Справа № 1811/1460/12
Провадження № 1-н/1811/1/12
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2012 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді Бутенка Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

прокурора Маценко С.О.,

захисника ОСОБА_1,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Липова Долина матеріали постанови слідчого Липоводолинської РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_4 про закриття кримінальної справи та застосування примусових заходів виховного характеру до малолітнього

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, на обліку у лікарів в Липоводолинській ЦРЛ не перебуває, інвалідності не маючого, раніше не судимого

у звязку із вчиненням ним злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового слідства малолітній ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що 11 липня 2012 року близько 13 год. 00 хв. він, знаходячись на ставку «Семенівський» на території Московської сільської ради Липоводолинського району, побачив, що на березі ставка лежав одяг та взуття невідомої йому особи. На тапочках він побачив мобільний телефон марки SAMSUNG GTS-5660, чорного кольору. ОСОБА_2 вирішив забрати мобільний телефон та діючи умисно, таємно, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та власника телефону, переслідуючи корисливу мету, викрав мобільний телефон марки SAMSUNG GTS-5660 потерпілого ОСОБА_5 вартістю 1271 грн. 99 коп. З викраденим майном з місця скоєння злочину зник, у подальшому залишив мобільний телефон собі у користування.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_2 факт вчинення ним вищезазначеного діяння визнав повністю, щиро розкаявся та про його вчинення надав суду показання, які по своєму змісту відповідають викладеним вище обставинам, а також додатково пояснив, що йому цей телефон сподобався, так як він був кращій від того, який був у його в користуванні до цього; чужим телефоном він користувався біля 4-х місяців у власних цілях, сказавши своїй матері про те, що він цей телефон знайшов на вулиці, коли до нього приїхали працівники міліції, то добровільно зізнався у скоєному.

Обставина вчинення малолітнім ОСОБА_2 вказаного вище злочину підтверджується також іншими доказами, дослідженими і перевіреними в судовому засіданні:

оголошеними показаннями потерпілого ОСОБА_5, згідно з якими на досудовому слідстві останній показував про те, що 11 липня 2012 року він відпочивав на березі ставка «Семенівський», купався і залишив без нагляду на березі в одязі свій власний мобільний телефон марки SAMSUNG GTS-5660, чорного кольору, який він придбав у жовтні 2011 року на 1899 грн. в м.Суми. Близько 15 год. 30 хв., того дня, ОСОБА_5 зібрався йти додому і виявив відсутність свого телефону.

протоколом огляду місця події від 03 жовтня 2012 року з фототаблицею до нього, в якому було зафіксовано огляд будинку, належного ОСОБА_3 розташованого в с. Московське по вул. Леніна, 38, в ході якого на робочому столі ОСОБА_2, в нього вдома вилучено мобільний телефон марки SAMSUNG GTS-5660, чорного кольору, який зник у потерпілого.

висновком судово-товарознавчої експертизи від 08 серпня 2012 року № 321, згідно з яким, вартість мобільного телефону марки SAMSUNG GTS-5660 станом на 11 липня 2012 року могла становити з врахуванням початкової вартості та суми процентного зносу 1271 грн. 99 коп.

Таким чином, аналізуючи наведені докази в їх сукупності, розглядаючи їх належними і достовірними, суд вважає повністю доведеним факт вчинення малолітнім ОСОБА_2 протиправного діяння, яке підлягає кваліфікації за ст.185 ч.1 КК України, як таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону SAMSUNG GTS-5660 на загальну суму 1271 грн. 99 коп., що мало місце 11 липня 2012 року.

Постановою слідчого, затвердженою прокурором району, порушено перед судом питання про закриття кримінальної справи із застосуванням до малолітньої особи примусових заходів виховного характеру, оскільки ОСОБА_2 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння не досягнув віку, за досягненням якого, згідно з діючим законодавством, настає кримінальна відповідальність.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, законного представника неповнолітньої ОСОБА_3, захисника ОСОБА_1, які підтримали постанову слідчого, вважає за необхідне дану кримінальну справу провадженням закрити, застосувавши заходи примусового виховного характеру до малолілітнього ОСОБА_2

Згідно з ч.2 ст.105 КК України примусові заходи виховного характеру, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Судом в ході судового слідства встановлено, що малолітній ОСОБА_2 навчається в 7-му класі Московського навчально-виховного комплексу Липоводолинської районної ради Сумської області, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо (має середній рівень навчальних досягнень, неуважний та непосидючий, контроль за навчанням та вихованням з боку батьків несистематичний, у стосунках з однокласниками доброзичливий, товариський), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, вперше вчинив злочин середньої тяжкості, у вчиненому щиро розкаюється (визнав свою провину в скоєному, усвідомив протиправний характер своїх дій).

За таких обставин, суд вважає, що до малолітнього ОСОБА_2, який на час вчинення суспільно-небезпечного діяння не досяг 14-річного віку, з якого згідно з законом наступає кримінальна відповідальність, але на момент вчинення протиправного діяння досяг 11-ти річного віку (він народився 29 червня 2000 року), слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді обмеження дозвілля і встановлення протягом річного терміну особливих вимог до його поведінки, з одночасною передачею цієї особи під нагляд його матері ОСОБА_3. Ці двоє примусових заходів виховного характеру в сукупності, на думку суду, мають забезпечити йому належне поводження у вільний від навчання час та під час дозвілля.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Відповідно до ч.5 ст.93 КПК витрати за проведення товарознавчої експертизи у даній справі прийняти на рахунок держави, так як ні малолітня особа, ні його мати, як законний представник, самостійного заробітку та доходів не мають, а тому не є спроможними їх оплатити.

Речовий доказ по справі на підставі п.5 ч.1 ст.81 КПК України підлягає поверненню потерпілому як законному володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 105 КК України, ст.ст. 432, 433, 447 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну справу відносно малолітнього ОСОБА_2 за ст.185 ч.1 КК України провадженням закрити.

До ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, застосувати примусові заходи виховного характеру у виді:

1. обмеження дозвілля і встановленням протягом річного терміну особливих вимог до поведінки вказаної неповнолітньої особи, а саме:

заборонити перебування ОСОБА_2 у вільний від навчання час за межами с.Московське без присутності його матері ОСОБА_3;

заборонити ОСОБА_2 відвідувати культурно-масові, спортивні та інші масові заходи на території с.Московське Липоводолинського району Сумської області без присутності його матері ОСОБА_3;

2. передати малолітнього ОСОБА_2 під нагляд його матері ОСОБА_3 строком на один рік.

Судові витрати по справі в розмірі 176 грн. 40 коп. прийняти на рахунок держави.

Мобільний телефон SAMSUNG GTS-5660 чорного кольору, повернути ОСОБА_5, як його законному володільцю.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційний суд Сумської області через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Д. В. Бутенко