Справа № 464/3176/14-к
пр.№ 1-кп/464/13/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.07.2015 Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар ОСОБА_2 ,
за участі: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисника ОСОБА_13 ,
обвинуваченого (підсудного) ОСОБА_14 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. П`ятничани Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, судимого: 05.03.2002 р. Галицьким районним судом м. Львова за ч.2 ст. 309 КК України до двох років шести місяців позбавлення волі; 17 листопада 2004 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.3 ст. 185, ст. 395 КК України до чотирьох років позбавлення волі; 24.12.2008 р. Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі; 23.02.2012 р. Бродівським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 185, ст. 395 КК України до двох років одного місяця позбавлення волі, покарання відбуте, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190 КК України,
встановив:
Підсудний ОСОБА_14 1 січня 2014 року біля 08.00 год, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де орендував кімнату, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, повторно, отримавши від потерпілого ОСОБА_15 , який також орендував кімнату у вказаній квартирі, нетбук марки «Самсунг», вартістю 3300 грн., незаконно привласнив такий, повідомивши потерпілому, що нетбук викрадено, та в подальшому продав вказаний нетбук невідомій особі, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 3300 грн.
Крім цього, ОСОБА_14 4 січня 2014 р. біля 16.00 год, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , де орендував кімнату, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом вільного доступу таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_16 , а саме: холодильник марки „Норд моделі „ДХ 271-080, вартість якого становить 1200 грн., який у подальшому продав, чим завдав потерпілій матеріальної шкоди на вищевказану суму коштів.
Крім цього, ОСОБА_14 5 лютого 2014 року біля 23.20 год., знаходячись по вул. Хоткевича, 10 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, шляхом розбиття вікна в автомобілі «Opel Vivaro», р.н. НОМЕР_1 , з салону таємно викрав автореєстратор «Quintezz», в якому знаходилася карта пам`яті на 2Gb, зарядний пристрій «Quintezz», MP4-плеєр, автомобільний розгалужувач USB, що належать потерпілому ОСОБА_17 , загальна вартість яких становить 425 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду.
Крім цього, ОСОБА_14 7 лютого 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, в ході телефонної розмови переконав потерпілу ОСОБА_5 , що її син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, та збив людину, і необхідні кошти для закриття справи в міліції. В подальшому того ж дня біля 02.30 год прибув до помешкання ОСОБА_5 на АДРЕСА_4 , де, представившись працівником міліції, заволодів шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі 1000 грн., з метою вирішення неіснуючої проблеми, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму коштів.
Крім цього, ОСОБА_14 7 лютого 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, виконуючи узгоджений попередньо план, в ході чого невстановлена слідству особа шляхом обману під час телефонної розмови переконала потерпілу ОСОБА_6 , що її син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду та збив людину, а також у тому, що сину необхідні кошти для відшкодування шкоди. В подальшому ОСОБА_14 того ж дня біля 04.40 год, виконуючи попередньо узгоджений план, прибув за місцем проживання ОСОБА_6 на АДРЕСА_5 та, представившись працівником міліції, що по телефону в цей час підтвердила потерпілій вищевказана невстановлена слідством особа, заволодів шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_6 у розмірі 2600 доларів США, для вирішення неіснуючої проблеми, що згідно з курсом валют НБУ станом на 7 лютого 2014 року становило 22438 грн., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму коштів.
Крім цього, ОСОБА_14 10 лютого 2014 р. о 17.20 год, знаходячись у приміщенні торгового центру „Метро, що на вул. Дж.Вашингтона, 8г у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав з відкритої вітрини пляшку віскі „Bushmills, ємністю 0,7 л, вартістю 174,90 грн., та намагався пронести через турнікети, що знаходяться на виході з приміщення торгового центру, однак, злочинний намір до кінця не довів, оскільки був затриманий працівниками охорони.
Крім цього, ОСОБА_14 15 лютого 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, в ході телефонної розмови шляхом обману переконав потерпілого ОСОБА_7 , що є працівником міліції, який затримав сина потерпілого ОСОБА_18 за побиття людини, і необхідні кошти для лікування потерпілого. В подальшому ОСОБА_14 того ж дня о 23.30 год прибув на перехрестя вулиць Зеленої та Ш.Руставелі у м. Львові, де попередньо призначив зустріч, та представившись сину потерпілого свідку ОСОБА_19 працівником міліції, заволодів з метою вирішення неіснуючої проблеми грошовими коштами ОСОБА_19 у розмірі 2000 доларів США, що згідно з курсом валют НБУ становило 17260 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вищевказану суму коштів.
Крім цього, ОСОБА_14 7 травня 2014 року, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, в ході телефонної розмови шляхом обману переконав потерпілу ОСОБА_8 що чоловік її онуки ОСОБА_20 попав у дорожньо-транспортну пригоду та пошкодив окрім свого ще два автомобілі та для вирішення питання потрібні грошові кошти. В подальшому ОСОБА_14 того ж дня о 14.30 год прибув за місцем проживання ОСОБА_8 , що на АДРЕСА_6 , та сказавши, що прийшов за грошима, шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 у розмірі 10000 гривень з метою вирішення неіснуючої проблеми, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму коштів.
Крім цього, ОСОБА_14 27 серпня 2014 року біля 06.00 год, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, в ході телефонної розмови, представившись працівником міліції на ім`я ОСОБА_21 , переконав потерпілу ОСОБА_9 , що її син потрапив у ДТП і йому потрібні грошові кошти в сумі 3000 доларів США на оплату операції дитини, яку збив під час ДТП, на що потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що на даний час такої суми коштів не має та може дати 1000 євро та 13000 гривень. Після цього, сказав, щоб ОСОБА_9 приготувала кошти та за такими приїде кур`єр на ім`я ОСОБА_22 . В подальшому ОСОБА_14 того ж дня близько 06.10 год., знаходячись біля під`їзду будинку АДРЕСА_7 , представившись ОСОБА_9 кур`єром на ім`я ОСОБА_22 , шляхом обману заволодів грошовими коштами останньої у сумі 13000 гривень та 1000 євро, що згідно з курсом валют НБУ станом на 27 серпня 2014 становило 18324,97 грн., а всього на загальну суму 31 324,97 грн., чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вищевказану суму коштів.
Підсудний ОСОБА_14 у судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав повністю за епізодами крадіжок та замаху на крадіжку та за епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_15 , та не визнав за іншими епізодами, що кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України. Зокрема, підтвердив те, що 1 січня 2014 року отримав від потерпілого ОСОБА_15 , який, як і він орендував кімнату у квартирі АДРЕСА_3 , нетбук марки «Самсунг», який продав, а потерпілому сказав, що нетбук викрадено. Також підтвердив, що 4 січня 2014 р., знаходячись у вказаній квартирі шляхом вільного доступу викрав майно потерпілої ОСОБА_16 , яка є власницею квартири, а саме, холодильник „Норд, який у подальшому продав. Крім цього, вказав, що 5 лютого 2014 року біля 23.20 год., знаходячись по вул. Хоткевича, 10 у м. Львові розбив вікно в автомобілі «Opel Vivaro», з якого викрав автореєстратор «Quintezz», в якому знаходилася карта пам`яті, зарядний пристрій «Quintezz», MP4-плеєр, автомобільний розгалужувач USB. Визнав винуватість у тому, що 10 лютого 2014 р. о 17.20 год викрав з відкритої вітрини ТЦ „Метро пляшку віскі „Bushmills, ємністю 0,7 л, яку намагався пронести через турнікети, що знаходяться на виході з приміщення торгового центру, однак був затриманий працівниками охорони.
