Справа № 11а-3502007 Головуючий у
першій інстанції Данилів Є.О.
КК України Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007
року квітня 27 дня Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого -
Леона О.І.,

суддів - Вовка
А.С., Галапаца І.І.,

з участю
прокурора - Гнатіва Я.І.,

засудженого -
ОСОБА_1., представників
відповідача - ОСОБА_2

та адвоката
ОСОБА_3.,,

потерпілогоОСОБА_4.,
представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальну справу за апеляцією
директора Львівського комунального АТП №1339 на вирок Пустомитівського міського
суду Львівської області від 17 січня 2007 року,

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1,

21.02.
1986 року народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин
України, з середньою спеціальною освітою, неодружений,

працюючий
водієм Львівського комунального АТП №1339, раніше не судимий,

засуджений
за ст. 286 ч.1 КК України, та призначено покарання один рік виправних робіт по
місцю роботи з відрахуванням в доход держави 10% із суми заробітку засудженого,
без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнено
з ЛКАТП-1339 в користь ОСОБА_4 12 тис.769 грн. 78 коп. матеріальної та 70 тис.
моральної шкоди і 1.500 грн. за надання правової допомоги, 300 грн. за
проведення товарознавчої експертизи, 20 тис. моральної шкоди в користь ОСОБА_6
та 10 тис. грн. в користь ОСОБА_7, автомобіль ВАЗ-2108 р.н.НОМЕР_1 передано у
власність ЛКАТП-1339.

З
ОСОБА_1. стягнено в користь ЛКАТП-1339 17.201-10 гривень матеріальної шкоди.

Стягнуто
з засудженого 174 грн. 36 коп. за проведення судової автотехнічної експертизи в
дохід держави.

Міру
запобіжного заходу засудженому - підписку про невиїзд - залишено без змін.

ОСОБА_1
визнаний винним та засуджений за те, що 20.10. 2006 року близько 21-30 год. на
550км-450м дороги Київ-Чоп, керуючи автомобілем марки " ВАЗ - 2107 "
державний знакНОМЕР_2, будучи неуважним до оточуючої обстановки, порушив вимоги
ПДР України, а саме: п.п. 1.2, 1.5 ч.1, 12.1, 12.3, 13.1, що призвело до того,
що він не переконавшись в безпечності виїхав на зустрічну смугу проїзної
частини, що призвело до зіткнення з автомобілем ВАЗ-2108 р.н.НОМЕР_1 під
керуваннямОСОБА_4, котрий в результаті ДТП отримав тілесні ушкодження середньої
тяжкості, такіж ушкодження отримала його донька ОСОБА_6

В
апеляційній скарзі директор ЛК АТП - 1339 просить вирок суду змінити в частині
задоволення цивільного позову ОСОБА_4, відмовивши в його задоволенні.

Вважає,
що судом вирок в частиш задоволеного цивільного позову ОСОБА_4. постановлений з
порушенням законодавства, неповно з'ясовані обставини справи.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який просив частково задоволити апеляцію,
засудженого, потерпілого та представника потерпілого, які просили апеляцію не
задовольняти, представників відповідача, які просили задоволити подану
апеляцію, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, суд приходить до
висновку про часткову зміну вироку, та часткове задоволення апеляції.

Місцевий
суд повно, всебічно та об'єктивно розглянув усі докази з позиції достовірності
та допустимості і оцінив їх в сукупності, правильно кваліфікувавши дії
засудженого за ст. 286 ч.1 КК України.

Щодо
заявлених позовів про відшкодування матеріальної шкоди, то суд підставно, з
врахуванням ступеня вини заподіювача, виходячи із засад розумності, виваженості
та справедливості вирішив дане питання, стягнувши відповідні суми. Що ж
стосується моральної шкоди, то, згідно існуючої практики, судом 1 інстанції вона
стягнута неправильно і дані суми мають бути зменшені та має бути стягнуто на
користь ОСОБА_4 20.000 гривень, в користь ОСОБА_6 10.000 гривень, ОСОБА_7 5.000
гривень, враховуючи їх страждання в результаті ДТП, малолітній вік доньки та
синаОСОБА_4, одержані тілесні ушкодження, зміну звиклого способу життя
потерпілих.

Згідно
ч. 2 ст.1187 ЦК України
обов'язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається
на володільця такого джерела.

Як
вбачається з матеріалів справи автомобіль " ВАЗ 2107 " р.н.НОМЕР_2
належить відповідачу і в той день водій цього підприємства ОСОБА_1 на законних
підставах керував даним транспортним засобом, виконуючи службове завдання та
порушивши правила дорожнього руху, а потерпілий ОСОБА_4, всупереч твердженням
апелянта їх не порушував.

Що ж
стосується тверджень апелянта, що в суді 1 інстанції були порушені його права
при розгляді позову по справі, то таких порушень не має, позов був

вручений до початку судового слідства,
представник відповідача не заявляв
якихось клопотань при
цьому.

Також
вказаним судом згідно чинного законодавства та існуючої практики вирішено
питання відшкодування витрат потерпілому по наданню йому правової допомоги
адвокатом.

Крім
того, підставно вирішено судом 1 інстанції і питання відшкодування потерпілому
матеріальної шкоди в зв'язку з пошкодженням його автомобіля, оцінка якого
проведена правильно, тому в цій частині вирок зміні не підлягає.

В
зв"язку з викладеним та керуючись ст.ст. 362, 365, 366 КПК України,
колегія суддів -,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
директора ЛКАТП-1339 задоволити частково, вирок Пустомитівського міського суду
Львівської області від 17 квітня 2006 року відносно ОСОБА_1 - змінити в частині
задоволення моральної шкоди.

Стягнути з
ЛКАТП-1339 в користь:

- ОСОБА_4 -
20.000(двадцять тисяч) гривень;

- ОСОБА_6 -
10.000(десять тисяч) гривень;

- ОСОБА_7 -
5.000(п'ять тисяч) гривень.

В решті вирок
залишити без змін.

Дана
ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному
порядку та на неї може бути внесене касаційне подання до Верховного Суду
України протягом шести місяців з дня її проголошення.