Справа
№1-25/2007р.
ПОСТАНОВА

24 січня 2007 року Прилуцький міськрайсуд Чернігівської
області в складі : головуючого - судді Кантур A.M. при
секретарі Геєць О.О. з участю прокурора Луценка М.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м.Прилуки справу про обвинувачення за ч.1 ст.129 КК
України ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з середньою
освітою, розлученого, має на утриманні неповнолітню дитину, учасник бойових дій
в Афганістані, раніше не судимий,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний та потерпіла ОСОБА_2 перебували в юридичному
шлюбі, і разом зі своєю дочкою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживали в наданій йому
АДРЕСА_1, де й перебувало їхнє спільне та окреме майно.

У зв"язку з попередньою домовленістю по телефону
потерпіла ОСОБА_2 з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 близько 18 год. 17.11.06р. у
вищезгадану кв.№58, де за згодою нетверезого підсудного ОСОБА_1 стали збирати
свої речі, але він з невідомих причин став лаятися та ображати потерпілу,
виштовхував її з квартири та відтісняв зі сходового майданчика. Коли ж
потерпіла стала пручатися та просити випустити з квартири дочку, відштовхувала
підсудного, останній став лихословити, порвав її куртку, погрожував їй
вбивством та вдарив її рукою по голові, а потім побіг до своєї квартири.
Повернувшися через декілька секунд на сходовий майданчик з кухонним ножем з
чорною колодочкою, підсудний ОСОБА_1 демонстративно розмахував ним перед
потерпілою ОСОБА_2 та заподіяв різану рану зовнішньої поверхні проксимальної
фаланги 1-ого пальця правої кисті, що в сукупності з набряком потиличної
області віднесено до легких тілесних ушкоджень за висновком судмедексперта
№1036 від 20.12.06р. (а.с.44). Як стверджує потерпіла, погрози їй фізичною
розправою та заподіяння означених тілесних ушкоджень підсудним ОСОБА_1 вона
сприймала в той період як реальну погрозу своєму життю, оскільки за період
спільного проживання з нею підсудний неодноразово бив та погрожував їй
вбивством.

В судовому засіданні підсудний визнав себе винним за
пред"явленим обвинуваченням, просив суд закрити провадження по цій справі
та звільнити його від покарання у зв"язку з його щирим каяттям, що він
заплатив потерпілій 350 грн. за пошкоджену їй куртку та за відсутню металеву
фурнітуру до переданого їй дивана, а існуючі претензії щодо спільного їхнього
майна потерпілої бажає вирішувати по суду, що підтвердила також і потерпіла в
суді, проти чого не заперечував у судовому засіданні й прокурор.

За таких обставин необхідно погодитися з таким
клопотанням, оскільки підсудний ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності
притягується вперше, має постійне місце проживання, вирішив питання про своє
працевлаштування в м.Києві, що йому інкримінується скоєння злочину невеликої
тяжкості, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, щодо якого він щиро покаявся,
активно сприяв у його розкритті та відшкодував повністю заподіяні ним
потерпілій збитки, а тому на підставі ст.46 КК України підлягає звільненню від
кримінальної відповідальності за скоєне.

Тому,
керуючись ст.ст.7 ч.1 п.1, 248 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадженням в суді кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1 за ознаками ч.1
ст.129 КК України, і звільнити його від

2

кримінальної відповідальності, а
обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді підписки , про невиїзд - скасувати.

Речовий доказ по
справі, що знаходиться на зберіганні в Прилуцькому МРВ УМВС, кухонний ніж з
чорною колодочкою - знищити (а.с.40-41).

Стягнути з
ОСОБА_1 в користь УМВС України в Чернігівській області (для його НДЕКЦ) 54 грн.
91 коп. витрат за проведення судово-криміналістичної експертизи щодо кухонного
ножа (а.с.37-38).

На постанову протягом 7 діб може бути подана апеляція до
апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайсуд.