Справа
№ 1-5/2008 р.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Міжгірський районний суд
Закарпатської області
в особі суддя
при секретарі Курин М.І.,
участю: прокурор Варга Ю.Ю.,
захисники - адвокати :ОСОБА_1, ОСОБА_2,
представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши
у відкритому судовому засіданні
в смт. Міжгір'ї в райсуді
справу про обвинувачення:
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1, гр. України, без
освіти, не працюючого, в зареєстрованому шлюбі
не перебуває, раніше
судимого: за вироком Міжгірського
райсуду від 12.07.2004 р. за ст.
187 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення
волі із застосуванням ст. 75 КК України з
випробуванням на іспитовий строк
два роки, - судимість за цим
вироком не знята; за вироком
Долинського районного суду
Івано-Франківської області за ст.
122 ч. 1 КК України на один рік
позбавлення волі, - за цим вироком
судимість не погашена,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст.
185 ч. 3, 296 ч. 2, 186 ч. 2, 304
КК України;

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і мешканця АДРЕСА_2, гр. України,
без освіти, не
працюючого, перебуває в незареєстрованому шлюбі
і має 5 неповнолітніх дітей,
раніше судимого: за вироком
Міжгірського райсуду:- від
15.11.2004 р. за ст. 185 ч. 3 КК
України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України з
випробуванням на іспитовий
строк 3 роки; - від 06.12.2005
р. за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу
850 грн. з відбуттям покарання окремо
за кожним вироком,

у
вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2 КК України;

-
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і мешканця АДРЕСА_3, гр. України, без освіти,
не працюючого, не навчається, раніше не судимого, -

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З
А С У Д И В :

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.
3 КК України і призначити покарання
3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 296 ч.
2 КК України і призначити покарання
1 рік позбавлення волі.

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186 ч.
2 КК України і призначити покарання
4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
304 КК України і призначити
покарання 1 рік позбавлення
волі.

Згідно з
ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань,
визначити ОСОБА_6 остаточно покарання
4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з ст. 71 КК України за сукупністю
вироків частково приєднати
до визначеного покарання ОСОБА_6 невідбуте покарання за
вироком Міжгірського райсуду
від 12.07.2004 р. - один рік позбавлення волі і
остаточно визначити ОСОБА_6
до відбуття 5 років 6 місяців
позбавлення волі.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_6 рахувати з часу
затримання - з 08.01.2007 р..

ОСОБА_7 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити
покарання 1 рік позбавлення
волі.

ОСОБА_7 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити
покарання 4 роки позбавлення
волі.

Згідно з
ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим
остаточно визначити ОСОБА_7
покарання 4 роки позбавлення
волі.

Згідно з ст. 71 КК України за сукупністю
вироків частково приєднати
до визначеного покарання ОСОБА_7 невідбуте покарання за
вироком Міжгірського райсуду
Закарпатської області від
15.11.2004 р., від 06.11.2005 р. - 6 місяців
і остаточно визначити ОСОБА_7
до відбування 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7
в строк відбування покарання термін перебування під вартою
на досудовому і судовому слідстві, а саме: з 09.01.2007 р. по 19.01.2007 р., з 18.04.2007 року.

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити
покарання 4 роки позбавлення
волі.

Згідно з ст.ст. 104, 75 КК України звільнити
ОСОБА_4 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку двох
років не вчинить нового
злочину.

Згідно з ст. 76
КК України покласти на засудженого ОСОБА_4
на час відбування покарання з випробуванням
такі обов'язки:

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжні заходи
тримання під вартою
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до
набрання законної сили вироками суду залишити без
змін.

Запобіжний захід
підписку про невиїзд ОСОБА_4 до набрання
вироком законної сили залишити
без змін.

Судові
витрати у виді вартості
судових товарознавчої експертизи
і криміналістичної
експертизи в загальній сумі 164,88 (сто шістдесят чотири грн. 88
коп. ) стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 іОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області.

Стягнути з ОСОБА_6
в користь ОСОБА_3 1450 (одну тис.
чотириста п'ятдесят) грн..

На вирок
може бути подано апеляцію в апеляційний суд Закарпатської області
через райсуд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженими,
які перебувають під
вартою - в той же строк з моменту
отримання копії вироку..

Головуючий:/підпис/ В.П.Кривка

Витяг з
оригіналом вірно:

Суддя Міжгірського райсуду: В.П.Кривка

Справа
№ 1-5/2008 р.

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2008 р.

Міжгірський районний суд
Закарпатської області

в особі суддя
Кривка В.П.,

при секретарі Курин М.І.,

з
участю: прокурор Варга Ю.Ю.,

захисники - адвокати :ОСОБА_1, ОСОБА_2,

потерпіла
ОСОБА_3,

законний
представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши
у відкритому судовому засіданні
в смт. Міжгір'ї в райсуді
справу про обвинувачення:

-
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і
мешканця АДРЕСА_1, гр. України, без
освіти, не працюючого, в зареєстрованому шлюбі
не перебуває, раніше
судимого: за вироком Міжгірського
райсуду від 12.07.2004 р. за ст.
187 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення
волі із застосуванням ст. 75 КК України з
випробуванням на іспитовий строк
два роки, - судимість за цим
вироком не знята; за вироком
Долинського районного суду
Івано-Франківської області за ст.
122 ч. 1 КК України на один рік
позбавлення волі, - за цим вироком
судимість не погашена,

у вчиненні
злочинів, передбачених ст.ст.
185 ч. 3, 296 ч. 2, 186 ч. 2, 304
КК України;

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця і мешканця АДРЕСА_2, гр. України,
без освіти, не
працюючого, перебуває в незареєстрованому шлюбі
і має 5 неповнолітніх дітей,
раніше судимого: за вироком
Міжгірського райсуду:- від
15.11.2004 р. за ст. 185 ч. 3 КК
України на 3 роки 6 місяців
позбавлення волі із
застосуванням ст. 75 КК України
з випробуванням на іспитовий
строк 3 роки; - від 06.12.2005
р. за ст. 162 ч. 1 КК України до штрафу
850 грн. з відбуттям покарання окремо
за кожним вироком,

у
вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 296 ч. 2, 186 ч. 2 КК України;

-
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця і мешканця АДРЕСА_3, гр. України, без освіти,
не працюючого, не навчається, раніше не судимого, -

у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, -

В
С Т А Н О В И В :

29.12.2006
р. біля
22 год. 30 хв. ОСОБА_6 за
попередньою змовою з ОСОБА_8, обидвоє перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, підійшли до будинку АДРЕСА_4, де ОСОБА_8
залишився на сторожі на подвір'ї біля
будинку, а ОСОБА_6 проник у будинок
через незакриті вхідні двері,
де з прихожої таємно викрав
жіночу сумку вартістю 50
грн., в якій знаходився
гаманець вартістю 20 грн., в якому
знаходились гроші в сумі 2900
грн., а також коробку цукерок “Палітра” вартістю 9
грн., заподіявши потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 2979 грн.. Опісля ОСОБА_6 і ОСОБА_8
викрадені гроші поділили
між собою.

08.01.2007
р. біля 00 год. 30 хв. ОСОБА_6 і ОСОБА_7, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння в смт. Міжгір'ї на вул. Ольбрахта біля кафе “Олександра”,
пристали до ОСОБА_9 з вимогою дати закурити, а після виникнення конфлікту між
ними ОСОБА_6 повалив
ОСОБА_9 на землю ударом руки в
обличчя, забрав від нього ножик вартістю
18 грн. і зняв з руки перстень
вартістю 5 грн., а після ОСОБА_6
і ОСОБА_7 ногами нанесли ОСОБА_9
удари по голові і тілу, спричинивши потерпілому
легкі тілесні ушкодження
без розладу здоров'я.
Опісля ОСОБА_6 дав
вказівку присутньому неподалік неповнолітньому ОСОБА_4
обшукати лежачого на дорозі
ОСОБА_9 унаслідок чого ОСОБА_4 з кишень ОСОБА_9 забрав
мобільний телефон “Соні- Еріксон К-756” вартістю 960 грн., запальничку вартістю 15 грн., цими діями
потерпілому ОСОБА_9спричинено
матеріальну шкоду на загальну
суму 998 грн.. Усі підсудні
тієї ж ночі 08.01.2007 р.
були затримані працівниками
міліції.

Органом досудового
слідства підсудним ОСОБА_6,
ОСОБА_7 і ОСОБА_4 також
пред'явлено обвинувачення в тому, що вони після нанесення побоїв
потерпілому ОСОБА_9,
заволоділи відкрито 300 доларів США з кишені одягу ОСОБА_9, який
лежав на землі, спричинивши потерпілому
матеріальну шкоду на
суму 1515 грн..

Підсудний ОСОБА_6
вину в пред'явлених обвинуваченнях
визнав частково і показав таке. Крадіжку з будинку ОСОБА_3 він не визнає, вважає,
що оговорив себе на досудовому
слідстві, бо таку
крадіжку вчинив ОСОБА_8, який
умисно переховався від
слідства. ОСОБА_6 також
показав, що змушений
був побити ОСОБА_9, який витягнув
з кишені ніж і
погрожував йому. При цьому , поваливши
на землю ОСОБА_9 він
зняв з руки потерпілого
ОСОБА_9 перстень і забрав
ножик та наказав ОСОБА_4
обшукати потерпілого з метою
чи не має в нього яких-небудь предметів для нападу.

Натомість
ОСОБА_4 повідомив йому,
що знайшов у ОСОБА_9 тільки
запальничку і кольцо, а про викрадення телефону і грошей
в ОСОБА_9 він не знав. Підсудний просить
суворо його не карати,
розкаявся, запевнив, що не
допустить подібного в майбутньому.

Підсудний ОСОБА_7 вину в пред'явленому обвинуваченні
визнав частково і показав таке.

Вживши спиртне після
дискотеки пізно ввечері
08.01.2007 р. він йшов з іншими хлопцями з табору по вул. Ольбрахта в смт. Міжгір'ї і почув
крик ОСОБА_6, який штовхався з невідомим
йому громадянином. Він і
ОСОБА_4 підбігли до них
і побачили , що ОСОБА_6
повалив на землю потерпілого
ОСОБА_9 і тоді ОСОБА_7 кілька разів ногою
вдарив по голові і тілу лежачого
ОСОБА_9, а ОСОБА_6 забрав від нього
ножик і зняв з руки перстень та сказав ОСОБА_4 обшукати
ОСОБА_9 чи не має він якихось
речей для нападу. При
цьомуОСОБА_4 сказав, що знайшов
тільки запальничку, яку
відразу ж віддав ОСОБА_6, не
повідомивши їм, що він
забрав мобільний телефон.

Підсудний
ОСОБА_4 вину в пред'явленому обвинуваченні визнав частково і показав таке. 08.01.2007 р. він разом
з іншими циганами, у т.ч.
з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 перебували на
дискотеці в смт. Міжгір'ї.
Повертаючись додому, на вул. Ольбрахта він побачив і чув як
ОСОБА_6 попросив закурити або дати дві грн. в незнайомого їм
хлопця, тобто потерпілого
ОСОБА_9, між якими виник
конфлікт, унаслідок якого
ОСОБА_6 викрутив руку
ОСОБА_9, повалив його
на землю, а ОСОБА_7 кілька разів
ударив ногою по тілу лежачого ОСОБА_9. При цьому ОСОБА_6
зняв з руки ОСОБА_9 перстень,
забрав перочинний ножик, а
ОСОБА_4 наказав перевірити
кишені на одязі ОСОБА_9. У куртці
останнього ОСОБА_4 знайшов мобільний телефон
і запальничку, яку відразу ж
віддав ОСОБА_6, а про телефон не сказав,
сховавши такий в свою
кишеню.ОСОБА_4 заперечив
наявність і привласнення в ОСОБА_9
300 дол. США.

Потерпіла
ОСОБА_3 показала, що 29.12.2006 р. біля 22 год. вийшла з дому
в кафе “Лебідь”, де
перебувала 15 хв.. Повернувшись
додому помітила в коридорі
сліди від снігу і помітила, що на журнальному столику,
де вона залишила сумку з гаманцем,
в якому було 2900 грн., не має сумки
і коробки цукерок. Двері вхідні
в будинок вона не
закривала бо вдома перебував чоловік. Наступного дня
біля хвіртки будинку вона
знайшла сумку з гаманцем, однак грошей
не було. Після звернення
в міліцію через деякий
час до неї підійшла жінка ОСОБА_8 і повернула
1450 грн., заявивши, що
решту грошей має
повернути ОСОБА_6, однак
він не повернув гроші,
тому потерпіла просить стягнути
ці кошти з ОСОБА_6.

Потерпілий
ОСОБА_9 показав, що 07.01.2007 р.
перебував на дискотеці в смт.
Міжгір'ї, вживавши до цього спиртне. Після
дискотеки на вул. Ольбрахта біля
кафе “Олександра” до нього
підійшов ОСОБА_6 попросив
цигарку , а після 2 грн. на
пиво.Він відмовив і злякавшись циган
витягнув перочинний ножик
для захисту, однак його вдарили
і повалили на землю, зокрема ОСОБА_6, а ОСОБА_7
бив його ногами.
Хтось із них дав
вказівку неповнолітньому цигану
обшукати його і в нього
забрали мобільний телефон,
запальничку і кольцо, а
також можливо й гроші 300 дол. США. При цьому
потерпілий наголосив, що про
вказані гроші він не
впевнений чи вони були при
ньому, бо був нетверезим
і міг їх загубити. Натомість
потерпілий наголосив, що підмовив свідка ОСОБА_10 , свого знайомого, показати
в міліції, що саме він
напередодні позичив йому
ці гроші, хоча в дійсності
такого не було. ОСОБА_9 не
виключив, що міг
загубити гроші.

Покази потерпілого
в частині домовленості про позику доларів США,
якої не було,
підтвердив свідок ОСОБА_10 у
судовому засіданні, пояснивши,
що дав на досудовому
слідстві неправдиві покази
слідчому.

СвідокОСОБА_4 показав
суду , що 07.01.2007 р.
перебував на дискотеці в смт. Міжгір'ї з підсудними.
Повертаючись з дискотеки він
бачив як ОСОБА_6 попросив сигарету в потерпілого, а той витягнув ніж,
тоді ОСОБА_6 повалив
його на землю, а ОСОБА_7 прибіг
і копнув ногою
лежачого потерпілого, а ОСОБА_4 забрав телефон
у потерпілого.

Свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12 показали,
що їм стало відомо про викрадення сумки
з грошима з будинку де мешкає
ОСОБА_3 від самої потерпілої,
яка говорила їм про
це , чи не бачили кого - небудь.

Оцінивши вищевстановлене, а також дослідивши
інші докази в
матеріалах справи, здобуті
органом досудового слідства,
суд дійшов таких
висновків.

ОСОБА_6 слід
визнати винним у вчиненні
злочину , передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), поєднана з
проникненням у житло, - по
факту викрадення грошей і речей в потерпілої
ОСОБА_3. Суд відхиляє
заперечення крадіжки ОСОБА_6
у суді і розцінює
це як спосіб
уникнути від відповідальності з таких мотивів.
Викрадення грошей і речей
у потерпілої підтверджені доказами:
заявою потерпілої, протоколами
огляду місця події, відтворення обстановки
і обставин події з участю ОСОБА_6 на досудовому
слідстві, де він детально показує
як і куди проникав
у будинок потерпілої ,
звідки брав сумку,
де перебував у цей
момент ОСОБА_8. Останній на
досудовому слідстві як підозрюваний і обвинувачений також явно
вказав на ОСОБА_6 як виконавця
цього злочину, який
опісля розподілив між ними викрадене.Такі ж покази ОСОБА_8 повторно дав
слідчому після його розшуку
і затримання під час
розгляду справи в суді.
Окрім цього, близькі ОСОБА_8 повернули
потерпілій половину викраденої
суми, заявивши при цьому,
що ОСОБА_6 і ОСОБА_8
обидвоє причетні до крадіжки
і мають нести однакову
відповідальність.

Наведені вище
докази і мотиви повністю спростовують
версію ОСОБА_6 про непричетність до крадіжки.

ОСОБА_6 суд
визнає винним у вчиненні
злочинів, за кваліфікуючими
ознаками, передбачених :

– ст. 296
ч. 2 КК України: хуліганство, тобто грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою
осіб;

– ст.186
ч. 2 КК України: відкрите
викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке
не є небезпечним для
життя чи здоров'я
потерпілого, вчинений повторно,
за попередньою змовою групою
осіб;

– ст. 304 КК україни : втягнення
неповнолітнього в злочинну
діяльність.

ОСОБА_7 суд
визнає винним у вчиненні злочинів, за кваліфікуючими ознаками, передбачених:

– ст. 296
ч. 2 КК України: хуліганство, тобто
грубе порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що
супроводжувалось особливою зухвалістю,
вчинене групою осіб;

– ст. 186
ч. 2 КК України: відкрите
викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке
не є небезпечним для
життя чи здоров'я
потерпілого, вчинений повторно,
за попередньою змовою групою
осіб.

ОСОБА_4
суд визнає винним у вчиненні
злочину, за кваліфікуючими ознаками, передбаченими ст. 186 ч. 2
КК України: відкрите викрадення
чужого майна (грабіж),
поєднаний з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи
здоров'я потерпілого, вчинений
повторно, за попередньою змовою
групою осіб.

Суд вважає
недоведеним епізод обвинувачення
ОСОБА_6, ОСОБА_7 і ОСОБА_4 у
вчиненні злочину, передбаченого
ст. 186 ч. 2 КК України,
щодо заволодіння ними
300 дол. США у потерпілого ОСОБА_9,
бо таке не знайшло підтвердження
під час розгляду
справи в суді, а тому цей епізод виключається
з обвинувачення за вказаною
статтею закону.

Цей висновок
суду грунтується на
таких мотивах і підставах.

ОСОБА_6
безпричинно пристав до потерпілого ОСОБА_9 в громадському місці,
в стані алкогольного сп'яніння , з явно хуліганських
мотивів. Особлива зухвалість його
дій проявилась у нанесенні
побоїв і тілесних ушкоджень
потерпілому, у т.ч. в присутності
посторонніх осіб. Опісля ОСОБА_6, по суті ,
прийняв рішення пограбувати
потерпілого, зокрема особисто
зняв з його руки
перстень, заволодів перочинним
ножиком і запальничкою.
Наказав неповнолітньому ОСОБА_4
обшукати кишені в одязі потерпілого, де останній знайшов мобільний
телефон, яким заволодів,
а запальничку передав ОСОБА_6.
Побої ногами завдавав
лежачому потерпілому і ОСОБА_7,
і саме в цьому проявилась особлива зухвалість
підсудного в учиненні хуліганства.
ОСОБА_7 також був присутнім при
заволодінні речами потерпілого,
тобто взяв участь
і в пограбування
потерпілого, засосувавши до нього насильство.

Наведені обставини
всі підсудні визнали, вони ж підтвердженні
показами потерпілого
ОСОБА_9, показами свідка ОСОБА_4.

Отже, часткове
заперечення вини в
наведених вище злочинах
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 суд відхиляє,
бо таке спростоване доказами
і матеріалами справи.

Обираючи
покарання до кожного з
підсудних за вчинені ними
злочини, суд констатує таке.

За
характером і степінню суспільної небезпеки
злочини за ст.ст. 186 ч. 2, 185 ч. 3 КК України є
тяжкими. Натомість наслідки
цих злочинів не є
значущими, бо потерпілому ОСОБА_9
повернуто речі, а потерпілій ОСОБА_3
повернуто половину викраденої
суми відразу ж після
вчинення злочину.

Натомість всі
злочини, у вчиненні яких
обвинувачуються підсудні є умисними
діяннями, а злочини за ст.ст. 296 ч. 2, 304 КК України відносяться
до середньої тяжкості.

Суд бере
до уваги особи винних, а
саме те, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7
раніше вчиняли аналогічні
злочини, є судимими,
нові злочини вчинили
в період іспитового строку, характеризуються негативно.

Обставиною
, що обтяжує їх
покарання, суд визнає вчинення
ними злочинів у стані
алкогольного сп'яніння.

Обставин
, які б
пом'якшували покарання ОСОБА_7
і ОСОБА_6 суд не встановив, а стосовно
ОСОБА_4 визнає такими
обставинами: вчинення
злочину неповнолітнім, щире
розкаяння і сприяння слідству,
визнання вини.

Суд бере
до уваги і те, що ОСОБА_7 має на утриманні
5 неповнолітніх дітей.

Отже, обставини
справи, наслідки вчинених
злочинів, відомості про особи
винних, пом'якшуючі і обтяжуючі
покарання обставини стосовно
кожного, переконують суд у
тому, що
ОСОБА_6 за кожен злочин, в
учиненні яких він визнаний
винним йому слід призначити
реально позбавлення волі
на мінімальний строк , передбачений
санкцією статтей цих
злочинів.

При
застосуванні ст. 70 КК України стосовно
ОСОБА_6, з урахуванням кількості
учинених ним злочинів, у т.ч. й тяжких,
суд застосовує принцип
часткового складання, призначених
покарань, а пи застосуванні
ст. 71 КК україни щодо складання
покарання, невідбутого за вироком
Міжгірського райсуду від 12.07.2004 р., достатньо
частково приєднати до нового
покарання 1 рік позбавлення волі.

Суд констатує,
що за вироком Долинського
райсуду Івано-Франківської області
від 27.05.2006 р. (а.с. 131, 132- т.2) ОСОБА_6 відбув покарання повністю, перебуваючи під
вартою на досудовому і судовому
слідстві.

З
врахуванням кількості вчинених
злочинів, їх тяжкості,
наявності утриманців у підсудного ОСОБА_7, суд
вважає, що при застосуванні
ст. 70 КК України, слід
визначити принцип поглинання
менш суворого покарання
більш суворим, а при
застосуванні ст. 71 КК
України щодо складання невідбутого
ним покарання за вироком Міжгірського
райсуду від 15.11.2004 р. і від 06.11.2005 р. достатньо
приєднати до остаточного покарання
за нові злочини
6 місяців позбавлення волі.

Суд вважає, що ОСОБА_4 не має
підстав карати реальним
позбавленням волі, бо він є
неповнолітнім, вперше вчинив
злочин, є позитивною особою,
розкаявся у вчиненому, а тому
його виправлення можливе
без ізоляції від суспільства, тобто
слід застосувати ст.ст. 75, 104 КК України, із врахуванням
тяжкості вчиненого ним злочину,
слід встановити для
його випробування максимальний
строк, установлений в ст. 104
КК України.

На
строк випробування на ОСОБА_4 слід
покласти і обов'язки, передбачені ч. 1 пп. 3,4 ст. 76 КК
України, з метою контролю
за його поведінкою.

Запобіжні заходи
до засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7
у виді тримання під
вартою, а ОСОБА_4 - підписка
про невиїзд, до набрання вироком
законної сили не має
підстав змінювати.

Судові
витрати у виді вартості
судових товарознавчої і криміналістичної експертиз
слід покласти на засуджених
солідарно із стягненням
у користь експертної установи.

Цивільний позов
ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_6 1450 грн. слід
задовольнити, бо таке знайшло
підтвердження в суді як розмір
прямої дійсної шкоди, завданої
злочином, оскільки всього
в ОСОБА_3 було викрадено
2900 грн., з яких близькими ОСОБА_8
на досудовому слідстві
повернуто 1450 грн..

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З
А С У Д И В :

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 185 ч.
3 КК України і призначити покарання
3 роки позбавлення волі.

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 296 ч.
2 КК України і призначити покарання
1 рік позбавлення волі.

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 186 ч.
2 КК України і призначити покарання
4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_6
визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.
304 КК України і призначити
покарання 1 рік позбавлення
волі.

Згідно з
ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів шляхом часткового
складання призначених покарань,
визначити ОСОБА_6 остаточно покарання
4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з ст. 71 КК України за сукупністю
вироків частково приєднати
до визначеного покарання ОСОБА_6 невідбуте покарання за вироком Міжгірського
райсуду від 12.07.2004 р. - один
рік позбавлення волі і остаточно
визначити ОСОБА_6 до відбуття
5 років 6 місяців позбавлення
волі.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_6 рахувати з часу
затримання - з 08.01.2007 р..

ОСОБА_7 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України і призначити
покарання 1 рік позбавлення
волі.

ОСОБА_7 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити
покарання 4 роки позбавлення
волі.

Згідно з
ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим
остаточно визначити ОСОБА_7
покарання 4 роки позбавлення
волі.

Згідно з ст. 71 КК України за сукупністю
вироків частково приєднати
до визначеного покарання ОСОБА_7 невідбуте покарання за
вироком Міжгірського райсуду
Закарпатської області від
15.11.2004 р., від 06.11.2005 р. - 6 місяців
і остаточно визначити ОСОБА_7
до відбування 4 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_7
в строк відбування покарання термін перебування під вартою
на досудовому і судовому слідстві, а саме: з 09.01.2007 р. по 19.01.2007 р., з 18.04.2007 року.

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України і призначити
покарання 4 роки позбавлення
волі.

Згідно з ст.ст. 104, 75 КК України звільнити
ОСОБА_4 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, якщо він
протягом іспитового строку двох
років не вчинить нового
злочину.

Згідно з ст. 76
КК України покласти на засудженого ОСОБА_4
на час відбування покарання з
випробуванням такі обов'язки:

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично
з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжні заходи
тримання під вартою
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до
набрання законної сили вироками суду залишити без
змін.

Запобіжний захід
підписку про невиїзд ОСОБА_4 до набрання
вироком законної сили залишити
без змін.

Судові
витрати у виді вартості
судових товарознавчої експертизи
і криміналістичної
експертизи в загальній сумі 164,88 (сто шістдесят чотири грн. 88
коп. ) стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 іОСОБА_4 в користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області.

Стягнути з ОСОБА_6
в користь ОСОБА_3 1450 (одну тис.
чотириста п'ятдесят) грн..

На вирок
може бути подано апеляцію в апеляційний суд Закарпатської області
через райсуд протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженими,
які перебувають під
вартою - в той же строк з моменту
отримання копії вироку..

Суддя Міжгірського райсуду: В.П.Кривка