УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

05 лютого 2008
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Романова О.В.,

суддів: Зав'язуна
С.М. та Михайловського В.І.,

з участю: прокурора Селюченко І.І.,

захисника ОСОБА_1.,

виправданого ОСОБА_2.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Богунського
районного суду м.Житомира від 05.11.2007 року, яким

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, раніше
не судимого,

визнано
невинним в скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 364 ч.3 КК України і по суду виправдано.

Органом досудового слідства ОСОБА_2. обвинувачується в тому, що працюючи
на посаді старшого оперуповноваженого відділення боротьби з незаконним обігом наркотиків УМВС України в
Житомирській області, будучи працівником правоохоронного органу та
службовою особою, яка здійснює функції представника влади він скоїв зловживання
службовим становищем, тобто умисно, з корисливих мотивів використав службове
становище всупереч інтересам служби, що заподіяло істотну шкоду державним
інтересам та заволодів чужим майном шляхом обману за наступних обставин.

Згідно наказу
УМВС України в Житомирській області № 178 о/с від 31.12.2003 року ОСОБА_2. був
призначений на посаду старшого оперуповноваженого відділення боротьби з
незаконним обігом наркотиків Житомирського міського відділу УМВС України в
Житомирській області.

26 лютого 2005 року, близько 14-30 год. ОСОБА_2. разом з іншими працівниками
ВБНОН Житомирського MB УМВС Дяченком С.П. та Тищуком

Справа №11-89/2008 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Іонніков В.М.

Категорія ч.3
ст.364, ч.1 ст. 190 КК України Доповідач
у суді 2-ї інстанції Зав'язуй С.М.

2

K.B. прибув за
адресою: АДРЕСА_1, де за наявними у нього оперативними даними було організовано
місце для незаконного виробництва вживання
та виготовлення громадянами наркотичних засобів. Під час проведення
оперативно-розшукових заходів за вказаною адресою у ОСОБА_3., ОСОБА_4. були
виявлені та вилучені наркотичні засоби та
предмети і речі, які застосовуються при виготовленні наркотичних засобів. На
вказаній квартирі разом з цими особами був виявлений військовий офіцер
старший лейтенант ОСОБА_5., який на той час проходив службу у військовій
частиш. №А-1735 на посаді командира, взводу. ОСОБА_5. був затриманий і по
телефону повідомив безпосередньо свого командира - ОСОБА_6.

В цей же день,
приблизно о 16-30 год. з метою
з'ясування підстав та мотивів затримання ОСОБА_5. та подальших дій з боку
працівників міліції відносно ОСОБА_5 на місце затримання останнього прибули офіцери військової частини №А-1735 ОСОБА_7, ОСОБА_6. ОСОБА_2. представився прибувшим військовослужбовцям старшим групи
та знаючи про те, що в ОСОБА_5. під час огляду не були виявлені наркотичні засоби, використовуючи своє службове становище
всупереч інтересам служби, бажаючи заволодіти чужим майном шляхом обману, ввів
в оману військових та пояснив, що після закінчення огляду місця події
ОСОБА_5. буде доставлений до Житомирського
міського відділу, де будуть складені відповідні документи про його
затримання. ОСОБА_2. підриваючи авторитет та престиж органу державної влади -
міліції, діючи в особистих інтересах, створив в
ОСОБА_7 та ОСОБА_6. уяву про те, що в силу займаної посади, саме він має повноваження
самостійно вирішувати питання про затримання осіб, запевнив останніх в тому, що
ця послуга, тобто звільнення ОСОБА_5. без складання працівниками міліції
відносно нього будь-яких документів буде коштувати 2000 гри., на що ОСОБА_7 і
ОСОБА_6. погодились. В цей же день вони передали ОСОБА_2. на площі Перемоги
2000 грн. а також пляшку коньяку та коробку
цукерок на загальну суму 30 гри. Тобто ОСОБА_2. зловживаючи своїм службовим
становищем умисно заволодів шляхом обману майном ОСОБА_7, запевнивши
останнього, що нібито звільнив ОСОБА_5.

Згідно
обвинувального висновку такі дії ОСОБА_2. завдали істотної шкоди державі та
підірвали престиж органів державної влади.

Постановляючи
виправдувальний вирок, суд першої інстанції визнав, що в діях ОСОБА_2. немає
складу злочинів, передбачених ст.ст.190 ч.1, 364 ч.3 КК України.

На вирок суду надійшла апеляція від прокурора, в якій ставиться питання про
скасування вироку та повернення кримінальної справи на додаткове розслідування.
В обгрунтування апеляції прокурором наводяться наступні доводи. При винесенні
вироку суд не в повному обсязі і не об'єктивно розглянув обставини справи,
допустив упередженість та перевагу одних доказів, не давши оцінки іншим
доказам, які були зібрані по справі. Так, суд не

3

дав належної оцінки оголошеним у судовому засіданні
показам свідків ОСОБА_8. і ОСОБА_9., а їх
зміст відобразив у вироку частково. Також суд не звернув увагу на
показання свідка ОСОБА_10. та безпідставно взяв до уваги показання свідків
ОСОБА_11., ОСОБА_12. та ОСОБА_13..
Крім того, суд необгрунтовано прийшов до висновку про недопустимість
доказів зібраних в ході досудового слідства, а саме протоколів допиту свідків
ОСОБА_7., ОСОБА_14.,
ОСОБА_6. та ОСОБА_5.

На апеляцію
прокурора подано заперечення адвоката ОСОБА_1., в якому зазначено, що вирок
суду є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляції відсутні.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення ОСОБА_2. та його захисника, які просили відмовити в
задоволенні апеляції прокурора, думку прокурора, який просив апеляцію
задовольнити, вивчивши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляції, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365
КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню
з таких підстав.

На думку
апеляційного суду, всупереч вимогам ст.22 КПК України досудове та судове
слідство у справі проведено неповно і поверхово, внаслідок чого залишилися
нез'ясованими ряд обставин, які мають істотне значення для її правильного
вирішення.

Відповідно до
ст.65 КПК України доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному
законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або
відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння,
та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В порушення
ст.67 КПК України, суд першої інстанції оцінюючи докази по справі, безпідставно
визнав протоколи допитів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_14., ОСОБА_6. та ОСОБА_5.
недопустимими, мотивуючи це тим, що їх допити проведено до порушення
кримінальної справи щодо ОСОБА_2.

Вказаний
висновок суду не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить вимогам
кримінально-процесуального законодавства.

Так, 15.11.2005 року прокуратурою Житомирської області за матеріалами перевірки
ВВБ в Житомирській області ДВБ ГУБОЗ МВС було порушено кримінальну справу щодо працівників ВБНОН Житомирського MB за ч.2 ст.365 КК України, за фактом
перевищення службових повноважень, яке проявилось в умисному
спричиненні ОСОБА_15. тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
22.05.2006 року кримінальну справу по даному факту було порушено щодо ОСОБА_2.,
ОСОБА_13. та
ОСОБА_12.

4

В ході
досудового слідства по зазначеній справі згідно пояснень ОСОБА_5., ОСОБА_7.,
ОСОБА_14. та ОСОБА_11. відібраних під час перевірки ВВБ в Житомирській області
СВБ ГУБОЗ МВС України та надісланих до прокуратури Житомирської області, органу
досудового слідства стало відомо про факти, які мають ознаки зловживання
службовим становищем та заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, які
вбачалися в діях ОСОБА_2. та мали місце 26.02.2005 року.

В подальшому в
ході досудового слідства ОСОБА_5., ОСОБА_7, ОСОБА_14., ОСОБА_6. та ОСОБА_11.
обгрунтовано було допитано як свідків по справі, оскільки їх показання
стосувалися ОСОБА_2. відносно якого була порушена кримінальна справа. При
цьому, як вбачається з протоколів допиту, вказаних свідків було допитано з
дотриманням вимог ст.ст.68-71, 167, 170 КПК України та ст.63 Конституції
України. Відмова цих свідків у судовому засіданні від показань, які вони давали
в ході досудового слідства та, які як доказ
мають вирішальне значення для встановлення істини по справі, підлягали
відповідного аналізу та оцінки, що судом першої інстанції зроблено не було.

Крім того, суд
першої інстанції не дав належної оцінки дослідженим у судовому засіданні
показанням свідків ОСОБА_8., ОСОБА_9., які допитувалися в ході досудового
слідства, та даним в судовому засіданні показанням ОСОБА_10., при цьому
безпідставно відобразив частково їх зміст в мотивувальній частині вироку.

Не з'ясування в
повній мірі вище вказаних обставин, відсутність їх належного аналізу в
сукупності з рядом інших доказів, що маються в справі, не дають можливості для
постановления обґрунтованого та законного рішення по справі та вказує
однобічність та неповноту судового слідства.

За таких
обставин вирок суду не може вважатись законним і обґрунтованим, підлягає
скасуванню, а справа - направленню на додаткове розслідування. Під час
додаткового розслідування необхідно ретельніше перевірити (шляхом проведення
відповідних ставок віч-на-віч і т.ін.) показання свідків по справі.

Як убачається з
матеріалів справи, з приводу звернень свідків ОСОБА_7., ОСОБА_14. та ОСОБА_6. відділом
внутрішньої безпеки в Житомирській області СВБ ГУБОЗ МВС України, здійснювалася
відповідна перевірка. Які матеріали були зібрані в ході цієї перевірки, її
результати, обставини направлення матеріалів перевірки до прокуратури є
невстановленими. Для з'ясування цих обставин, що мають істотне значення, слід
дослідити у ВВБ в Житомирській області СВБ ГУБОЗ МВС України відповідні журнал
реєстрації звернень громадян про вчинені злочини (по питанню звернення із
заявами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_14. та ОСОБА_6.), журнал реєстрації вихідної
пошти, а в прокуратурі
Житомирської області журнал
реєстрації

5 .

вхідної пошти
(по питанню обсягу матеріалів вище
вказаної перевірки направлених з ВВБ в прокуратуру Житомирської області).
При необхідності виконати інші слідчі дії по справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, ^апеляційний
суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, - задовольнити.

Вирок Богунського районного суду м.Житомира від 05.11.2007 року скасувати.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч.3 ст.364, ч.1 ст.190 КК України направити прокурору Житомирської області
для організації додаткового розслідування.