справа
№1- 128/2008
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2008 року
Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого -
судді Криворученка Д.П.,

секретарі -
Марченко Т.А.,

з участю прокурора
- Бондаренка
П.В.,

потерпілої -
ОСОБА_2,

представника потерпілої - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в
м. Городня справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1,
06.03.1972 р.н., уродженця смт Володимирець, Рівненської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні
четверо неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого, постраждалого
від аварії на ЧАЕС, військовозобов'язаного, проживаючого у АДРЕСА_1,

у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України ,
-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 07.07.08 р. близько 2230 год.,
керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_1 та рухаючись у темну пору доби з включеним ближнім світлом
фар в селі Дібровне Городнянського району Чернігівської області, по
автомобільній дорозі «Чернігів-Городня-Сеньківка», проявив неуважність, не
врахував дорожньо-транспортну обстановку яка склалася на проїзній частині дороги,
в наслідок чого не зміг постійно контролювати рух транспортного засобу,
своєчасно виявити перешкоду для руху та прийняти заходи для зменшення швидкості
руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників
дорожнього руху об'їзду перешкоди, що призвело до того, що автомобілем було
скоєно наїзд на пішохода Гончара Павла Івановича, який лежав на проїзній
частині дороги, що спричинило смерть потерпілого.

В наслідок порушення ОСОБА_1 вимог пп.1.3, 2.3б, 12.3 Правил
дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України
№1306 від 10 жовтня 2001 р., ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді:
закритої черепно-мозкової травми з наявністю крововиливу під м'яку мозкову
оболонку та забою речовини головного мозку лобно-скроневої області зліва;
перелому лівої скроневої кістки з переходом на основу черепу; закритої травми
грудної клітки з множинними переломами ребер; закритої травми живота з розривом
печінки, що супроводжувалось шоком, котрі у своєму комплексі і явились безпосередньою
причиною смерті потерпілого.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у пред'явленому йому
обвинуваченні по ч.2 ст.286 КК України визнав повністю, заявлений потерпілою
цивільний позов на суму 10000 грн. у відшкодування завданої моральної шкоди,
визнав повністю. Підтримав покази дані на досудовому слідстві як обвинуваченим
і від дачі показів у судовому засіданні відмовився.

Будучи допитаним на досудовому слідстві в якості обвинуваченого, показання
якого оголошено і досліджено у судовому засіданні, ОСОБА_1 пояснив, що 07.07.08
р. близько 22 год. 20 хв. керував власним автомобілем марки VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_1 в с. Дібровне, Городнянського району, Чернігівської області.
По дорозі рухався зі швидкістю близько 55 км/год. з включеним ближнім світлом
фар, і у світлі фар за метрів 30-40 помітив на смузі руху автомобіля якусь
перешкоду. Не зрозумівши що за перешкода, вирішив її об'їхати не змінюючи
напрямку руху, пропустивши її під колесами машини. Зменшивши швидкість майже на
половину продовжив рух, при цьому екстреного гальмування не застосовував, так
як не мав на це часу. Під час руху автомобілем було скоєно переїзд через
перешкоду заднім колесом. Після цього він з'їхав на узбіччя і зупинив
автомобіль щоб подивитись, що саме трапилось. Підійшовши до перешкоди зрозумів,
що переїхав людину. Внаслідок ДТП передня частина автомобіля механічних
пошкоджень не отримала, а лише було пошкоджено нижню частину захисту двигуна в
декількох місцях. Дружині потерпілого відшкодував на досудовому слідстві
завдану матеріальну та моральну шкоду. /а.с.106/

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлений цивільний позов підтримала
пояснивши, що частково заподіяну шкоду підсудний вже відшкодував, і від дачі
показань у судовому засіданні відмовилась підтримавши свої покази дані на
досудовому слідстві.

Будучи допитаною на досудовому слідстві, покази якої оголошено та
досліджено у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що 07.07.2008 р. о
2251 год. до дому прибіг син Олексій і повідомив, що її
чоловіка збила машина та попрохав викликати швидку медичну допомогу. Викликавши
швидку медичну допомогу через односельця ОСОБА_5, вона пішла на місце
дорожньо-транспортної пригоди. Коли підійшла до місця ДТП, то далі її не
пустили, але згодом вона дізналась, що чоловіка лежачого на дорозі переїхав
автомобіль під керуванням ОСОБА_1. /а.с.24-25, 27/

З'ясувавши думку учасників судового розгляду про те, які докази треба
дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів
стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не
оспорюються, враховуючи, що учасниками процесу не оспорюється доведеність вини
підсудного та кваліфікація його дій, з'ясувавши правильне розуміння підсудним
та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності
сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та
розмір цивільного позову у апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення
пред'явлене ОСОБА_1 у судовому засіданні знайшло своє підтвердження у повному
обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч.2
ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про міру покарання
підсудному, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, що
злочин вчинений підсудним є не умисним але тяжким, наслідки які настали від злочину,
наявність цивільного позову потерпілої та часткове його відшкодування
підсудним, особу винного, його вік, освіту, сімейний стан (на утриманні четверо
малолітніх дітей), той факт, що підсудний є особою постраждалою від аварії на
Чорнобильській АЕС, що підсудний виключно позитивно характеризується за місцем
проживання і раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної
відповідальності.

Обставинами, які пом'якшують покарання
ОСОБА_1, суд вважає: щире каяття, активне спирання розкриттю злочину,
добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також наявність на
утриманні чотирьох малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного,
судом не встановлено.

Обговорюючи питання щодо призначення
підсудному додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами, суд, при обставині, що підсудний вчинив вперше не
умисний злочин, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної
відповідальності, враховуючи пом'якшуючі обставини, приходить до висновку, що
ОСОБА_1 не слід позбавляти права керувати транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 необхідно
призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, що
передбачає відповідальність за вчинений ним злочин, та про можливість
виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. У зв'язку зі
звільненням ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням покласти на нього
обов'язки, передбачені ст.76 КК України.

Вирішуючи питання про цивільний позов по справі, то суд враховує наслідки, які настали від дій підсудного, обґрунтування позову в
частині моральної шкоди потерпілою щодо глибини фізичних та душевних страждань,
матеріальний стан підсудного та потерпілої, що позов визнав підсудний, а також
вимоги розумності та справедливості, і приходить до висновку, що позов підлягає
задоволенню у повному обсязі на суму 10 000 грн. у відшкодування завданої моральної
шкоди.

Речові докази по справі: автомобіль марки VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, слід повернути
власнику; верхній одяг та взуття Гончар П.І., слід повернути потерпілій ОСОБА_2
/а.с.20-22/

Судові витрати по справі в сумі 486.78 грн. - вартість проведення
експертизи дослідження обставин та механізму ДТП /а.с.94-97/, слід стягнути з
підсудного.

Підстав для зміни міри запобіжного заходу ОСОБА_1, до набрання вироком
законної сили, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК
України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у
скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання
у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання з
випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у один рік, не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого такі обов'язки: періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Мірою запобіжного заходу ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити
без змін - підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: автомобіль марки VOLKSWAGEN Transport р.н. НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 - залишити у власника; верхній одяг та взуття Гончар
П.І., повернути потерпілій ОСОБА_2.

Цивільний позов ОСОБА_2 про
відшкодування завданої злочином моральної шкоди задовольнити повністю, стягнути
з ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
судові витрати в сумі 486.78 грн. за проведення експертизи дослідження обставин
та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

На вирок може
бути подана апеляція
до апеляційного суду Чернігівської
області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: Криворученко
Д.П.