АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1046/14 Справа № 206/5998/14-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2014 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 11 вересня 2014 року було задоволено клопотання слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України. Строк тримання підозрюваного під вартою ухвалою слідчого судді визначено до 09 листопада 2014 року.

Суд першої інстанції в обґрунтування рішення зазначив, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, за одне з яких передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, тому наведені прокурором обставини про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, є недостатньою мірою і дають суду підстави вважати обґрунтованим існування ризиків зазначених у ст.177 КПК України. Крім того, слідчий суддя зазначила, що оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків не знайшлося, то застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як порука не виявляється можливим.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11 вересня 2014 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування своїх вимог, адвокат посилається на те, що рішення слідчого судді є незаконним, оскільки в судовому засіданні прокурором не була обґрунтована та доведена необхідність застосування саме такого виду запобіжного заходу. Поряд з цим не було надано доказів існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Адже ОСОБА_9 не притягувався до кримінальної відповідальності, визнає себе винним та щиросердно кається у скоєнні протиправних дій, а санкція статті даного кримінального правопорушення передбачає не тільки позбавлення волі, а й обмеження її.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_11 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін, пояснення слідчого, який вказував на наявність ризиків, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів кримінального провадження, в провадженні Самарського РВ Дніпропетровського МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 16.01.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.162, ч.2 296 КК України. 11 вересня 2014 року ОСОБА_9 вручене повідомлення про підозру у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень.

Апеляційним переглядом встановлено, що висновок викладений в ухвалі слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України відповідає обставинам справи.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Разом з тим, при розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний був перевірити відповідність цього клопотання вимогам п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Однак, зазначені вимоги закону при прийнятті оскаржуваної ухвали не дотриманні. Слідчий суддя не перевірив відповідність змісту клопотання вимогам ст. 183 КПК України. У клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначених в клопотанні.

Отже, з огляду на викладене, у зв`язку з зазначеними істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, а апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.
Колегія суддів, враховує існування ризиків, визначених у клопотанні слідчого, а також наявність доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України, за яке можливе покарання виключно у вигляді позбавлення волі до чотирьох років, міцність соціальних зв`язків: ОСОБА_9 має постійне місце проживання, проживає разом зі своєю матір`ю. Підозрюваний раніше не судимий, має позитивні характеристики, що в сукупності з іншими обставинами дає підстави обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, який буде достатнім для забезпечення наявних ризиків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
З урахуванням перелічених обставин, оцінивши їх в сукупності, необхідним та достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку про доцільність обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 179, 194, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11вересня 2014 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 скасувати.

Клопотання слідчого Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.296 КК України, задовольнити частково.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області, якою застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 09 листопада 2014 року включно, що полягає у забороні залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 на вказаний строк наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду у встановлений строк;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Звільнити ОСОБА_9 з-під варти в залі судового засідання.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_9 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Судді: