Справа № 1705/1454/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2012 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в особі:

головуючого судді Б. Г. Юзьвяк

при секретарі Свирида М.І.

за участю прокурора Шарабар А.В.

захисника: ОСОБА_1

представника служби у справах неповнолітніх ОСОБА_2,

законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, учня ІНФОРМАЦІЯ_4, (навчається екстерном) з незакінченою середньою освітою, не одруженого, за змістом ст.89 КК України раніше не судимого

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2012 року близько 20 години, ОСОБА_4, знаходячись за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_5, побачив мобільний телефон, який належав ОСОБА_5, та керуючись корисливими спонуканнями, вирішив його викрасти.

Скориставшись відсутністю власниці телефону, та нагляду за його діями зі сторони інших осіб, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 таємно викрав мобільний телефон "Самсунг GТ-С3010", вартістю 320 грн., завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 винним себе у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю та дав слідуючі показання. 24 лютого 2012 року, ввечері в гості до його мами прийшла неповнолітня ОСОБА_5. Біля 20 години ОСОБА_5 з його мамою пішли в місто, а свій мобільний телефон марки "Самсунг", ОСОБА_5 залишила в одній з кімнат заряджатися. Коли вони йшли до міста ОСОБА_4 сидів і грав на цьому телефоні ігри з дозволу ОСОБА_5. Після того, як ОСОБА_5 пішла в місто, він вирішив забрати її мобільний телефон собі і продати його. Мобільний телефон заховав у пральну машинку, а коли ОСОБА_5 з його мамою повернулась додому і почала шукати мобільний телефон, він сказав, що ОСОБА_5 забирала його з собою в місто і напевно десь загубила. На другий день пішов та здав цей телефон в магазин "Абазон" за 120 грн, сказавши власнику магазину, що це його власний телефон. З ним ходив здавати телефон ОСОБА_7, якому він теж сказав, що продає свій телефон. На даний час телефон повернуто, у скоєному розкаюється.

ОСОБА_2 визнання своєї вини підсудним, його вина підтверджується показами потерпілої, свідків, документами по справі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 24 лютого 2012 року ввечері прийшла в гості до знайомої своєї мами, ОСОБА_3. Свій мобільний телефон "Самсунг" залишила в будинку заряджатися. Біля 20 години вона з ОСОБА_3 пішли в місто. Коли йшла, з її дозволу ОСОБА_4 грав на телефоні ігри. А коли вони повернулись через години дві, то телефону на місці не було. На запитання де подівся телефон, ОСОБА_4 відповів, що він телефону не брав, а нібито вона забирала телефон в місто і десь його загубила. Зараз телефон їй повернуто і претензій до ОСОБА_4 вона не має.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 24 лютого 2012 року був в гостях в будинку ОСОБА_8. Також там була і ОСОБА_5, яка залишила свій мобільний телефон в кімнаті на тумбочці щоб заряджався, а сама з мамою ОСОБА_4 пішла в місто. В цей час ОСОБА_4 з дозволу ОСОБА_5 грався цим телефоном. Як ОСОБА_5 шукала телефон він вже не бачив. А на слідуючий десь він ходив з ОСОБА_4 в магазин "Абазон", де ОСОБА_4 продав якогось мобільного телефону, сказавши що продає свій мобільний телефон.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що є приватним підприємцем і має магазин з продажу мобільних телефонів. В лютому цього року до магазину прийшов ОСОБА_4, який хотів продати мобільний телефон марки Самчунг С 3010. Свідок запитав чи телефон не крадений, і ОСОБА_4 запевнив його, що це його власний телефон. Оглянувши стан телефону, свідок купив його у ОСОБА_4 за 120 гривень. А потім телефон вилучили, бо виявилось, що він крадений.

Оцінивши зібрані і перевірені в судовому засіданні докази з точки зору їх достовірності, достатності та допустимості, суд дійшов висновку, що злочин мав місце, скоїв його підсудний ОСОБА_4, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні міри покарання суд враховує обставини, що пом'якшують покарання щире розкаяння у скоєному злочині, добровільне відшкодування збитків, скоєння злочину у неповнолітньому віці. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено. Суд враховує особу підсудного, який за місцем проживання та навчання характеризується негативно, виховувався в багатодітній родині без участі батька.

Враховуючи дану сукупність обставин що помякшують та обтяжують покарання, даних що характеризують особу, суд приходить до висновку що перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства з обранням покарання у вигляді громадських робіт.

На підставі викладеного та керуючись 323, 324 КПК України, суд,

З А СУ Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.1 ст.185 КК України і з застосуванням ст.100 КК України призначити покарання - 60 (шістдесят) годин громадських робіт.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі мобільний телефон "Самсунг GТ-С3010", гарантійний талон на цей телефон, картонну коробку на мобільний телефон, пластикову сім карту, передані потерпілій ОСОБА_5 залишити у її власності.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області, протягом 15 діб з моменту проголошення вироку, через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя :