосувати
покарання в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії і призначити
йому покарання у виді виправних робіт.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 1177 ЦК України, ст.ст.
321, 322, 323,324,328 КПК України, суд,-

3АСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 124 КК України, призначивши покарання у виді виправних робіт на строк 6
(шість) місяців із відрахуванням із суми заробітку в доход держави п'ятнадцять
відсотків щомісячно.

На підставі п.2 ч.1 ст.6 КПК України ОСОБА_1 за ч.4 ст.
296 КК України за відсутністю в його діях складу злочину - виправдати.

Цивільний позов Шацької ЦРЛ до ОСОБА_1 про стягнення
витрат на лікування ОСОБА_4 в сумі 299 (двісті дев"яносто дев"ять)
гривень 50 копійок. -задовольнити повнісю.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Шацької ЦРЛ 299 (двісті
дев"яносто дев"ять) гривень 50 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про відшкодування
2950,00 гривень матеріальної та 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди
завданої злочином - задовольнити частково;

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 1000,00 (одну
тисячу) гривень на відшкодування моральної шкоди, в решті позову відмовити.

Цивільний позов Шацької ЦРЛ до ОСОБА_1 про відшкодування
витрат на лікування ОСОБА_3 в сумі 147 гривень 50 копійок залишити без
задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування 100,
00 грн. матеріальної та 5000,00 грн. - моральної шкоди, всього на суму 5100,00
гривень-залишити без задоволення;

Цивільний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування
200,00 грн. матеріальної та 5000,00 грн. - моральної шкоди, всього на суму
5200,00 гривень залишити без задоволення;

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в
законну силу залишити - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі:

·
чохол від ножа чорного кольору - знищити;

· чоловічу
майку жовтого кольору з синіми полосами на рукавах, чоловічу майку блакитного
кольору, чоловічі штани (джинси) блакитного кольору - повернути власникам.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Волинської області на протязі 15 діб з часу його проголошення, через Шацький
районний суд.