Винуватість у вчиненні інших інкримінованих злочинів категорично заперечив, вказав, що на час вчинення цих злочинів перебував в інших місцях.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 визнав частково: розмір відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, моральної на суму 500 грн. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_23 не визнав, при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_15 просив суд врахувати заяву останнього про відсутність будь-яких претензій.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд за епізодами обвинувачення, що кваліфіковані за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та за ч.2 ст. 190 КК України (за епізодом шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_15 ), обмежив дослідження доказів допитом підсудного, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу підсудного, оскільки докази щодо інших обставин ніким не оспорювалися. Наслідки визначення саме такого обсягу доказів, що підлягають дослідженню, учасникам судового провадження роз`яснені.
Незважаючи на невизнання підсудним ОСОБА_14 винуватості у вчиненні злочинів, що кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України за епізодами шахрайства щодо потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , його винуватість повністю та об`єктивно стверджується доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.
Зокрема, за епізодом шахрайства, а саме заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_5 , повторно, винуватість підсудного у вчиненому стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 про те, що 06.02.2014 р. біля 2.30 год до неї на домашній телефон зателефонував, як вона вважала, її син, який сказав, що йому терміново потрібні гроші, бо автомобілем збив людину. Після цього сказав, що передає слухавку працівнику міліції, який повідомив, що зараз хтось прийде за грошима. Дуже швидко, в межах п`яти хвилин, за коштами прийшов ОСОБА_14 , якому передала 1000 грн., які попередньо завернула в папір та написала вказане невідомою особою по телефону прізвище. Впевнена, що це був ОСОБА_14 , якого впізнала за рисами обличчя під час досудового слідства та впізнає в судовому засіданні. Була переконана, що ці кошти необхідні для вирішення проблем сина. Коли після цього зателефонувала до сина, то виявилося, що він спав.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.09.2014 р. та фототаблицею до такого, згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 в ході досудового слідства впізнала серед інших осіб ОСОБА_14 , як особу, яка вчинила 06.02.2014 р. на АДРЕСА_4 відносно неї шахрайство (Т.4 а.с.13-19)
За епізодом шахрайства, а саме заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_6 , повторно, за попередньою змовою групою осіб, винуватість підсудного у вчиненому стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_6 про те, що в лютому 2014 року біля 4.30 год подзвонив домашній телефон та невідомий чоловік, який представився працівником міліції, повідомив, що її син збив людину. Потім хтось голосом сина підтвердив слова невідомого. Знала, що син був в Польщі та повинен був повертатися, тому словам цих осіб повірила. Також невідомий сказав, що у зв`язку з цим необхідно передати 3000 доларів США, які необхідно завернути в папір та такі хтось забере через півгодини за адресою її проживання. Через близько 30 хвилин до неї в квартиру прийшов ОСОБА_14 , який передав їй свій телефон та в ході телефонної розмови невідома особа сказала віддати кошти тому, хто до неї прийшов. Тоді віддала ОСОБА_14 2600 доларів США, оскільки більше на мала. ОСОБА_14 вперше впізнала в відділенні міліції. Коли зранку зателефонувала до невістки, то дізналася, що син перебуває в Польщі та зрозуміла, що її обманули.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.10.2014 р. та фототаблицею до такого, згідно з яким потерпіла ОСОБА_6 в ході досудового слідства впізнала серед інших осіб ОСОБА_14 , як особу, яка вчинила 07.02.2014 р. відносно неї шахрайство (Т.5 а.с.13-18)
За епізодом шахрайства, а саме заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_7 , повторно, винуватість підсудного у вчиненому стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 про те, що погодився на пропозицію невідомого передати кошти в сумі 2000 доларів США, який зателефонував на домашній телефон та повідомив, що старший син ОСОБА_24 затриманий за побиття якогось хлопця та знаходиться у відділенні міліції. Вказав, що спочатку дружина почула голос сина, який сказав, що перебуває в міліції, а потім слухавку взяв нібито працівник міліції. Також невідомий сказав, щоб він (потерпілий) залишався біля Личаківського райвідділу міліції, а молодший син ОСОБА_19 нехай очікує його помічника, який забере кошти для передачі потерпілому. Після цього, розмова з невідомим припинилася. Молодший син передав кошти, які були загорнуті в папір, чоловіку, який під`їхав на таксі. Через деякий час, зателефонувавши до ОСОБА_24 зрозуміли, що відносно них вчинено шахрайство. Син впізнав ОСОБА_14 як особу, якій передав кошти. Уточнив, що події мали місце 15 лютого 2014 року, але заява про вчинення шахрайства була зареєстрована вже 16 лютого. Також вказав, що голос ОСОБА_14 схожий на голос невідомого, з яким розмовляв по телефону 15.02.2014 р., проте має також і суттєві відмінності. Ствердив, що в той момент, коли його син ОСОБА_7 передавав ОСОБА_14 кошти, він (потерпілий) з невідомою особою по телефону вже не розмовляв. Цивільний позов підтримав повністю. Вказав, що йому також заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що кошти, які були передані ОСОБА_14 , збирали на весілля старшого сина. У зв`язку з цим, злочином була заподіяна також моральна травма.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 дав показання про те, що 15 лютого 2014 року біля 23.20 год на домашній телефон зателефонувала невідома особа, яка представилася працівником міліції та повідомила, що старший брат затриманий та для вирішення цього питання необхідно 2000 доларів США. Батьки погодилися на цю пропозицію та домовилися про зустріч неподалік їх будинку на перехресті вулиць Зеленої та АДРЕСА_8 . Коли вийшли з будинку, то невідомий продовжував розмову по телефону з батьком та сказав, щоб він (свідок) залишався на перехресті вулиць Зеленої та Шота Руставелі та очікував людину, яка забере гроші, а батько нехай очікує біля Личаківського райвідділу міліції. Через кілька хвилин під`їхало таксі червоного кольору та передав гроші особисто ОСОБА_14 , який вийшов з таксі, при цьому, від перерахунку грошей останній відмовився. Ствердив, що впізнав ОСОБА_14 під час досудового слідства та впізнає в судовому засіданні. Зателефонувавши потім до старшого брата зрозуміли, що відносно них вчинене шахрайство.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.09.2014 р. та фототаблицею до такого, згідно з яким свідок ОСОБА_19 в ході досудового слідства впізнав серед інших осіб ОСОБА_14 , як особу, яка вчинила 15.02.2014 р. на вул. Ш.Руставелі шахрайство (Т.4 а.с.31-36)
За епізодом шахрайства, а саме заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_8 , повторно, винуватість підсудного у вчиненому стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_8 про те, що 7 травня 2014 року біля 13.30 год до неї на домашній телефон зателефонував невідомий, голос якого був дуже схожий на голос чоловіка її онуки ОСОБА_20 . Коли перепитала, чи це ОСОБА_20 , невідомий сказав, що так, та сказав, що потрапив в ДТП по дорозі на Брюховичі, пошкодив свій автомобіль та ще два автомобілі. Також запитав, чи може дати йому 2000 доларів США, щоб розрахуватися з власниками інших автомобілів. Відповіла, що такої суми не має, на що невідомий голосом сина сказав, щоб дала хоча б половину, на що погодилася. Також сказав, що за коштами приїде син його знайомого. Через кілька хвилин прийшов ОСОБА_14 та сказав, що він від тієї людини, що вчинила ДТП. В кімнаті в присутності чоловіка ОСОБА_25 передала йому 10000 гривень. На її пропозицію поїхати з ним, заперечив та сказав, що зараз їде в відділення міліції, щоб забрати водійське посвідчення сина, а потім повезе гроші. Коли зателефонувала до сина додому, то з`ясувалося, що син на роботі, його автомобіль на подвір`ї біля будинку та зрозуміла, що вчинене шахрайство. Категорично ствердила, що впізнає ОСОБА_14 , як ту особу, якій передала кошти. Показання, дані в ході досудового слідства, про те, що ОСОБА_14 , прийшовши в квартиру, дав їй мобільний телефон та інша невідома особа їй підтвердила, що останній прийшов за грошима для сина, в судовому засіданні не підтвердила.
Показаннями свідка ОСОБА_25 , який дав показання про те, що ОСОБА_14 бачив 07.05.2014 р. приблизно біля обіду в себе в квартирі, останній в коридорі і потім в кімнаті розмовляв з дружиною ОСОБА_8 , яка передала 10000 гривень у зв`язку з тим, що зять нібито потрапив в аварію. Перед тим, як ОСОБА_14 прийшов, дружина розповіла про телефонний дзвінок, під час якого їй повідомили, що зять потрапив в аварію та терміново необхідно кошти. Після отримання коштів ОСОБА_14 одразу пішов.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 17.09.2014 р. та фототаблицею до такого, згідно з яким потерпіла ОСОБА_8 в ході досудового слідства впізнала серед інших осіб ОСОБА_14 , як особу, яка вчинила 07.05.2014 р. відносно неї шахрайство (Т.4 а.с.48-54).
За епізодом шахрайства, а саме заволодіння шляхом обману коштами ОСОБА_9 , повторно, винуватість підсудного у вчиненому стверджується наступними доказами.
Показаннями у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 про те, що 27.08.2014 р. біля 6.00 год подзвонив домашній телефон та невідомий, який представився працівником міліції на імя ОСОБА_21 , сказав, що її син автомобілем збив маленьку дитину, яка в важкому стані. На її прохання дати слухавку сину, почула голос, дуже схожий на голос сина, який підтвердив, що потрібні гроші на лікування дитини. Вказала, що невідомий постійно з нею розмовляв по телефону, щоб не могла нікуди зателефонувати. На її пропозицію самій привезти гроші сказав, що не треба їхати, бо за коштами хтось приїде до неї. За коштами прийшов ОСОБА_14 , якого та його голос впізнала, саме він з нею розмовляв по телефону. Гроші в сумі 1000 євро та 13000 гривень передала ОСОБА_14 в підїзді. Показання, дані під час досудового слідства, повністю підтримала.
Даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 08.09.2014 р., згідно з яким потерпіла ОСОБА_9 в ході досудового слідства впізнала серед інших осіб ОСОБА_14 , як особу, яка вчинила 27.08.2014 р. близько 06.10 год відносно неї шахрайство (Т.3 а.с.103-106).
Згідно з довідкою Національного Банку України, вартість 100 доларів США станом на 27.08.2014 р. становила 1389,0974 грн. (Т.3 а.с.90-91).
Кваліфікація дій підсудного ОСОБА_14 за ч.2 ст.185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємні викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, та закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно. Правильною є кваліфікація дій ОСОБА_14 за ч.2 ст. 190 КК України за епізодами заволодіння шляхом обману майном потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , оскільки останній вчинив заволодіння чужим майном вказаних потерпілих шляхом обману, повторно, та за епізодом щодо потерпілої ОСОБА_6 також з кваліфікуючою ознакою за попередньою змовою групою осіб.
Разом з тим, кваліфікуюча ознака вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб за епізодами шахрайства щодо потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Так, вказані потерпілі в судовому засіданні вказали, що з ними по телефону спочатку розмовляла невідома особа, потім за коштами приходив ОСОБА_14 , при цьому ствердили, що, коли ОСОБА_14 прийшов за грошима, з іншою особою по телефону вже не розмовляли. За таких обставин не можна виключати того, що ОСОБА_14 , розмовляючи по телефону з потерпілими, намагався змінювати свій голос, а тому, враховуючи обв`язок суду тлумачити усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку про відсутність достатніх і достовірних доказів на підтвердження вчинення даних злочинів за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим таку кваліфікуючу ознаку з обвинувачення за вищевказаними епізодами необхідно виключити.
Суд критично оцінює показання підсудного щодо невизнання ним винуватості у вчиненому, оскільки такі суперечать зібраним та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам, зокрема, показанням потерпілих та свідків, які не суперечать одні одним, іншим доказам у справі, зокрема, протоколами пред`явлення особи для впізнання, в ході яких потерпілі або свідки впізнали ОСОБА_14 , як особу, що заволоділа коштами шляхом шахрайства. Підстав у потерпілих та свідків, які при цьому попереджалися про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, обмовляти підсудного судом не встановлено.
Незначні розбіжності у показаннях потерпілих та свідків щодо певних деталей не спростовують факту вчинення підсудним кримінальних правопорушень, винуватість у вчиненні яких визнана судом доведеною.
У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що невизнання винуватості підсудним спрямоване на спотворення фактичних обставин справи для уникнення кримінальної відповідальності за вчинене.
Крім цього, датою вчинення шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_7 необхідно вважати 15 лютого 2014 року, а не 16 лютого 2014 року, що відповідає показанням потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_19 та матеріалам кримінального провадження.
Обвинувачення ОСОБА_14 за ч.2 ст.190 КК України за епізодами заволодіння шляхом обману майном потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 не знайшло свого підтвердження в ході судового слідства.
Так, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що 04.05.2014 близько 00.00 год., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, в ході телефонної розмови переконав потерпілу ОСОБА_11 , що це її син, який потрапив у міліцію за вчинення бійки і йому потрібні грошові кошти. Після цього, ОСОБА_14 викликав таксі за місцем проживання ОСОБА_11 , що за адресою: АДРЕСА_9 і переконав її передати гроші водію таксі. В подальшому, ОСОБА_11 передала водію вищевказаного таксі грошові кошти у сумі 1000 доларів США, що згідно з курсом валют НБУ від 04.05.2014 становить 11401,58 грн. Після цього, ОСОБА_14 по мобільному телефону сказав водію таксі їхати за адресою: АДРЕСА_10 , де він переконав свою співмешканку ОСОБА_26 , яка не усвідомлювала, що своїми діями сприяє вчиненню кримінального правопорушення, забрати гроші у водія таксі, що вона і зробила та передала вказані кошти ОСОБА_14 . Своїми злочинними діями ОСОБА_14 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 11401,58 гривень.
Крім цього, ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, 17.05.2014 спільно з невстановленою слідством особою, 07.05.2014 р., умисно виконуючи узгоджений попередньо між собою план, в ході виконання якого невстановлена слідством особа шляхом обману в ході телефонної розмови переконала ОСОБА_12 , що це її онук ОСОБА_27 , якого затримали працівники за побиття людини, і йому потрібно гроші для закриття справи. В подальшому ОСОБА_14 , виконуючи попередньо узгоджений план о 10.30 год. 17.05.2014 прибув за місцем проживання ОСОБА_12 що по АДРЕСА_11 та представившись працівником міліції шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 у розмірі 10 000 гривень, з метою вирішення неіснуючої проблеми.
Також ОСОБА_14 обвинувачується в тому, що, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, діючи за попередньою змовою із невстановленою особою, 18.06.2014 р. близько 13:50 год., з метою заволодіння чужим майном шляхом обману, в ході телефонної розмови переконав потерпілу ОСОБА_10 , що це її двоюрідний брат ОСОБА_20 , який потрапив у ДТП і йому потрібні гроші в сумі 2000 євро, на що ОСОБА_10 повідомила, що може позичити лише 2000 доларів США. Після цього, ОСОБА_14 в ході телефонної розмови з ОСОБА_10 , видаючи себе за її двоюрідного брата ОСОБА_20 , повідомив першій, що за грошима приїде його знайомий на ім`я ОСОБА_22 . В подальшому, невстановлена особа, діючи з корисливою метою в змові з ОСОБА_14 , 18.06.2014 близько 14.10 год., знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_12 , заволоділа шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_10 у сумі 2 000 доларів США, що згідно курсу валют НБУ від 18.06.2014 становить 23 655,19 гривень, чим спричинила останній шкоду на вказану суму. Своїми умисними діями ОСОБА_14 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 23 655,19 гривень.
