БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/783/15-к
Провадження № 1-кс/497/105/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.04.2015 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

його захисника ОСОБА_6 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 578 від 19.01.2010 року, доручення Одеського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги № 015-0001583 від 01.04.2015 року, ордер ОД №077962 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград, Одеської області, болгарина за національністю, громадянина України, маючого не повну середню освіту, не одруженого, періодично працюючого за наймом у приватних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.11.2009 року Болградським районним судом за ст.ст. 395, 304 ч.1, 185 ч.3 КК України до п`яти років позбавлення волі, ухвалою Торезького міського суду Донецької області від 14.04.2014 року від відбування покарання за названим вище вироком звільнений умовно-достроково на 4 місяці 25 днів, особу якого встановлено згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 27.07.2012 року Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2015 року слідчий СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області лейтенант міліції ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

З клопотання вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 , який будучи раніше судимим скоїв кримінальний злочин за наступних обставин.

23 квітня 2014 року, приблизно об 11:00 годині, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з господарем вказаного домоволодіння ОСОБА_7 , 1952 року народження, яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з умислом направленим на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс останньому три удари правою ногою в область лівого стегна, від чого ОСОБА_7 впав на бетонне покриття двору вказаного домоволодіння на правий бік, після чого ОСОБА_5 наніс йому ще два удари правою ногою у ліве стегно. Після цього ОСОБА_7 підвівся з землі та, скориставшись тим, що ОСОБА_5 відволікся, припинивши свої насильницькі дії, з метою уникнення подальшої розправи зі сторони ОСОБА_5 , зайшов у свою кімнату, розташовану у будинку за вказаною адресою. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи з тим же єдиним умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , пройшов за останнім у будинок, де, наздогнавши його, наніс йому сім ударів один за другим обома кулаками у область обох очей, один удар правим кулаком у щелепу, один удар правим кулаком в область носа та три удари лівим кулаком в область ребер справа, після того, не зупиняючись на скоєному, взявши скляний глечик у праву руку наніс ним один удар по голові ОСОБА_7 , в результаті чого останньому, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді різаної рани на лобі зліва на 1 см. вище лівої брови, різаної рани на обличчі в проекції лівого кута нижньої щелепи, забитої рани в області правої брови, синці навколо правого і лівого ока, синця в області лівої вушної раковини, садна в області спинки носа, крововиливи на слизовій оболонки нижньої губи по центру на тлі якого є два садна, синці на верхній губі по центрі, травматичного вивиху першого зуба на верхній щелепі зліва, синця на правій бічній поверхні грудної клітки на рівні 6-8-го ребер між середньою пахвовій і лопаткової лініями, синця в середньої третини правого плеча по зовнішній поверхні садна на задній поверхні правого ліктя, які у сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_5 органом досудового слідства підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

По твердженню слідчого застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою пов`язано з необхідністю запобігання спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття його на виклики слідчого, прокурора та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом не прибуття.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що між та потерпілим ОСОБА_7 ще в березня 2014 року виник конфлікт, під час якого він завдав удари останньому. Після цього у нього були відібрані пояснення у приміщенні Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області. Оскільки він раніше був неодноразово судимий, і важко було влаштуватися на роботу з таким послужним списком, він періодично працював за наймом у приватних осіб по різним селам Болградського району Одеської області. За весь цей час, він лише двічі восени 2014 року виїжджав до Криму автомобільним транспортом, з метою реалізації винограду, на короткий термін. Найбільше часу він проживав в с. Коса Болградського району Одеської області. 31 березня 2015 року він приїхав до м. Болград, щоб з`ясувати питання щодо можливості отримання прикордонного паспорту в Болградському РС ГУДМС. Ввечері цього ж дня біля бару «Казка» він порушив громадський порядок, в зв`язку з чим 01.04.2015 року був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП та призначено стягнення у вигляді адміністративного арешту на 3 (три) доби. Об 11 годині 01 квітня 2015 року він був фактично затриманий. Проте, що він перебував у розшуку, йому не було відомо. Вважає, що між ним та потерпілим можливе примирення, приховуватися від органу досудового розслідування і суду наміру не має.

Захисник адвокат ОСОБА_8 вважав, що підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки його підзахисний вину визнає повністю, злочин в якому він підозрюється є не тяжким злочином, між ним та потерпілим можливе примирення, усі свідки допитані, докази зібрані, не має необхідності будь-яким чином впливати на потерпілого чи свідків, просив обрати до підзахисного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

23 квітня 2014 року за заявою потерпілого ОСОБА_7 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000353 внесено запис про вчинення кримінального правопорушення за ст.125 ч.1 КК України, та розпочато досудове розслідування, у подальшому перекваліфіковано на ст.125 ч.2 КК України.

ОСОБА_5 24 квітня 2014 року був допитаний як свідок.

31 травня 2014 року слідчим вручено підозру ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 двоюрідному брату ОСОБА_5 , оскільки місце перебування останньому не було відомо.

Ухвалою слідчого судді від 27.06.2014 року було надано дозвіл на привід до Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_5 для його участі в розгляді судом клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Строк дії даної ухвали сплив 27.08.2014 року.

30.06.2014 року постановою слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 зупинено досудове розслідування та оголошено підозрюваного в розшук.

01 квітня 2015 року слідчий СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_11 відновив досудове розслідування.

В той же день ОСОБА_5 особисто було вручено повідомлення про підозру, складену 31.05.2014 року

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, визнав себе винним повністю і дав свідчення.

Крім того, 01 квітня 2015 року постановою Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на три доби.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Статтею 184 КПК України чітко визначено вимоги до клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 194 ч.2 КПК України, слідчий суддя, зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що слідчий суддя, суд має ретельно перевіряти відповідність поданого клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу вимогам ст.184 КПК України, а також своєчасність надходження клопотання до суду з дотриманням термінів та надання підозрюваному, обвинуваченому копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

Також слід зазначити, що тримання під вартою має застосовуватись лише у виняткових випадках як крайня міра, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження, що повинно враховуватися судами у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України та Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі «Ассенов та інші проти Болгарії».

Згідно п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (надалі Конвенція), зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для необхідності тримання під вартою, що також зазначено у Рішенні ЕСПЛ «Єлоєв проти України» (п. 60).

Реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, має враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали про привід підозрюваного) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, а тому в судовому рішенні судові органи зобов`язані, розглянувши можливість обрання альтернативних запобіжних заходів, навести інші підстави для тримання особи під вартою. (Рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі «Прокопенко проти України»).

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України».

Таким чином, аналізуючи вказані норми закону та практику ЕСПЛ слід зазначити, що слідчий суддя, суд не вправі застосовувати більш тяжкий запобіжний захід ніж той, про застосування якого подане клопотання.

В той же час за наявності підстав, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні. В такому випадку суд, керуючись вимогами ч. 4 ст. 194 та пунктами 3 - 5 ч. 1 ст. 196 КПК України, має зазначити у резолютивній частині ухвали про обрання запобіжного заходу певного виду, а у мотивувальній - зазначити, чому вважає недоведеними обставини, що свідчать про обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу та недостатність застосування для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні більш м`яких їх видів, визначених у ч. 1 ст. 176 КПК.

Суд вважає, що на етапі розгляду питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою аргументами на користь такого рішення став лише той факт, що підозрюваний був раніше судимий, та приховувався від органу досудового розслідування, тобто ризик його втечі.

Клопотання необхідності обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою слідчим обґрунтовано необхідністю запобігання спробам підозрюваного перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття його на виклики слідчого, прокурора та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Будь-яких інших підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зазначено, не встановлено їх і в судовому засіданні, оскільки інші доводи позиції обвинувачення та слідства є недоведеними та не відповідають діючому процесуальному законодавству.

Судом не приймаються до уваги доводи як слідчого так і прокурора, які зазначені ними тільки в судовому засіданні з приводу додаткових можливих ризиків щодо підозрюваного та знаходження його у розшуку, оскільки вказане не відповідає нормам процесуального законодавства та вважаються судом не доведеними.

Слід також зазначити, що слідчим не надано суду протоколу адміністративного арешту підозрюваного, що позбавляє суд можливості перевірити фактичний час затримання даної особи, що є важливим при визначені строку дії запобіжного заходу, який слідчим суддею буде обрано, але під час розгляду вказаного клопотання у відповідності до норм КПК України слідчий суддя позбавлений можливості реагувати належним чином на вказане.

Втім, зі слів присутнього в судовому засіданні начальника конвою Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_12 , ОСОБА_5 був поміщений в ІТТ 01.04.2015 року об 11:05 годині.

Згідно ст. 181 ч.ч., 2 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

У відповідності до ч.6 вказаної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Оскільки строк досудового розслідування був розпочатий 31.05.2014 року, у подальшому 30.06.2014 року зупинений, та лише 01.04.2015 року відновлений, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на час проведення досудового розслідування тобто до 30 квітня 2015 року, включно.

При обрані запобіжного заходу суд враховує: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення, той факт, що підозрюваний обвинувачується у скоєнні злочину невеликої тяжкості, і який відноситься до категорії приватного обвинувачення, раніше був судимий, скоїв злочин в якому він підозрюється будучи на умовно-достроковому звільненні, має постійне місце реєстрації та проживання, якому не було достаменно відомо про підозру відносно нього, про те, що він оголошений в розшук, за останнім місцем відбування покарання характеризується позитивно, та як вбачається з характеристики «сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення», не має наміру переховуватись від органу досудового розлідування та суду чи перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином.

На підставі викладеного, суд вбачає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків передбачених статтею 181 КПК України

Разом з тим суд вважає, що є необхідність з урахуванням всіх матеріалів кримінального провадження та особи підозрюваного обрати до підозрюваного домашній арешт у вигляді заборони підозрюваному залишати житло з 21:00 години вечора до 07:00 години ранку, з зобов`язанням останнього неухильно з`являтися за викликом до органу досудового розслідування та суду.

У відповідності до ч. 1 ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 184, 193, 194, 196, 203, 206, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області лейтенанта міліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Болград, Одеської області, підозрюваному у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 30 квітня 2015 року, що полягає у забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 години до 07:00 години ранку.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого СВ Болградського РВ ГУМВС України в Одеській області за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту м. Болград Одеська область, в якому він зареєстрований і фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) докласти зусиль до пошуку роботи та можливого працевлаштування на постійній основі;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі їх отримання).

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали до 30 квітня 2015 року.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1