Справа 11 а - 703/2007 Головуючий
у суді І інстанції Деревінський СМ.
Категорія ст. 187 ч. 4 КК Доповідач
у суді II інстанції Лещенко Р.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2007
року. Колегія суддів судової палати
у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого- суддіМедведенкаЮ.С,
суддів Лещенка P.M., Ремеза П.М., за
участю прокурора Голубенко Г.П., адвоката ОСОБА_1, захисника ОСОБА_2.,
розглянула у відкритому
судовому засіданні у
м. Кіровограді апеляції засуджених ОСОБА_3. та ОСОБА_4 на
вирок Кіровського районного суду м. Кіровограда від 1 лютого 2007 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець
та мешканець м. Кіровограда, раніше судимий 29.07.2005 року Кіровським райсудом
м. Кіровограда за ч. 1 ст. 186,75 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення
волі, з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений
за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10
років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної
власності. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до
призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за
вироком Кіровського райсуду
м. Кіровограда від 29.07.2005 року та остаточно призначеноОСОБА_3покарання у
виді позбавлення волі строком на 11 років 8 місяців, з конфіскацією всього
майна, що належить йому на праві приватної власності;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець
та мешканець м. Кіровограда, раніше судимий Кіровським райсудом м. Кіровограда
29.12.2004 року за ч. 2 ст. 186,75 КК України до 4 років позбавлення волі, з
випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки,

засуджений
за ч. 4 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9
років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної
власності, На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до
призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за
вироком Кіровського райсуду
м. Кіровограда від 29.12.2004 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у
виді позбавлення волі строком на 9 років 8 місяців, з конфіскацією всього
майна, що належить йому на праві особистої власності.

ОСОБА_3. та ОСОБА_4. за ч. З ст. 357 КК України виправдані, за відсутністю
в їх діях складу злочину.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_3. таОСОБА_4солідарно на користь потерпілого
ОСОБА_5 940 грн. матеріальної шкоди. .

Зазначеним вироком ОСОБА_3. та ОСОБА_4. визнані винними у скоєнні 3 січня
2006 року близько 23 годині в м. Кіровограді біля дому №3 корпусу №3 по вул.
Пацаєва, за попередньою змовою між собою, розбійного нападу на потерпілого
ОСОБА_5, поєднаного із заподіянням останньому тяжких тілесних ушкоджень, під
час якого заволоділи майном потерпілого на загальну суму 1164 грн.

•В своїй апеляції засуджений ОСОБА_3. просить змінити
вирок суду та перекваліфікувати його дії з ч. 4 ст. 187 на ч. 2 ст. 186 КК
України, посилаючись на те, що ОСОБА_6 з ним зазначений злочин не скоював, та
що він обмовив останнього під час застосування до нього з боку працівників
міліції фізичної сили. Крім того, ОСОБА_3. зазначає, що суд не прийняв до уваги
те, що він себе визнав винним за ч. 2 ст. 186 КК України, щиро розкаявся у
скоєному, має позитивні характеристики.

Засуджений ОСОБА_4 в своїй апеляції та доповненні до неї
просить вирок суду стосовно нього скасувати, а справу повернути на додаткове
розслідування, змінивши йому міру запобіжного заходу, мотивуючи це тим, що під
час судового розгляду справи 31 січня 2007 року судовий процес технічними
засобами не фіксувався, хоча до зазначеного часу таке фіксування проводилось,
та що в обґрунтування вироку покладені його покази на досудовому слідстві, які
не відповідають дійсності. Також вважає, що вказані у вироку докази не доводять
його причетність до зазначеного злочину.

На вирок суду надходила також апеляція прокурора, яка до початку
апеляційного розгляду справи була відкликана.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора відділу прокуратури Кіровоградської області, яка вважає що вирок суду
необхідно залишити без зміни, засудженого ОСОБА_3., що підтримав свою апеляцію,
захисників адвоката ОСОБА_1та його матір ОСОБА_2., які також підтримали
апеляцію засудженого свого підзахисного, засудженого ОСОБА_4, який

підтримав
свою апеляцію, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів
приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають, з наступних підстав.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_3. та
ОСОБА_4 винними у скоєні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що у
повному обсязі підтверджується дослідженими під час судового слідства доказами,
які узгоджуються між собою, а саме: показами самих засуджених ОСОБА_3.
таОСОБА_4під час досудового слідства, в яких вони детально розподіли як вони
скоїли розбійний напад на потерпілого ОСОБА_5 (а.с. 11-15, 32-34, 44-45, 52-59,
66-68, 75-76); показами потерпілого ОСОБА_5 що на нього напали двоє незнайомих
хлопців, які заподіяли йому тяжкі тілесні ушкодження за заволоділи його майном
на загальну суму 1164 грн.; показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8., які підтвердили, що ОСОБА_3. 4 січня 2007
року близько 10 години продав мобільний телефон «Нокіа-3410»; показами свідка
ОСОБА_9, що підтвердила факт нападу на її чоловіка; показами свідка ОСОБА_10,
який знайшов на козирку під'їзду сумочку з документами потерпілого; висновками
судово-медичної експертизи, згідно якої потерпілому ОСОБА_5 були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження (а.с. 107-110); речовими доказами (а.с. 79-80).
Кваліфікація дій засуджених є вірною.

Доводи засудженого ОСОБА_3. про те, що він сам скоїв напад на потерпілого,
та засудженогоОСОБА_4про непричетність його до зазначеного злочину, а також про
застосування до них з боку працівників міліції фізичної сили, ретельно
перевірялись під час судового розгляду справи, і судом першої інстанції їм дана
належна юридична оцінка.

Також не відповідають дійсності ствердження засуджених
про те, що суд першої інстанції не надав їм можливості ознайомитися з
матеріалами кримінальної справи. Як вбачається із зазначених матеріалів справи,
засудженимОСОБА_3та ОСОБА_4, згідно їх вимоги, на підставі ст. 349 КК України,
неодноразово надавалась можливість ознайомитися з матеріалами справи як в суді
першої інстанції під час судового розгляду справи та після постановления
вироку, так і в апеляційному суді. Але на протязі п'яти місяців, з лютого по
липень 2007 року, засуджені не скористалися наданою можливістю, та під всякими
приводами відмовлялися від ознайомлення з матеріалами справи.

Згідно акту від 05.02.2007 року (т.№2, а.с. 496) фіксування судового
процесу технічними засобами в період з 16 годин 10 хвилин 31 січня по 14 годину
15 хвилин 1 лютого 2007 року проводилось, але через технічні неполадки звуковий
запис на диску не був зафіксований, що не є підставою для скасування вироку.

Призначаючи засудженимОСОБА_3та
ОСОБА_4 покарання, суд у повному обсязі врахував ступінь тяжкості вчиненого
ними злочину, їх

особу, обставини, що
обтяжують та пом'якшують покарання, через що обґрунтовано призначив їм
покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 187 КК України.

Так як, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. раніше були засудженні до позбавлення волі з
випробуванням, і вчинили новий злочин під час відбування покарання, то суд
правильно, у відповідності до ст. 71 КК України, частково приєднав невідбуту
частину покарання за попередніми вироками Кіровського районного суду м.
Кіровограда.

За таких обставин, підстав для задоволення апеляцій засуджених та
скасування чи зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
362, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засуджених ОСОБА_3 та
ОСОБА_4залишити без задоволення, а вирок Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 1 лютого 2007 року щодо них -
без зміни.