Справа № 515/2742/14-к
Провадження № 1-кп/515/8/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

10 березня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше судимого: 21.09.2011 року Татарбунарським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років та 1 місяця позбавлення волі, 04.01.2013 року достроково звільненого з місць позбавлення волі на підставі постанови Прилуцького районного суду Чернігівської області від 27.12.2012 року, не відбутий строк покарання склав 1 рік 5 місяців та 19 днів; 06.11.2014 року Саратським районним судом Одеської області за ст.185 ч.3, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2014 року близько 02:00 год. ОСОБА_4 навмисно, з метою таємного викрадення чужого майна, через незачинену хвіртку потрапив на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_5 . Далі, через незамкнені дверцята, ОСОБА_4 потрапив в салон легкового автомобілю марки ЗАЗ , моделі 110247, 2003 року випуску, звідки повторно, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: автомобільний програвач Pioneer DEN-P2050MPG, залишкова вартість якого становила 378 грн.28 коп.; шкіряну чоловічу борсетку , залишкова вартість якої становила 50 грн., а також металеву кришку для каналізаційного люка, залишкова вартість якої становила 100 грн., яка знаходилась на господарчому подвір`ї вказаного домоволодіння.

З викраденим майном ОСОБА_4 з місця пригоди зник, розпорядившись ним на власний розсуд та завдавши своїми діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 528 грн. 28 коп.

Обвинувачений повністю визнав себе винним у скоєнні вказаного злочину, детально розповів про обставини скоєного та не оспорював фактичні докази по справі, які були оголошені в судовому засіданні.

Так, ОСОБА_4 пояснив, що дійсно 09.08.2014 року, близько 02:00 год. він, через незачинену хвіртку потрапив на територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 та через незамкнені дверцята потрапив в салон легкового автомобілю марки ЗАЗ , звідки викрав автомобільний програвач Pioneer DEN-P2050MPG та шкіряну чоловічу борсетку, які виніс до сусіднього городу. Потім повернувся та викрав металеву кришку для каналізаційного люка, яка знаходилась на господарчому подвір`ї вказаного домоволодіння.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, вина ОСОБА_4 підтверджується також матеріалами кримінального провадження:

-заявою ОСОБА_5 про скоєння злочину від 05.09.2014 року;

-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 05.09.2014 року;

- протоколами проведення слідчих експериментів та фотоблицями до них від 07.11.2014 року ;

- експертним товарознавчим висновком № 67 від 15.10.2014 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього від 10.11.2014 року.

Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд находить їх достовірними, не суперечливими та вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, з проникненням до сховища.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, негативно характеризується за місцем мешкання.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Підстав для застосування відносно нього правил ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає.

До того ж, беручи до уваги, що 06.11.2014 року ОСОБА_4 був засуджений Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України, в силу ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, вказане правопорушення вчинив до постановлення попереднього вироку Саратським районним судом Одеської області, відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, суд вважає необхідним визначити покарання шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним за попереднім вироком у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі з врахуванням положень ст. 72 КК України.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

З огляду на те, що викрадені предмети були передані потерпілому по справі на зберігання, суд вважає за необхідне зазначити, що вони є повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь потерпілого належить стягнути документально підтверджені процесуальні витрати на суму 300 грн.

Відповідно до ст. 537 ч.1 п.12 КПК України тимчасово залишити засудженого ОСОБА_4 у СІЗО м.Ізмаїл до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 покарання шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Саратського районного суду від 06.11.2014 року у вигляді 1 року 7 місяців позбавлення волі і остаточно до відбування призначити 4 (чотири) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з 09 серпня 2014 року, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком Саратського районного суду від 06.11.2014 року, згідно ч.4 ст.70 КК України.

Відповідно до ст. 537 ч.1 п.12 КПК України тимчасово залишити засудженого ОСОБА_4 у СІЗО м.Ізмаїл до набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 процесуальні витрати на суму 300 грн.

Речові докази - автомобільний програвач Pioneer DEN-P2050MPG, шкіряну чоловічу борсетку, металеву кришку для каналізаційного люка - вважати повернутими власнику - ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено учасниками судового провадження впродовж 30 днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 у той же строк з моменту вручення йому копії вироку, до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя