Справа № 214/496/15-к
1-кп/214/203/15
У Х В А Л А
іменем України
13 лютого 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання, в залі суду в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000055 від 06.01.2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2015 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України з угодою про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 20.01.2015 року укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , останньому узгоджено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в разі затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про визнання винуватості від 20.01.2015 року та призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає необхідним відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про застосування вимог ст. 75 КК України при укладанні угоди та погодженні на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_4 , сторони в угоді взагалі не навели мотивів, через які останньому можливо бути призначено покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції статті, враховуючи і повну відсутність в угоді даних про обставини, що відповідно до ст. 66 КК України могли би пом`якшити покарання, при тому, що надані матеріали досудового розслідування містять виключно дані, що характеризують особу ОСОБА_4 ; сторони в угоді взагалі не навели доводів про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання та підстав, через які останньому необхідно призначити мінімальний строк випробування.

У зв`язку з цим необхідно зазначити про те, що відповідно до ч. 1 ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості, крім інших, зобов`язаний врахувати ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення (підозри).
Разом з тим, при узгодженні та призначенні міри покарання прокурором в угоді не зазначено ступінь та характер сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, в достатній мірі не враховано тяжкості злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , який є умисним злочином середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років, а тому має підвищену суспільну небезпеку із урахуванням соціально-політичної та криміногенної обстановки в Україні. Крім того, під час укладення угоди сторонами не проаналізовано та не враховано конкретні обставини вчинення злочину, а саме вчинення в період непогашеної судимості за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що не дає достатніх підстав для узгодження міри покарання підозрюваному ОСОБА_4 при укладанні угоди про визнання винуватості із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Статтею 2 КПК України визначено, що одними із завдань кримінального провадження є захист суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Таким чином, умови угоди про визнання винуватості підозрюваним ОСОБА_4 суперечать як вимогам КПК України, так і КК України, а тому не відповідають інтересам суспільства, що згідно п. 2) ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови в затвердженні угоди.

У такому разі відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повинно бути продовжено у загальному порядку.

Керуючись ст. 110, п. 1) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372, 474 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в затвердженні угоди від 20.01.2014 року про визнання винуватості ОСОБА_4 на підставі п. 2) ч. 7 ст. 474 КПК України та повернути кримінальне провадження № 0000055 від 06.01.2015 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України прокурору прокуратури Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1