09.07.2015
Справа № 469/657/15-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді- ОСОБА_1
при секретарі:- ОСОБА_2
прокурора- ОСОБА_3
обвинуваченої- ОСОБА_4
захисника- ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Матіясове Березанського району Миколаївської області, громадянки України, освіта базова загальна середня, раніше не судимої, працездатної, неодруженої, маючої на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
04.05.2015 року, о 16.30 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи на асфальтованій дорозі, навпроти території домоволодіння своєї матері ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли між нею та ОСОБА_6 , розуміючи, що її діяння є незаконними та протиправними, маючи злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень останній, цілеспрямовано завдала два-три удари долонею правої руки в область лівої частини голови ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , схопила останню за волосисту частину голови та в боротьбі відштовхнула ОСОБА_6 на сітку рябицю, в результаті чого ОСОБА_6 впала на землю.
Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тім`яної області голови, гематоми в області лівого стегна, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Злочин є закінченим, і вчиненим з прямим умислом.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнала повністю, підтвердила вчинення нею злочину при викладених вище обставинах та пояснила суду, що вона 04.05.2015 року, близько 17:00 години перебувала на території домоволодіння своєї матері ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_2 , де косила траву. Неподалік від неї знаходилася потерпіла ОСОБА_6 , з якою у неї були давні неприязні стосунки по причині конфлікту, який виник між їхніми дітьми. Раптом вона почула, що ОСОБА_6 ображає її та її дитину непристойними словами. Після цього вона кинула косу на землю, і почала наближатися до потерпілої. Підійшовши до неї близько, обвинувачена нанесла потерпілій удар долонею у голову. Потім вони схопили одна одну за волосся, і між ними почалася бійка, в ході якої вона, як їй здається, ще нанесла декілька ударів ОСОБА_6 .
Всі обставини інкримінованого їй злочину обвинувачена визнає. У скоєному щиро розкаюється.
Оскільки обвинувачена свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, а також всі фактичні обставини вчинення злочину, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
В зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3. ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченої і потерпілої, та дослідженням письмових доказів, що підтверджують ступінь тяжкості тілесних ушкоджень завданих потерпілій, а також письмових доказів, що містять характеризуючі дані про особу обвинуваченої.
Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що 04.05.2015 року, близько 17:00 години, вона сиділа на лавці біля свого домоволодіння, яке знаходиться біля домоволодіння матері обвинуваченої ОСОБА_8 . На дворі також знаходився її неповнолітній син. Почувши, що ОСОБА_8 не дозволяє її сину пройти у провулок, вона підійшла до неї, щоб з`ясувати причини такої її поведінки. Між ними виникла сварка. В ході сварки до них підійшла обвинувачена, яка косила траву неподалік. Викинувши косу, яка у неї була в руках, та наблизившись до неї близько, обвинувачена почала наносити їй удари рукою по голові. Після цього вони схопили одна одну за волосся. Коли бійка припинилася, вона звернулася до працівників міліції з заявою про вчинення злочину. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень вона тиждень перебувала на стаціонарному лікуванні у Березанській ЦРЛ.
Згідно висновку експерта № 757/611-15 від 03.06.2015 року (а.с.60-61), у ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забоїв м`яких тканин тім`яної області голови, гематоми в області лівого стегна, які утворилися в результаті не менше трьох ударних впливів тупими твердими предметами. За ступенем тяжкості, кожне тілесне ушкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
На підставі викладеного, враховуючи, що показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, суд кваліфікує дії обвинуваченої за ч.1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.
Призначаючи обвинуваченій покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості та особу обвинуваченої, а саме, що по місцю проживання обвинувачена ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.с.66), виховує двох неповнолітніх дітей (а.с.66, 67), раніше не судима (а.с.65), на обліку у лікаря нарколога, невропатолога та психіатра обвинувачена не перебуває (а.с.62).
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченої у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, їй має бути призначене необхідне і достатнє покарання у виді громадських робіт.
До початку судового розгляду потерпілою заявлено до обвинуваченої цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, однак під час судового розгляду потерпілою подано до суду письмову заяву від 09.07.2015 року (а.с.57) про залишення її позову без розгляду.
За таких обставин, суд вважає за необхідне цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком на 90 (дев`яносто) годин.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: