Номер провадження 1-кп/754/544/14
Вирок
Іменем України
05.09.2014 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0008250 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого в силу статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 186 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 .

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_3 31 липня 2014 року приблизно 17 год. 35 хв. знаходячись біля кафе «Кафетерій», що по вул. Бальзака, 63 в м. Києві побачив на шиї потерпілого ОСОБА_5 золотий ланцюжок, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення вказаного ланцюжка. ОСОБА_3 шляхом ривка, рукою зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_5 золотий ланцюжок та після чого утримуючи при собі викрадене майно, незважаючи на вимогу потерпілого повернути належні йому речі, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 5 000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив, що він дійсно 31 липня 2014 року перебуваючи біля кафе «Кафетерій», що по вул. Бальзака, 63 в м. Києві зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_5 золотий ланцюжок.

На підставі частини третьої статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, тому кваліфікує його умисні дії за частиною першою статті 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується, має на утриманні малолітню дитину, працює не офіційно, не судимий в силу статті 89 КК України та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно до статті 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно статті 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкцій частини першої статті 186, із застосуванням статті 75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

Засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 186 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття основного покарання з випробуванням іспитовим строком на один рік.

Відповідно до статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтись на реєстрацію в ці органи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому залишити у вигляді особисте зобов`язання.

Речові докази, які зберігаються на відповідальному зберіганні у потерпілого залишити йому за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: