Справа № 1-57/11
В И Р О К

іменем України

13.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участі прокурора Юркової Ю.В.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, що має середню освіту, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч 1 ст. 190; ч 2 ст. 190 КК України, -

встановив:

15 листопада 2009 року близько 18 години ОСОБА_2, перебуваючи за адресою: м. Боярка, вул. Ленінградська, 1 Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_3, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію з приводу тяжкої хвороби своєї матері, з метою викликати у ОСОБА_3 співчуття та оманливу впевненість про те, що він діє правильно та добросумлінно, ввів останнього в оману з метою одержання грошових коштів та схилив до надання йому грошових коштів у сумі 20000 гривень, після чого належні ОСОБА_3 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_3 матеріального збитку на суму 20000 гривень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 29 грудня 2009 року близько 18 години, ОСОБА_2, повторно, перебуваючи за адресою: м. Боярка, вул. Ленінградська, 1 Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_4, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_4, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію з приводу тяжкої хвороби своєї матері, з метою викликати у ОСОБА_4 співчуття та оманливу впевненість про те, що він діє правильно та добросумлінно, ввів останнього в оману з метою одержання грошових коштів та схилив до надання йому грошових коштів у сумі 12000 гривень, після чого належні ОСОБА_4 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 12000 гривень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 15 січня 2010 року близько 18 години, ОСОБА_2, повторно, перебуваючи за адресою: м. Боярка, вул. Ленінградська, 1 Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_5, повідомляючи завідомо неправдиву інформацію з приводу тяжкої хвороби своєї матері, з метою викликати у ОСОБА_5 співчуття та оманливу впевненість про те, що вона діє правильно та добросумлінно, ввів останню в оману з метою одержання грошових коштів та схилив до надання йому грошових коштів у сумі 12000 гривень, після чого належні ОСОБА_5 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на суму 12000 гривень.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 06 березня 2010 року близько 17 години, повторно, ОСОБА_2, перебуваючи за адресою: м. Боярка, вул. Ленінградська, 1 Києво-Святошинського району Київської області, маючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою та дружніми стосунками з ОСОБА_6, повідомляючи ОСОБА_6 завідомо неправдиву інформацію з приводу своєї можливості та наміру обміну по вигідному, вищому за офіційний, курсу 300 доларів США, з метою викликати у ОСОБА_6 хибну впевненість у вигідності даної пропозиції та подальшої угоди, ввів останнього в оману та схилив до надання йому грошових коштів у розмірі 300 доларів США, після чого належні ОСОБА_6 кошти витратив на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2 400 гривень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, визнав та суду пояснив, що з 05.11.2009 року він працював в ТОВ «Царська Корона», де працював на той час ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Він дійсно приймав участь у витратах по догляду за своєю хворою матірю ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, проте під приводом хвороби матері, зловживаючи довірою ОСОБА_3, 15.11.2009 року позичив гроші у сумі 20000 грн., про що написав відповідну розписку. 29.12.2009 року він так само позичив гроші у ОСОБА_4, 15.01.2010 року позичив 12000 грн. у ОСОБА_5, не маючи реальної можливості повернути вказані кошти. Отримані від вказаних осіб він частково витратив на лікування матері, проте в основному витратив на власні потреби. 06.03.2010 року він, зловживаючи довірою ОСОБА_6, з яким також працював на одному підприємстві взяв 300 доларів США, пообіцявши поміняти по вигідному курсу, проте ніякого обміну він не здійснив та отримані від ОСОБА_6 кошти йому не повернув. У вчиненому щиро розкаявся, просив його суворо не карати, не позбавляти волі. Під час судового слідства перерахував на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 по 100 грн., на користь ОСОБА_6 700 грн.

Крім повного визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, повністю підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_3, який суду пояснив, що він займає керівну посаду в ТОВ «Царська Корона», розташованого у м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області по вул. Ленінградській,1. Восени 2009 року на підприємство прийшов працювати ОСОБА_2, який спочатку показав себе порядною людиною. Ввечері 14.11.2009 року, коли він був на роботі, ОСОБА_2, посилаючись на тяжкий стан здоровя своєї матері, попросив позичити 20000 грн. їй на термінову операцію. Оскільки ОСОБА_2 мав позитивні характеристики, він не сумнівався у справжності його намірів, а тому погодився позичити необхідну суму наступного дня. 15.11.2009 року, наприкінці робочого дня, близько 18 години, він, перебуваючи за місцем своєї роботи за адресою: м. Боярка, вул. Ленінградська, 1, дав ОСОБА_2 гроші в сумі 20000 гривень, купюрами по 200 гривень. ОСОБА_2 запевнив, що поверне 20000 грн. до 1 квітня 2010 року, про що склав власноручно розписку. Пізніше, в розмові зі своїми співробітниками, йому стало відомо, що ОСОБА_2 позичив гроші у декількох працівників під тим самим приводом хвороби матері. Коли у ОСОБА_2 намагались зясувати щодо часу повернення грошей, він постійно відтерміновував день розрахунку, посилаючись на різні проблеми. Такий обман з боку ОСОБА_2 змусив його, разом з іншими, такими ж ошуканими як він, звернутися з заявою до міліції. В судовому засіданні підтримав заявлений на досудовому слідстві цивільний позов про стягнення на його користь з ОСОБА_2 20000 грн. завданої матеріальної шкоди, просив його задовольнити, при призначенні покарання підсудному послався на розсуд суду;

- показами потерпілого ОСОБА_4, який суду пояснив, що працює в ТОВ «Царська Корона», яке знаходиться в м. Боярка по вул. Ленінградська, 1. В жовтні 2009 року до них на підприємство прийшов працювати ОСОБА_2, з яким він по роботі став у нормальних приятельських стосунках. 28.12.2009 року близько 18 години, коли він був на своєму робочому місці, до нього підійшов ОСОБА_2 та почав розказувати, що у нього хворіє на рак мати, в звязку з чим їй терміново необхідна операція, яка коштує 12000 грн. Оскільки сумнівів у справжності намірів не було через приятельські відносини з останнім, він сказав, що зможе наступного дня надати йому необхідну суму. 29.12.2009 року ввечері, близько 18 години, він, будучи на роботі передав ОСОБА_2 12000 гривень, на що ОСОБА_2 сказав, що поверне ці кошти до 1 квітня 2010 року, та написав власноручну розсипку. Пізніше від своїх співробітників він дізнався, що ОСОБА_2 під приводом хвороби своєї матері, позичив гроші ще в декількох осіб, що викликало сумнів у справжності та порядності намірів ОСОБА_2, а тому разом з іншими він написав заяву до міліції. Він намагався самостійно повернути кошти, які в нього позичив ОСОБА_2, останній призначав зустрічі, на які не приходив, сам потерпілій займався пошуком ОСОБА_2 У судовому засіданні потерпілий підтримав заявлений ним на досудовому слідстві позов про стягнення з підсудного на свою користь 12000 грн. у відшкодування завданої шкоди, при визначенні покарання послався на розсуд суду;

- показами потерпілої ОСОБА_5, яка суду пояснила, що вона працює директором з продажу у ТОВ «Царська Корона», яке розташовано в м. Боярка по вул. Ленінградській 1. В жовтні 2009 року до них на підприємство прийшов працювати ОСОБА_2 14.01.2010 року близько 18 години вона знаходилась на своєму робочому місці, в цей час до неї підійшов ОСОБА_2 та почав розказувати, що у нього хворіє мати на рак, на лікування необхідно 12000 грн. Так як вона деякий час пропрацювала з ОСОБА_2 на підприємстві та знаходилась з ним у приятельський стосунках, у неї не було сумніву щодо правдивості його слів. Вона сказала, що зможе наступного дня надати йому необхідну суму. 15.01.2010 року близько 18 години вона, перебуваючи по місцю своєї роботи, дала ОСОБА_2 гроші в сумі 12000 грн. ОСОБА_2 сказав, що поверне позичені кошти до 1 квітня 2010 року, після чого написав їй власноручно розписку. В подальшому, їй стало відомо, що таким же чином ОСОБА_2 позичив гроші у інших працівників. Цивільний позов, заявлений на досудовому слідстві підтримала та просила його задовольнити, при призначенні покарання поклалася на розсуд суду;

