суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Рівненської
головуючого - Полюховича О.І.
суддів Гладкого С.В., Збитковської Т.І.
прокурора Войтюка А.М.
засудженого
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті
Рівному 25 листопада 2008 року кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1, на вирок Рівненського міського суду від 18 вересня 2008 року.
вироком ОСОБА_1, що народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року в

м.Рівному, громадянин
України, з середньою освітою,
одружений, не

працюючий,
мешканець с.Худоліївка Чигиринського району Черкаської

області, раніше судимий Рівненським міським судом 12 грудня
2007

року за ч.1
ст.189, ч.4 ст.321 КК України на п'ять
років позбавлення

волі та
на підставі ст.75 цього Кодексу
звільнений від відбування

покарання з
випробуванням з іспитовим
строком один рік,

засуджений за ч.2 ст.185 КК України на п'ять років позбавлення волі. На
підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутого за
попереднім вироком покарання, остаточно призначено п'ять років шість місяців
позбавлення волі.

ОСОБА_1.
визнаний винним в тім, що 10 червня 2008 року о 14 год. за місцем проживання
потерпілогоОСОБА_2. в квартирі АДРЕСА_1, скориставшись відсутністю в кімнаті
потерпілого, таємно викрав з шафи 1800 доларів США, чим заподіяв останньому
матеріальну шкоду на суму 8 370 грн.

У поданій
на вирок апеляції засудженийОСОБА_1. просить змінити вирок і пом'якшити
призначене покарання. Посилається, що суд першої інстанції не врахував належним
чином його каяття, допомогу у розкритті злочину і повне матеріальне
відшкодування заподіяної шкоди, а також даних про його особу.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляцію і
просив пом'якшити призначене покарання,
міркування прокурора про
залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Висновок
суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
є вірним і в апеляції не оспорюється.

При
призначенні покарання суд належним чином врахував вимоги ст.65 КК України -
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного та обставини, що
пом'якшують покарання.

Відповідно до ст.71 КК України та роз'яснень, які містяться у п.25
Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 „Про
практику призначення судами кримінального покарання” (із змінами, внесеними
згідно з Постановою Верховного Суду №18 від 10 грудня 2004 року), судам
належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути
більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина
покарання за попереднім вироком.

Вказаних вимог суд першої інстанції дотримав належним чином
і призначив остаточне покарання більшим від покарання за останній злочин, і ніж
невідбута частина за попереднім вироком.

За таких
обставин підстав для зміни вироку в частині призначення більш м'якого покарання
судова колегія не вбачає.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів,

у
х в а
л и л а :

Вирок
Рівненського міського суду від 18 вересня 2008 року щодо ОСОБА_1 залишити без
зміни, а апеляцію засудженого ОСОБА_1 - без задоволення.

С
у д д і

О.І.Полюхович
С.В.Гладкий
Т.І.Збитковська

Згідно оригіналу

Суддя-доповідач С.В.Гладкий

Згідно
статті 69 КК України призначення більш м'якого покарання, ніж передбачено
законом, можливе за наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи
винного. Колегія суддів вважає, що утримання неповнолітніх дітей винним і його
щире каяття не можна визнати такими пом'якшуючими відповідальність обставинами,
які істотно знижують ступінь тяжкості даного насильницького злочину, спрямованого
проти статевої свободи та статевої недоторканості особи і вчинений стосовно
особи похилого віку.

В апеляції
засуджений просить змінити вирок і призначити більш м'яке покарання, ніж
передбачено законом. Посилається на те, що суд при призначенні покарання не
повною мірою врахував, що він визнав свою вину і щиро розкаявся, позитивно
характеризується за місцем роботи і проживання, має на утриманні чотирьох
неповнолітніх дітей.

Заслухавши
суддю-доповідача, міркування прокурора про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи й обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що в задоволенні
апеляції слід відмовити з таких підстав.

ВинністьОСОБА_3 у вчиненні зазначеного злочину встановлена зібраними в
справі доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку і вірно кваліфікував
дії засудженого за ч.1 ст.152 КК України, що не заперечується і в апеляції.

Разом з
тим, судова колегія враховує, що відповідно п.2 ст.91 КПК до судових витрат
відносяться суми, які витрачені слідчими органами і судом при провадженні у
справі на зберігання, пересилання і дослідження речових доказів. Дані про те,
що слідчими органами було витрачено зазначену у вироку суму, в матеріалах
справи відсутні.

Тому з резолютивної частини вироку слід
виключити рішення про стягнення на користь НДЕКЦ 810 грн. 93 коп. судових
витрат.

На
підставі наведеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у
х в а
л и л а :

Вирок Млинівського районного суду від 5
липня 2007 року стосовно ОСОБА_3 в частині призначеного покарання залишити без
зміни, а апеляцію засудженогоОСОБА_3 - без задоволення.

Виключити
з резолютивної частини вироку рішення про стягнення із засудженогоОСОБА_3 на
користь НДЕКЦ при УМВС України в Рівненській області 801 грн. 93 коп. судових
витрат.

В решті
вирок залишити без зміни.

С у д д і

підпис О.А.Міщенко підпис Г.О.Горщарук підпис С.В.Гладкий

Згідно

Суддя С.В.Гладкий

А П Е Л Я Ц І Й
Н И Й С У Д Р І В Н Е Н С Ь К О Ї О Б Л А С Т І

П О
С Т А
Н О В А

13
лютого 2008 року
м. Рівне

Суддя
Апеляційного суду Рівненської області
Гладкий С.В. з участю
прокурора Горбань О.В. при попередньому
розгляді кримінальної справи за апеляцією засудженогоОСОБА_3
на вирок
Млинівського районного суду від 5
липня 2007 року,

в
с т а
н о в
и в :

На вирок
Млинівського районного суду від 5 липня 2007 року, яким ОСОБА_3 засуджений за
ч.1 ст.152 КК України на три роки позбавлення волі, засудженим подана апеляція.

Враховуючи, що ОСОБА_3. засуджений за вчинення статевого злочину, то,
відповідно до ст.20 КПК, апеляційний розгляд справи слід проводити в закритому
судовому засіданні.

За
наведених обставин, враховуючи думку прокурора про проведення закритого
судового засідання при розгляді даної апеляції, та керуючись ст.ст.20, 357, 358 КПК
України, -

п
о с т
а н о
в и в :

Апеляційний розгляд кримінальної справи щодоОСОБА_3 проводити в режимі
закритого судового засідання.

Суддя