АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження: 11-сс/790/1561/14
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , з участю апелянта ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали провадження № 11-сс/790/1561/14 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10 11 2014 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Харкова від 10 11 2014 року відмовлено ОСОБА_7 у відкритті провадження за її скаргою (Судова справа а.с.11).
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати судове рішення районного суду посилаючись на те, що нею були надані всі відомості для розгляду справи по суті, а саме нею оскаржувалась бездіяльність прокурорів як процесуальних керівників, однак, суд належним чином не дослідив всі обставини справи та прийняв поспішне, необґрунтоване, а тому і незаконне рішення (Судова справа а.с.14-20).
Так, перевіркою матеріалів справи встановлено, що приймаючи рішення по справі суд послався на те, що скарга ОСОБА_7 подана на бездіяльність прокурорів не є предметом оскарження в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України (а.с. 11-об.).
Однак з таким рішенням суду першої інстанції неможливо погодитись виходячи із того, що п.1 ч.1 ст.303 КПК України прямо передбачено можливість подачі скарги зацікавленою особою на нездійснення слідчим або прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, на що суд першої інстанції не звернув увагу.
Суд не прийняв до уваги те, що ОСОБА_7 як заявником з правами потерпілої, подано скаргу на те, що прокурори, як процесуальні керівники по справі, не виконують процесуальні дії, які вони зобов`язані вчинити у визначений строк, виходячи із того, що і слідчий у встановлений кримінальним процесуальним законом строк не розглянув ряд її скарг, заяв та клопотань. (Судова справа а.с.1-10, кримінальне провадження т.1 а.с.303; т.3 а.с.116,222).
Крім того суд першої інстанції не дослідив того, що в скарзі ОСОБА_7 були викладені й інші прохання без обговорення можливості вирішення яких прийняття судового рішення по справі слід вважати поспішним.
За таких обставин колегія суддів вважає прийняте судом першої інстанції рішення немотивованим, прийнятим на недостатньо досліджених обставинах справи і таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 303-307 КПК України.
Оскільки по даній справі, встановивши помилковість висновків суду першої інстанції, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості постановити нове судове рішення, так як справа по суті ще не розглядалась, тому, за відсутності іншого законодавчо визначеного способу забезпечення виконання завдань кримінального судочинства визначених ст.2 КПК України, суд апеляційної інстанції змушений застосувати найприйнятніший спосіб захисту порушеного права через відновлення процедур, передбачених ст.ст.304-306 КПК України.
Керуючись ст.ст.392,405,407,419,422,423 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 - задовольнити.
Дану справу повернути до Київського районного суду для відновлення процедур, передбачених ст.ст.304-306 КПК України.
Оскарження даної ухвали, в порядку ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий Судді