ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.12.2014 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004188 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, в силу ст. 89 КК України раніше не судимої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 15.08.2014 року приблизно о 17-20 год., перебуваючи в магазині «Продукти-466» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 143, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу таємно викрала з вітрин вищевказаного магазину пляшку джину «Finsbury» об`ємом 0,7 літрів вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 282 від 16.08.2014 року 154,99 грн., після чого сховала вищевказаний товар до своєї жіночої сумки чорного кольору, пройшла касову зону, не оплативши вказаний товар, і направилась до виходу із супермаркету, виконавши таким чином всі дії, необхідні, на її думку, для доведення злочину до кінця, але закінчити злочин не змогла з причин, які не залежали від її волі, оскільки на виході із супермаркету була затримана працівниками охорони супермаркету.

В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаялася. Не заперечувала фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердила вчинення нею вищезазначеного злочину за вказаних вище обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначила, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомилась з матеріалами кримінального провадження та не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Також пояснила, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до неї не застосовувалось.

Суд вважає вину ОСОБА_5 доведеною повністю та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Судом вивчалась особистість ОСОБА_5 та встановлено, що вона на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима. Між представником потерпілого ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування 29.08.2014 року було укладено угоду про примирення. Відповідно до умов вказаної угоди представник потерпілого ОСОБА_4 матеріальних претензій до обвинуваченої ОСОБА_5 не має. З урахуванням того, що злочин ОСОБА_5 не є тяжким, сторонами угоди узгоджено призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

В судовому засіданні представник потерпілого та обвинувачена підтримали угоду про примирення, укладену між ними 29.08.2014 року.

Обвинувачена ОСОБА_5 надала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просила затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення від 29.08.2014 року та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні також з`ясовано, що представник потерпілого ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Укладення угоди сторонами є добровільним, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, в тому числі положенням ст. 68 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку щодо можливості затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Оскільки обов`язки, визначені ст. 76 КК України, не є різновидом покарання, суд приходить до висновку, що покладення судом на обвинувачену вказаних обов`язків не призведе до призначення покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 128-129, 349, 369-371, 373-376, 468-469, 471, 473, 474-476 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 29.08.2014 року, укладену між представником потерпілого ТОВ «АТБ-маркет» ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004188 від 16.08.2014 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Речові докази, а саме пляшку джину «Finsbury» об`ємом 0,7 літрів, передану на відповідальне зберігання представнику потерпілого вважати повернутими законному володільцю.

Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційну скаргу на вказаний вирок може бути подано через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1