УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 18 червня 2015 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого - судді ОСОБА_5., суддів: ОСОБА_6., ОСОБА_7., розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_1, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року, ВСТАНОВИЛА: Вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 19 червня 2014 року засуджено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кашперівка Баранівського району, Житомирської області, громадянина України, раніше неодноразо судимого: останній раз - вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29.01.2014 за ч. 3 ст. 296, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробовуванням та іспитовим строком на 1 рік; - за ч. 4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст. 71 КК України , шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Баранівського районного суду Житомирської області від 29.01.2014 ОСОБА_2 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на 4 роки 6 місяців.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат. За вироком суду ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 02 травня 2014 року, близько 02 години 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, знаходячись біля кафе-бару «Зодіак» на вулиці Леніна, 11 у м. Баранівка Житомирської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи зухвало, маючи на меті вчинення хуліганства, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, моральності, добропристойності, зневажливо ставлячись до спокою громадян, підійшов зі спини до стоячого у групі громадян ОСОБА_3 та безпричинно приставив до його шиї в області гортані небезпечну бритву для гоління, маючи на меті застосування до останнього психічного насильства шляхом погрожуючи заподіяння тілесних ушкоджень, однак був знешкоджений перебуваючим поряд з потерпілим громадянином ОСОБА_4, при цьому засуджений намагався вчинити останньому опір, погрожуючи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 червня 2014 року змінено, виключено з мотивувальної частини вироку вказівку суду про повторність, як обставину, що обтяжує покарання. В решті вирок залишено без зміни. У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 просить судові рішення щодо ОСОБА_2 скасувати і закрити кримінальне провадження за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Захисник не погоджується з висновками судів про доведеність вини ОСОБА_2 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України , заперечує особливу зухвалість дій засудженого. Вказує на те, що судом неправильно кваліфіковано дії засудженого за ознакою вчинення хуліганства із застосуванням предмета заздалегідь заготовленого для заподіяння тілесних ушкоджень.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України , підставами для скасування або зміни вироку та ухвали касаційним судом є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України ), неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України ) чи невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого (ст. 414 КПК України ).

Відповідно до положень ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, а також вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто, під час касаційного розгляду кримінального провадження колегія суддів виходить із фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених судом. Доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, спростовуються: показаннями потерпілого, показаннями свідків, протоколом огляду місця події, висновком експерта. Відповідно до роз'яснень, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень судам слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров'я громадян. Відповідно до п. 11 цієї Постанови заздалегідь заготовленими слід визнавати предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети. Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, інших предметів господарсько-побутового призначення, спеціальних засобів, пневматичної зброї, сигнальних, стартових, будівельних пістолетів, ракетниць, вибухових пакетів, імітаційно-піротехнічних та освітлюваних засобів, що не містять у собі вибухових речовин і сумішей, а також інших спеціально пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень знарядь злочину є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров'я громадян. Отже, зважаючи на фактичні обставини, встановлені судом, твердження захисника про те, що суд неправильно кваліфікував дії засудженого, а саме - приставляння до шиї потерпілого небезпечної бритви для гоління за ознакою «застосування предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень» є необґрунтованими. Крім того, безпідставними є і посилання захисника на те, що судом неправильно кваліфіковано дії засудженого, як такі, що вчинені з особливою зухвалістю, оскільки відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній у п. 5 вказаної Постанови за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Як вбачається з судових рішень, не зважаючи на те, що інші громадяни намагались припинити злочинні дії ОСОБА_2 - він чинив опір, висловлював погрози та продовжував хуліганські дії. Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 419 КПК України , перевірив усі доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1, які аналогічні доводам його касаційної скарги, та навів відповідні мотиви на їх спростування, з якими колегія суддів погоджується.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, а також кримінального закону, які б вказували на необхідність зміни чи скасування судового рішення у цьому кримінальному провадженні не встановлено, тому підстав для задоволення касаційної скарги захисника колегія суддів не вбачає. Не вбачаючи підстав для задоволення касаційної скарги колегія суддів не знаходить підстав і для відкриття касаційного провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України .

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА: У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1, який діє в інтересах засудженого ОСОБА_2 на вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 16 березня 2015 року відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. Судді: ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7