- показами потерпілого ОСОБА_6, який суду пояснив, що до грудня 2009 року він працював столяром-шліфувальником в ТОВ «Царська Корона». В жовтні 2009 року на підприємство прийшов працювати ОСОБА_2, в подальшому вони почали товаришувати. 06.03.2010 року близько 17 години, коли він перебував на своєму робочому місці, у розмові ОСОБА_2 запропонував обміняти 300 доларів по більш вигідному курсу, ніж був в обмінному пункті, повідомивши, що у нього є знайомі, які займаються купівлею-продажем валюти. На пропозицію він погодився, оскільки довіряв ОСОБА_2 НА той час 300 доларів складало 2400 грн. ОСОБА_2 сказав, що на протязі двох днів поміняє йому кошти та поверне їх гривневий еквівалент. Проте ні 300 доларів, ні гривні ОСОБА_2 так і не повернув, що змусили його звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою. У судовому засіданні потерпілий підтримав позов, заявлений ним на досудовому слідстві та просив його задовольнити, при визначенні покарання поклався на розсуд суду;

- показами свідка ОСОБА_8, який суду пояснив, що 30.04.2010 року він перебував у складі слідчо-оперативної групи Києво-Святошинського РВ, а саме знаходився на добовому чергуванні. 30.04.2010 року близько 14 години до приміщення Києво-Святошинського райвідділу міліції, що розташований за адресою: м. Боярка, вул. Хрещатик, 88, прийшли ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Дані громадяни пояснили, що в період часу з 15.11.2009 року по 06.03.2010 року їх знайомий, який працює разом з ними в м. Боярка по вул. Ленінградській, 1, ОСОБА_2 шахрайським шляхом заволодів їх грошовими коштами.

Крім того, вину підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України, повністю підтверджують докази, які є в матеріалах справи і які були досліджені в ході судового слідства, а саме:

- протокол огляду місця події, обєктом якого являється промислова територія, яка знаходиться за адресою: м. Боярка, вул. Ленінградська, 1 (а.с. 5);

- заява потерпілого ОСОБА_3, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_2, який шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами (а.с. 6);

- копія розписки, згідно якої ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_3 в борг грошові кошти в сумі 20 000 грн. (а.с. 9);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_2 (а.с. 10);

- заява потерпілого ОСОБА_4, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_2, який шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами (а.с. 15);

- копія розписки, згідно якої ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_4 в борг грошові кошти в сумі 12 000 грн. (а.с. 18);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_2 (а.с. 19);

- заява потерпілої ОСОБА_5, в якій вона просить прийняти міри до ОСОБА_2, який шахрайським шляхом заволодів її грошовими коштами (а.с. 15);

- копія розписки, згідно якої ОСОБА_2 отримав у ОСОБА_5 в борг грошові кошти в сумі 12 000 грн. (а.с. 27);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_2 (а.с. 28);

- заява потерпілого ОСОБА_6, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_2, який шахрайським шляхом заволодів його грошовими коштами (а.с. 33);

- зявлення із зізнанням ОСОБА_2 (а.с. 36);

- копія довідки, згідно якої вартість 1 долара США станом з 05. по 08.03.2010 року становить 8,0136 грн. (а.с. 73);

- копія довідки, згідно якої вартість 1 долара США станом на 09.03.2010 року становить 8,009 грн. (а.с. 74);

- висновок експерта № 518-ВКД від 06.09.2010 року, згідно якого підписи від імені ОСОБА_2 та рукописні записи в розписках від 15.11.2009 року, 29.12.2009 року, 15.01.2010 року виконані ОСОБА_2 (а.с. 168-171).

Суд визнає, що підсудний ОСОБА_2, потерпілі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а також свідок ОСОБА_8 давали правдиві покази суду, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в ході досудового слідства.

Тому, оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_2 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) та за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

Обставинами, що помякшують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає зявлення із зізнанням, щире каяття у вчиненому та добровільне часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_2, суд, крім обставин, що помякшують його покарання, враховує ступінь тяжкості, обставини вчинення злочину та особу підсудного ОСОБА_2, який вчинив злочин невеликої тяжкості, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, та злочин середньої тяжкості, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується за місцем проживання, посередньої характеризується за місцем реєстрації, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, тому з урахуванням обставин справи та даних про особу підсудного, суд приходить до переконання про необхідність призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України та у вигляді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, і не знаходить підстав для призначення інших видів покарання, передбачених санкціями ч. 1 ст. 190; ч. 2 ст. 190 КК України.

Враховуючи особу підсудного ОСОБА_2, який розкаявся у вчиненому, провів добровільне часткове відшкодування завданого його діями збитку, суд вважає можливим виправлення підсудного без відбування покарання і відповідно до ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання з випробуванням, покладаючи на нього частину обовязків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд визнає, що злочинними діями підсудного ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_3 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається із грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_2, і ця шкода, відповідно до ст. 1166 ЦК України, повинна бути відшкодована особою, яка її заподіяла, тому суд, враховуючи часткове відшкодування завданої шкоди, частково задовольняє цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди з підсудного в сумі 19900 грн.

Суд визнає, що злочинними діями підсудного ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається із грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_2, і ця шкода, відповідно до ст. 1166 ЦК України, повинна бути відшкодована особою, яка її заподіяла, тому суд, враховуючи часткове відшкодування завданої шкоди, частково задовольняє цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди з підсудного у сумі 11000 грн.

Суд визнає, що злочинними діями підсудного ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається із грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_2, і ця шкода, відповідно до ст. 1166 ЦК України, повинна бути відшкодована особою, яка її заподіяла, тому суд, з урахування частково відшкодування, частково задовольняє цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди з підсудного в сумі 10900 грн.

Суд визнає, що злочинними діями підсудного ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_6 заподіяно матеріальну шкоду, яка складається із грошових коштів, якими заволодів ОСОБА_2, і ця шкода, відповідно до ст. 1166 ЦК України, повинна бути відшкодована особою, яка її заподіяла, тому суд, враховуючи часткове відшкодування, проведене підсудним, частково задовольняє цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди з підсудного в сумі 1700 грн.

Судові витрати суд відповідно до ст. 93 КПК України стягує з підсудного ОСОБА_2

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 323 324, 328 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України - у вигляді 3 (трьох) років обмеження волі;

за ч. 2 ст. 190 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, - остаточно ОСОБА_2 призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати засудженого ОСОБА_2 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично зявлятись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Цивільні позови задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_2) 19900 гривень матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_4 (АДРЕСА_3) 11000 гривень матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_5 (АДРЕСА_4) 10900 гривень матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) на користь ОСОБА_6 (Черкаська область, Уманський район, с. Посухівка, вул. Левченка, 23) 1700 гривень матеріальної шкоди, заподіяної злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ ГУ МВС України в Київській області 1504,68 грн. за проведену у справі експертизу (а.с. 167).

Речові докази: оригінали розписок від 15.11.2009 року, від 29.12.2009 року та від 15.01.2010 року, що знаходяться при матеріалах справи (а.с. 83-85), - залишити при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено протягом 15 діб з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області прокурором, потерпілими, захисником, а засудженим в той же термін, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко