Справа № 631/444/15-к
№ провадження 1-кп/631/55/15
ряд. 18

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2015 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачуваної ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Попівка Красноградського району Харківської області, громадянка України, не працююча , незаміжня , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима ,у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України
21 листопада 2014 року, близько 07 години ОСОБА_4 , приїхала в центр смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області. Близько 08 години вона зайшла до магазину «Автозапчастин», який розташований на площі Кооперативна смт. Нова Водолага Нововодолазького району Харківської області, та виходячи з нього, на землі, на відстані близько 5 метрів від магазину, помітила мобільний телефон «LG E612» в корпусі чорного кольору. В цей час у неї виник злочинний намір, спрямований на крадіжку даного мобільного телефону. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь, скориставшись тією обставиною, що біля магазину нікого не має та на неї ніхто не звертає уваги, шляхом вільного доступу таємно викрала мобільний телефон «LG E612» в корпусі чорного кольору вартістю 765 гривень (згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області №3938 від 15.12.2014 р.), з сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» вартістю 10 гривень, на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 20 гривень, що належав ОСОБА_5 , чим спричинила останньому матеріальний збиток на загальну суму 795 гривень, та поклала його до кишені власної куртки.
Викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 розпорядилася за власним розсудом, заподіявши ОСОБА_5 матеріальний збиток на вищевказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна /крадіжка/.
Під час досудового розслідування між підозрюваною та потерпілим 21.03.2015 року укладена угода про примирення.
Згідно з даною угодою підозрювана повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України .
Підозрювана розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:
для підозрюваної - обмеження права на оскарження вироку,
для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394 та 424 цього Кодексу, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення, і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ст. 424 КПК України, підозрюваному роз`яснено і є зрозумілими;
для підозрюваної - відмова від здійснення прав, передбачених абзацами ч.5 ст. 474 КПК України.
Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяви клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів обвинувачуваному роз`яснено і є зрозумілими.
Підозрювана розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання нею Закону і будь-якого положення складеної угоди про примирення
У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку , та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Підозрювана розуміє, що умисне невиконання угоди про примирення є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 -1 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, та не суперечить інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Підозрювана погоджується на призначення узгодженого покарання.
При призначенні покарання судом також враховуються пом`якшуючи покарання обставини передбачені ст. 66 КК України, як щире каяття, та обтяжуючи обставини передбачені ст. 67 КК України відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваною і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Питання судових витрат вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України .
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) на користь держави .
Стягнути з ОСОБА_4 293 грн.40 коп. судових витрат на користь експертної установи.
Речові докази - мобільний телефон «LG E612» залишити власнику ОСОБА_5 .
Копію вироку негайно вручити підозрюваному, потерпілій, та прокурору.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1