Із досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема, показань потерпілих та письмових доказів, зібраних стороною обвинувачення за вищевказаними епізодами встановлено, що потерпілі ОСОБА_14 не бачили та кошти йому особисто не передавали.
Зокрема, потерпіла ОСОБА_11 дала показання про те, що кошти передала водію таксі ОСОБА_28 , а також вказала, що впізнала ОСОБА_14 під час досудового слідства по голосу. Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні вказав, що 04.05.2014 р. виконав замовлення клієнта, приїхав на вул. Хоткевича, де потерпіла передала йому конверт, який завіз на вул. Демнянську та конверт забрала невідома жінка. Чи саме співмешканка ОСОБА_14 ОСОБА_26 отримала конверт, в судовому засіданні не підтвердив. Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні категорично заперечила факт отримання від таксиста ОСОБА_28 коштів на прохання ОСОБА_14 .
Зміна свідками ОСОБА_26 та ОСОБА_28 показань в ході судового слідства порівняно з досудовим у разі доведеності їх винуватості може бути підставою для кримінальної відповідальності за ст. 384 КК України.
Потерпіла ОСОБА_12 в судовому засіданні вказала, що невідома особа по телефону сказала покласти гроші на трубу, що в подвір`ї будинку. Коли виходила з будинку, то бачила чоловіка, схожого на ОСОБА_14 , проте не бачила, що саме він забирав залишені нею кошти. Передачу нею коштів особисто ОСОБА_14 в судовому засіданні не підтвердила.
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні дала показання про те, що забирати гроші до неї в квартиру приходив не ОСОБА_14 , а інша особа. Вважає, що по телефону з нею розмовляв саме ОСОБА_14 , якого впізнала в ході досудового слідства під час впізнання по голосу.
Разом з тим, впізнання по голосу не є достовірним доказом, оскільки голос можна змінити, розмова по телефону могла відбуватися за наявності сторонніх звуків, що не виключає помилку зі сторони потерпілих під час такого впізнання.
Таким чином, встановити причетність до вчинення вищевказаних злочинів саме ОСОБА_14 неможливо, такі сумніви також необхідно тлумачити на користь останнього. У зв`язку з недоведеністю винуватості та відсутністю будь-яких процесуальних можливостей здобути докази за вищевказаними епізодами на даний час, ОСОБА_14 в цій частині обвинувачення необхідно виправдати.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є середньої тяжкості, щире каяття у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України (епізод щодо шахрайства відносно потерпілого ОСОБА_15 ), що є обставиною, що пом`якшує покарання за вчинення вказаних злочинів, особу підсудного, який неодружений, не працює, формально позитивно характеризується за місцем проживання, жодних осіб на утриманні не має, має судимості, в ході судового розгляду перебував в розшуку, хворіє рядом хронічних захворювань: гепатит С, туберкульоз, знаходиться на диспансерному обліку в Львівському обласному центрі з профілактики та боротьби зі СНІДом, і приходить до висновку, що ОСОБА_14 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення є неможливим без ізоляції від суспільства.
В подальшому за умови встановлення на основі висновку спеціальної лікарської комісії кримінально-виконавчої установи відповідних підстав може ставитися питання про звільнення ОСОБА_14 від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає серед іншого у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Судом встановлено, що у ході вчинення злочину підсудний ОСОБА_14 заволодів шляхом обману грошовими коштами потерпілого ОСОБА_7 у розмірі 2000 доларів США, що станом на час вчинення злочину становило 17260 грн.
Крім цього, суд прийшов до переконання, що дії підсудного спричинили потерпілому моральні страждання через емоційні переживання у зв`язку з втратою значної для сім`ї суми коштів, які призначалися для організації весілля сина. Враховуючи глибину душевних страждань, характер вчинених протиправних дій, що призвели до заподіяння шкоди, а також вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду потерпілому ОСОБА_29 повинен становити 1000 грн.
Крім цього, діями ОСОБА_14 завдано матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_17 , яка полягала у пошкодженні його майна під час вчинення крадіжки з салону автомобіля потерпілого. Враховуючи повне визнання підсудним цивільного позову в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 1979 грн., таку необхідно стягнути з ОСОБА_14 , а також необхідно стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн., що відповідає глибині душевних страждань потерпілого.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 , беручи до уваги його заяву від 12.01.2014 р., необхідно залишити без розгляду.
Речові докази у справі, а саме:
-автореєстратор «Quintezz», в якому знаходиться карта пам`яті на 2Gb, зарядний пристрій «Quintezz», MP4 плеєр, автомобільний розгалужувач USB, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_17 , необхідно залишити у власності останнього (Т.1 а.с.81);
-металевий гайковий ключ, що переданий зберігання до камери схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, необхідно знищити (Т.1 а.с. 91);
-холодильник марки „Норд, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_16 , необхідно залишити у власності останньої (Т.2 а.с.56);
-пляшку віскі „Bushmills, ємністю 0,7 л, передану на зберігання ТзОВ „Метро Кеш Енд Кері Україна, необхідно залишити у власності останнього (Т.2 а.с. 93);
-диск з відеозаписом з ТЦ „Метро, що долучений до матеріалів кримінального провадження, необхідно залишити при таких матеріалах (Т.2 а.с. 95).
Крім цього, з ОСОБА_14 на користь держави необхідно стягнути витрати на проведення товарознавчих експертиз у розмірі 391,20 грн. (Т.1 а.с.85-88), та 293,40 грн. (Т.2 а.с. 60-63), а всього 684,60 грн.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд,
засудив:
ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України та призначити покарання:
-за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України один рік позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 185 КК України два роки позбавлення волі;
-за ч.2 ст. 190 КК України два роки шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_14 призначити остаточне покарання три роки позбавлення волі.
ОСОБА_14 за ч.2 ст. 190 КК України за епізодами заволодіння шляхом обману майном потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 виправдати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_7 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17260 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн., а всього 18260 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_17 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_17 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1979 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн., а всього 2479 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_15 залишити без розгляду.
Речові докази у справі, а саме:
-автореєстратор «Quintezz», в якому знаходиться карта пам`яті на 2Gb, зарядний пристрій «Quintezz», MP4 плеєр, автомобільний розгалужувач USB, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_17 , залишити у власності останнього (Т.1 а.с.81);
-металевий гайковий ключ, що переданий зберігання до камери схову речових доказів Сихівського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області, знищити (Т.1 а.с. 91);
-холодильник марки „Норд, переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_16 , залишити у власності останньої (Т.2 а.с.56);
-пляшку віскі „Bushmills, ємністю 0,7 л, передану на зберігання ТзОВ „Метро Кеш Енд Кері Україна, залишити у власності останнього (Т.2 а.с. 93);
-диск з відеозаписом з ТЦ „Метро, що долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити при таких матеріалах (Т.2 а.с. 95).
Стягнути ОСОБА_14 на користь держави витрати на проведення товарознавчих експертиз у розмірі 684,60 грн.
Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_14 , до набрання вироком законної сили змінити на тримання під вартою, взявши його під варту з залу суду, та утримувати в СІЗО Львівської області.
Строк відбування покарання ОСОБА_14 обчислювати з 30 липня 2015 року, зарахувавши в такий строк період затримання та перебування під вартою до часу внесення застави з 8 вересня 2014 року до 16 вересня 2014 року, період затримання з 17 вересня 2014 року до 19 вересня 2014 року.
Апеляційна скарга на вирок подається до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Головуючий ОСОБА_1