Справа № 206/3792/15-к
1-кс/206/375/15
У Х В А Л А
16 липня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та матеріали кримінального провадження №001824 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.1 ст.306 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , Дніпропетровської області, Васильківського району, с.Васильківка, громадянин України, маючого незакінчену вищу освіту, навчається у вузі, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживавшого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, суд -

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2015р. слідчий Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській обл. ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.321, ч.4 ст.321, ч.1 ст.306 КК України.

Вимоги клопотання слідчим обґрунтовані тим, що наприкінці січня 2015р, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, у невстановленому слідством місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів без спеціального на те дозволу, у особливо великих розмірах, у розміщенні коштів, здобутих від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках.

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_6 у невстановлений слідством час, відкрив рахунок в одному з відділенні ПАТ КБ «ПриватБанка», головний офіс якого розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, буд.№50, з розрахунковою карткою № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також у невстановлені слідством час та місці зареєстрував сторінку в соціальній мережі «Вконтакте» - « ОСОБА_8 » з прив`язкою до власної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яку використовував за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою свого персонального комп`ютеру, а також в інших місцях, за допомогою свого мобільного телефону для взаємодії з можливими покупцями заборонених лікарських засобів, а також у невстановленому слідством місці та у невстановлений слідством час придбав сильнодіючі лікарські засоби нандралону деканоат (на менше, як 10г, 0,48г, 1,8г.) та метандієнон (не менше, як 6,919г.) які переніс за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив незаконно зберігати за місцем свого мешкання з метою незаконного збуту.

З метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 збував заборонені в обігу сильнодіючі лікарські засоби зацікавленим особам, безпосередньо через службу кур`єрської доставки «Нова-Пошта», а одержані від реалізації сильнодіючих лікарських засобів грошові кошти ОСОБА_6 розміщував на банківському рахунку.

Так, 10.03.2015р, близько 10год, ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 на своєму персональному комп`ютері, за допомогою власної сторінки соціальної мережі «ВКонтакте» - « ОСОБА_8 » з прив`язкою до власної електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зайшов на Інтернет ресурс - сайт «anabolic.org.ua», почав вести переписку з закупником ОСОБА_9 , в ході якої останній звернувся до ОСОБА_6 з проханням продати, тобто переслати йому службою кур`єрської доставки «Нова-Пошта» на відділення №27, що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Космонавтів, буд.№4, 40мл. сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоат комерційна назва «Декавер» на суму 2200грн.

ОСОБА_6 прийнявши пропозицію ОСОБА_9 , погодився продати, тобто незаконно збути, за грошову винагороду в розмірі 2200грн. вказаний сильнодіючий лікарський засіб «Дековер».

Закупник ОСОБА_9 , виконуючи умови досягнутої з ОСОБА_6 домовленості, в той же день, 10.03.2014р. о 15год.41хв. зробив замовлення на вищезазначеному Інтернет ресурс - сайт «anabolic.org.ua» за №3395 від 10.03.2015р, після чого о 17год.35хв. користуючись терміналом № НОМЕР_2 ПАТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Космонавтів, буд.№2, переказав ОСОБА_6 на його рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» карта № НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 2222грн. в якості попередньої оплати за замовлені 40мл. сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканоат комерційна назва «Декавер».

Переконавшись у надходженні вказаних грошових коштів ОСОБА_6 11.03.2015р. відправив згідно товарно-транспортної накладної №8993 з відділення №13 кур`єрської доставки «Нова-Пошта», що розташоване за адресою: м.Львів, вул.Ставова, буд.№7в, на відділення №27 кур`єрської доставки «Нова-Пошта», що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Космонавтів, буд.№4, чотири упаковки з чотирма скляними флаконами по 10мл. кожен сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканат комерційна назва «Декавер» на ім`я ОСОБА_9

18.03.2015 р. близько 16год.30хв. у відділенні №27 кур`єрської доставки «Нова-Пошта», що розташоване за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Космонавтів, буд.№4, закупник ОСОБА_9 отримав у чотирьох упаковках чотири скляних флакони з 10мл. кожен сильнодіючого лікарського засобу нандралону деканат комерційна назва «Zenlabs dubol 200» та добровільно видав їх робітникам міліції.

Згідно висновку судово-хімічної експертизи №70/10-743 від 17.04.2015р. вилучені 18.03.2015р. у ОСОБА_9 чотири скляні флакони по 10мл. кожен, містять сильнодіючий лікарський засіб нандралону деканоат комерційна назва «Zenlabs dubol 200», маса якого складає 10г, тобто є особливо великим розміром, які ОСОБА_6 збув ОСОБА_9 згідно товарно-транспортної накладної №8993.

Таким чином, ОСОБА_6 незаконно збув ОСОБА_9 сильнодіючий лікарський засіб нандралону деканоат комерційна назва «Zenlabs dubol 200» масою 10г. у особливо великих розмірах.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.321 КК України, тобто придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів без спеціального на те дозволу, у особливо великих розмірах.

Продовжуючи злочину діяльність, ОСОБА_6 , маючи умисел на розміщення коштів, здобутих від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках, з метою продовження незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, 10.03.2015р. о 17год.35хв. знаходячись на території м.Львова більш точного місця в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим на свою карту ПАТ КБ «ПриватБанка» № НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2222грн. в якості попередньої оплати за збут чотирьох флаконів з сильнодіючим лікарським засобом нандралону деканоат комерційна назва " Zenlabs dubol 200", таким чином розмістивши вказану грошову суму на рахунку банку ПАТ КБ «ПриватБанк» головний офіс якого знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги №50, карта № НОМЕР_1 .

Після чого 12.03.2015р. ОСОБА_6 знаходячись у приміщенні магазину «Хімія», що розташований за адресою: м.Львів, Госпитальна, буд.№7 здійснив зняття вищезазначеної готівкової грошової суми.

Таким чином ОСОБА_6 розмістив грошові кошти, здобуті від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках, а саме на банківському рахунку, які зберігав там у період часу з 10.03.2015р. до 12.03.2015р, після чого з вказаними грошовими коштами здійснив банківську операцію, а саме зняв готівку з банківського рахунку.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.306 КК України, тобто розміщенні коштів, здобутих від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках.

12.05.2015р, в період часу з 20год.14хв. до 21год, за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , був проведений санкціонований Самарським районним судом обшук, в ході якого виявлено і вилучено 41 таблетку та два скляні флакони із рідиною, які згідно висновку судово-хімічної експертизи №70/10-1250 від 19.06.2015р. містять сильнодіючі лікарські засіби метандієнон та нандралону деканоат, маса метандієнону складає 0,3397г, маса нандралону деканату складає 0,48г. та 1,8г, які ОСОБА_6 незаконно повторно придбав та зберігав з метою збуту.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 , скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.321 КК України, тобто придбання, зберігання з метою збуту сильнодіючих лікарських засобів без спеціального на те дозволу, вчинені повторно.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: вилученим у закупника ОСОБА_9 18.03.2015р, а саме чотири флакону сильно діючого лікарського засобу «ZENLABS DUBOL 200 NANDROLONEDECANOTE 200 MG/ML» (діюча речовина нандралону деканоат); висновком судово-хімічної експертизи №70/10-743 від 17.04.2015р; висновком судово-хімічної експертизи №70/10-1250 від 19.06.2015р; протоколом контролю за вчиненням злочину, а саме оперативної закупки у ОСОБА_6 ; протоколом обшуку у ОСОБА_6 від 12.05.2015р; протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом тимчасового доступу до речей.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до ч.1 ст.306 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п.п.1,3-5 ч.1 ст.177 КПК України, знаходячись на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, інших учасників скоєного злочину, перешкоджання у кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність: запобігти спробам ОСОБА_6 переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній є мешканцем іншого району та знаючи про покарання за вчинений їм злочин може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду; запобігти спробам ОСОБА_6 незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 даний злочин скоїв з корисливих мотивів, не працює та постійного джерела прибутку не має, та знаходячись на свободі може продовжити скоєння злочинів з корисливих мотивів.

Відповідно до ч.3 ст.182 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмірі застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від 80 до 300 розмірів мінімальної заробітної плати.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 , вчинив особливо тяжкий злочин, не має тяжких хвороб, а також зважаючи на те, що не може бути застосовано до останнього інші менш суворі запобіжні заходи згідно п.1-4 ч.1 ст.176 КПК України, бо не зможе забезпечити виконання процесуальних обов`язків передбаченим чинним законодавством та забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, у тому числі вироку суду, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, інших учасників скоєного злочину, перешкоджання у кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення. Викладені доводи свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, а тому у разі обрання застави у розмірі 300 розмірів мінімальної заробітної плати, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому її розмір необхідно визначити, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що підтверджується вищезазначеними матеріалами досудового слідства.

Слідчий підтримав клопотання і стверджував, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, а тому обрати більш м`який запобіжний захід застосувати не можливо.

В судовому засіданні ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, каявся та просив застосувати відносно нього поруку.

Вислухавши підозрюваного, доводи слідчого і прокурора, який прохав не застосовувати поруку та неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, дослідивши матеріали клопотання в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом було встановлено, що наприкінці січня 2015р, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, у невстановленому слідством місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збут сильнодіючих лікарських засобів без спеціального на те дозволу, у особливо великих розмірах, у розміщенні коштів, здобутих від незаконного обігу сильнодіючих лікарських засобів, у банках.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжним заходом є тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором.

За змістом ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється та обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини слідує, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення не застосовується. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Врахувавши дійсні обставини справи, суд схиляється та приймає за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, запобігти спробам підозрюваного незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальним правопорушень.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів та не має постійного джерела прибутку.

Окрім того, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів: особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт.

Що стосується застосування поруки, то суд враховує і те, що поручителі є близькими родичами та не зможуть забезпечити належне виконання запобіжного заходу.

Передбачений ст.181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги наведені вище обставини, суд вважає за неможливе застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як ОСОБА_6 зможе продовжувати злочини за допомогою комп`ютера та інтернету.

Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та може переховуватися, суд вважає за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За змістом ч.ч.1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196-197, 369-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів.

Строк запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою рахувати з 16 липня 2015р. по 14 вересня 2015р.

Визначити, що грошова сума у розмірі 100тис.грн. є достатньою для внесення її як застави.

У разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти під заставу, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;

2) не відлучатися із м.Дніпропетровська без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з особами, що вживають алкогольні, наркотичні та психотропні речовини та займаються їх збутом;

5) не відвідувати місця, де збираються особи, що вживають або збувають заборонені в обігу речовини;

6) докласти зусиль до пошуку роботи.

Зазначені обов`язки діють два місяці з дня звільнення ОСОБА_6 з-під варти під заставу.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відмовити підозрюваному ОСОБА_6 у застосуванні запобіжного заходу у вигляді поруки.

Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської обл.

С Л І Д Ч И Й С У Д Д Я ОСОБА_1