У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Жука В.Г.

прокурора

Колесниченка О.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 20 березня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь в
апеляційному розгляді справи, на ухвалу апеляційного суду Волинської області
від 21 вересня 2007 року.

Вироком
Ковельського міськрайонного суду від 22
червня 2007 року засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

двічі судимого, останнього
разу

27.06.2002
року за ч. 1 ст. 187 КК України

на
3 роки позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК
України на 5 років позбавлення волі;

ч. 2 ст. 187 КК України на 8 років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, а на підставі ст. 70 КК України
за сукупністю злочинів на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою
апеляційного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року вирок щодо
ОСОБА_1. змінено: у частині призначеного покарання засудженому за ч. 2 ст. 187
КК України застосовано ст. 69 КК України і призначено за цим законом 5 років 6 місяців позбавлення волі; за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК України
залишено покарання призначене судом у виді 5 років позбавлення волі, а на
підставі ст. 70 КК України остаточно призначено 5 років 6 місяців позбавлення
волі. Виключено з мотивувальної частини вироку обтяжуючу відповідальність
обставину - вчинення злочину повторно. В решті вирок залишено без зміни.

За
вироком суду, ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що він 3 квітня 2007
року близько 22 год. 30 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_2., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для
життя та здоров'я ОСОБА_3., заподіявши йому легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я, відкрито викрали мобільний телефон потерпілого разом із
СІМ-карткою та гроші у сумі 3 грн., а всього на загальну суму 478 грн.

Крім
того, 4 квітня 2007 року близько 1
години ОСОБА_1. у м. Ковелі на бул. Л. Українки, погрожуючи застосуванням
насильства, що не є небезпечним для життя
та здоров'я ОСОБА_4., повторно намагався заволодіти майном останнього,
однак не довів свій умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі,
оскільки потерпілий втік з місця події.

У
касаційному поданні прокурор просить скасувати ухвалу апеляційного суду через
невідповідність призначеного покарання засудженому ОСОБА_1. тяжкості вчинених
ним злочинів та особі засудженого. Твердить, що суд апеляційної інстанції
безпідставно застосував ст. 69 КК України, тоді як фактично підстави для
застосування цієї статті відсутні. Зазначає, що суд апеляційної інстанції не
урахував, що ОСОБА_1. вже був засуджений за вчинення корисливих злочинів, на
шлях виправлення не став, а знову вчинив розбійний напад. До того ж у справі відсутні данні, які б свідчили про
хворобу засудженого та наявність у нього на утриманні неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримку касаційного подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене
покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових
злочинів. За наявності декількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд
може на підставі ст. 69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої
межі, встановленої за цей злочин у санкції статті Особливої частини КК.

У кожному такому випадку суд зобов'язаний у мотивувальній частині вироку
зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає
такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на
пом'якшення покарання.

Зазначених вимог закону не додержано апеляційним судом при зміні вироку
щодо ОСОБА_1 у частині призначеного йому покарання.

Так суд, дійшовши висновку про необхідність застосовування ст. 69 КК
України, в обґрунтування послався на те, що засуджений щиро розкаявся у
вчиненому, відшкодував потерпілому завдані збитки, наявність у нього хвороби та
сімейний стан.

Однак, як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_1. неодноразово
судимий, у тому числі й за вчинення
розбійного нападу, на шлях виправлення не став, вчинивши аналогічні
корисливі злочини.

До того ж, перевіркою матеріалів справи не знайшло підтвердження й
посилання суду на наявність у засудженого хвороби, оскільки будь-які документи,
що підтверджували б такі данні у справі
відсутні. В матеріалах справи міститься лише виписка №217, про те, що ОСОБА_1.
знаходився на лікуванні в лікувальній установі у період з 6 по 20 листопада
2003 року з приводу завданих йому ножових поранень, однак без вказівки на хворобу, як наслідок. Немає в
матеріалах справи й будь-яких документів, що вказували б на цивільний стан
засудженого (стан шлюбу чи батьківство).

За таких обставин, висновок апеляційного суду про те, що дані обставини
пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених
ОСОБА_1 злочинів є сумнівним.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Волинської області від 21 вересня 2007 року щодо
ОСОБА_1 у частині призначеного покарання скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

судді:

Редька
А.І. Лавренюк М.Ю. Жук В.Г.