АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа 414/2011/14-к
Провадження № 11кп/790/528/15 Головуючий у суді 1 інстанції
Категорія: ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1
У Х В А Л А
Іменем України
5 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

здійснивши у місті Харкові, у приміщенні суду, у відкритому судовому засіданні апеляційний розгляд у кримінальному провадженні №0000907 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на вирок Кремінського районного суду Луганської області від 26 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайська Луганської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, без визначеного роду занять, жителя АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В с т а н о в и л а:
Кремінський районний суд Луганської області 26 грудня 2014 року постановив вирок стосовно ОСОБА_8 , якого визнав винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно ст.75 КК України ухвалено звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік 6 місяців. Крім того, на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Також постановлено стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати 614 гривень 90 копійок.

Як вбачається із формулювання обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, у ніч з 9 на 10 листопада 2014 року ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з використанням особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, проник у будинок АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав належне ОСОБА_9 майно, загальною вартістю 2854 гривні.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок, виключити із його мотивувальної частини вказівку суду про те, що неповнолітній ОСОБА_10 розповідав про обіцянку ОСОБА_8 дати йому грошей за участь у крадіжці, також висновок стосовно наявності в діях обвинуваченого ознак злочину, передбаченого ст.304 КК України. Як стверджує апелянт, під час допиту ОСОБА_10 не давав таких пояснень, до того ж суд всупереч закону вийшов за межі висунутого обвинувачення.

Вислухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши обґрунтування вимог апелянта, колегія суддів вбачає підстави для зміни судового рішення.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, прокурор не оспорює винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, призначене покарання та інші рішення суду, відображені у резолютивній частині вироку, а відповідно до ч.1 ст.404 КПК України колегія суддів переглядає судове рішення у межах поданої апеляції.

Що стосується доводів апелянта стосовно незаконності висновку суду про наявність у діях обвинуваченого ознак злочину, передбаченого ст.304 КК України, то з ними необхідно погодитися.

Так, в силу ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно положень ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

На підставі обвинувального акта ОСОБА_8 обвинувачувався тільки у крадіжці ч.3 ст.185 КК України, як і суд визнав його винуватим у вчиненні саме цього злочину.

За таких обставин своїм висновком про наявність в діях обвинуваченого ще й ознак злочину, передбаченого ст.304 КК України втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, суд намагався перебрати на себе функції сторони обвинувачення, що суперечить покладеному на нього обов`язку діяти в межах наданих повноважень, здійснювати правосуддя згідно правил, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Тому відповідно до ч.1 ст.408 КПК України із мотивувальної частини вироку зазначений висновок суду необхідно виключити, що не погіршує становища обвинуваченого.

На той же час апелянт необґрунтовано посилається на те, що ОСОБА_10 не говорив під час судового розгляду про обіцянку ОСОБА_8 дати йому грошей за участь у крадіжці, оскільки із технічного запису судового засідання така обставина в поясненнях неповнолітнього вбачається. Отже, в цій частині апеляційні доводи прокурора відхиляються.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого судового рішення, не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:
Вирок Кремінського районного суду Луганської області від 26 грудня 2014 року стосовно ОСОБА_8 змінити.

Виключити із мотивувальної частини вироку висновок суду щодо встановлення в діях обвинуваченого ознак злочину, передбаченого ст.304 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_11 ОСОБА_3