1-кп/381/24/15
381/5951/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«14» січня 2015 року м. Фастів

Фастівський місьрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

№ 1 - КП /381/24/15

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001633 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , учня дванадцятого класу Фастівської вечірньої школи, розлученого, українця, громадянина України, не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , а також представника служби у справах дітей та сім`ї Виконавчого комітету Фастівської міської ради ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, за таких обставин.

11.10.2014 року близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_10 , за місцем проживання його знайомої - ОСОБА_11 у кв. АДРЕСА_3 , у якої використовуючи особисті довірчі стосунки, попросив знайти у будь кого з її знайомих ноутбук, мов би в тимчасове користування за визначену по добову плату, при цьому достовірно знаючи, що не поверне законному володільцю належне тому майно. Тієї ж доби близько 11 год. 00 хв. поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 передала ОСОБА_12 ноутбук «Asus Core і 5», вартістю 3300 грн., що належить потерпілому ОСОБА_13 , яким ОСОБА_10 у спосіб недобросовісного використання довіри одразу заволодів та розпорядився на власний розсуд.

13.10.2014 року близько 08 год. 00 хв., ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 повторно вирішив протиправно заволодіти чужим майном. Після чого зателефонував своєму знайомому ОСОБА_14 , якого в телефонній розмові переконав знайти у когось зі свої знайомих ноутбук мов би в тимчасове користування за визначену по добову плату. Тієї ж доби, близько 10 год. 00 хв. на площі Соборній поблизу приміщення Білоцерківськогго аграрного університету у місті Біла Церква Київської області, ОСОБА_10 діючи умисно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_15 , під надуманим приводом отримав від останнього ноутбук «Asus AMD Е 450», вартістю 2200 грн., заволодів ним та розпорядився на власний розсуд.

Близько 13 год. 00 хв. цієї ж доби, ОСОБА_10 , перебуваючи в центральному мікрорайоні міста Фастова в місті Фастові Київської області повторно вирішив протиправно заволодіти чужим майном. Після чого зателефонував своїй знайомій ОСОБА_11 , яку в телефонній розмові переконав передати йому фотоапарат «Nikon D 3100» мов би в тимчасове користування. Близько 14 год. 00 хв. поблизу будинку № 46 у місті Фастові Київської області, ОСОБА_10 діючи умисно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під надуманим приводом отримав від останньої майно, що належить потерпілій ОСОБА_16 , а саме: фотоапарат «Nikon D 3100», вартістю 3000 грн., з картою пам`яті на 8 гб., вартістю 150 грн. в чохлі, вартістю 200 грн., а всього на загальну суму 3350 грн., заволодів ним та розпорядився на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_17 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, за ознакою заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Також суд вважає обвинуваченого ОСОБА_17 винними і у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ознаками шахрайства, вчиненого повторно.
Зважаючи на інтелектуальні, психологічні, інші особливості неповнолітнього, який май же досяг повноліття, а також враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини злочинів і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Допитаний щодо кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_10 , визнав себе винним повністю, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають обставинам злочину, підтвердивши в судовому засіданні те, що він дійсно достовірно знаючи, що не поверне законному володільцю належне тому майно, 11.10.2014 року близько 09 год. 00 хв. перебуваючи за місцем проживання знайомої ОСОБА_11 у кв. АДРЕСА_3 , у якої використовуючи особисті довірчі стосунки, попросив знайти у будь кого з її знайомих ноутбук, мов би в тимчасове користування за визначену по добову плату. Тієї ж доби близько 11 год. 00 хв. поблизу домоволодіння АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 передала йому ноутбук «Asus Core і 5», що належить їх знайомому ОСОБА_13 , яким він одразу заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Як також пояснював ОСОБА_10 , 13.10.2014 року близько 08 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , знову вирішив вчинити аналогічний злочин. Після чого він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_14 , якого в телефонній розмові переконав знайти у когось зі свої знайомих ноутбук мов би в тимчасове користування за визначену по добову плату. Тієї ж доби, близько 10 год. 00 хв. на площі Соборній поблизу приміщення Білоцерківськогго аграрного університету у місті Біла Церква Київської області діючи умисно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_15 , під надуманим приводом отримав від останнього ноутбук «Asus AMD Е 450», заволодів ним та розпорядився на власний розсуд.

Як далі пояснював ОСОБА_10 , 13.10.2014 року близько 13 год. 00 хв. перебуваючи в центральному мікрорайоні міста Фастова в місті Фастові Київської області повторно вирішив протиправно заволодіти чужим майном. Після чого зателефонував своїй знайомій ОСОБА_11 , яку в телефонній розмові переконав передати йому фотоапарат «Nikon D 3100» мов би в тимчасове користування. Тієї ж доби, близько 14 год. 00 хв. поблизу будинку АДРЕСА_5 , діючи умисно з корисливих мотивів і з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, зловживаючи довірою ОСОБА_11 , під надуманим приводом отримав від останньої майно, що належить потерпілій ОСОБА_16 , а саме: фотоапарат «Nikon D 3100», з картою пам`яті на 8 гб., який був в чохлі, заволодів ним та розпорядився на власний розсуд.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, а також те, що потерпілі не мали до нього претензій матеріального та морального характеру. Крім того, додатковою та вагомою обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_17 , суд визнає вчинення ним злочинів у неповнолітньому віці.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_17 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд згідно з вимогами ст.ст. 65 та 103 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно із ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 190 КК України) та середньої тяжкості (ч. 2 ст. 190 КК України), умисними корисливими, дані про особу винного, який: до вчиненого ним діяння поставився негативно та визнав вину, після вчинення злочинів не допускав інших правопорушень, має нормальний стан здоров`я та загального розвитку, характеризується в цілому позитивно та навчається посередньо, належно себе поводить у побуті, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має належні умови життя та виховання у сім`ї, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягувався.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд, з урахуванням обмежень, встановлених ст.ст. 100, 102 КК України, вважає за можливе призначити ОСОБА_12 , мінімальне за розміром покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, у виді громадських робіт, а також мінімальне за розміром покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі, та, на підставі ст. 70 КК України визначити йому остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочинів, встановлені дані про особу обвинуваченого та інші вказані вище обставини кримінального провадження, у тому числі його умови життя та виховання (сім`я хоча і не є повною, проте, має достатній рівень матеріального забезпечення із сукупним доходом понад 3000 грн., достатню житлову площу і здатна забезпечити позитивний виховний вплив на неповнолітнього та постійний контроль за його поведінкою, у матеріалах справи відсутні будь-які негативні дані щодо матері ОСОБА_17 , які перешкодили б його вихованню в колі сім`ї), суд вважає за можливе в даному конкретному випадку, застосувати до нього ст.ст. 75 та 104 КК України і звільнити від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлений.

Під час судового розгляду з боку сторін кримінального провадження були відсутні клопотання про обрання обвинуваченим запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376, 394, 484, 485 та 487 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначити ОСОБА_18 покарання у виді:

- за ч. 1 ст. 190 КК України громадських робіт строком на тридцять годин;

- за ч. 2 ст. 190 КК України позбавлення волі строком на один рік.

За сукупністю злочинів, відповідно до ст. 70 КК України, визначити ОСОБА_12 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на один рік.

На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю в один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_12 обчислювати з дня постановлення вироку.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

· Ноутбук «Asus Core i 5» та фотоапарат «Nikon D 3100», які знаходяться на відповідальному зберіганні (а.к.п. 47-49) повернути законним володільцям.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_19 БОНЧЕВ