Справа № 473/357/15-к
ВИРОК
іменем України
"09" лютого 2015 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська кримінальне провадження №0002637 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Олександрівка Вознесенського району, Миколаївської області, не працює, не одружений, з середньою освітою, раніше не судимий в силу ст.89 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У невстановлений час та невстановленому досудовим слідством місці, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на носіння, зберігання та придбання бойових припасів, знайшов у лісосмузі поблизу с.Дмитрівка, Вознесенського району, предмет, схожий на обріз мисливської рушниці та предмети, зовні схожі на набої. Вказані предмети ОСОБА_4 забрав собі, таким чином придбав їх і в подальшому зберігав їх на території свого домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , без передбаченого на це законом дозволу.

08.12.2014 року під час огляду місця події по вул.Космонавтів, поблизу будинку №36 в с.Дмитрівка, Вознесенського району, вилучено обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі ЗК 16-го калібру 1950 року випуску, яка відповідно до висновку експерта від 13.12.2014 року № 2020, є вогнепальною зброєю і придатна до стрільби та виготовлена промисловим способом. Вказана зброя призначена для відстрілу патронів 16-го калібру. Крім того, під час огляду місця події вилучено один патрон 12-го калібру та два патрони 16-го калібру до мисливської гладкоствольної зброї, придатної до стрільби, що виготовлені способом саморобного спорядження та десять стріляних гільз патронів до мисливської гладкоствольної зброї, що виготовлені промисловим способом.

Під час досудового слідства умисні протиправні дії ОСОБА_4 були кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України як незаконне зберігання вогнепальної зброї та бойових приписів, без передбаченого законом дозволу.

28 січня 2015 року між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст.468, ч.4 ст.469, 472 КПК України. Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України передбачено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину. На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України згідно із угодою передбачено застосувати до ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п.2-4 ст.76 КК України. Угодою встановлено наслідки її укладення та затвердження у відповідності до вимог статті 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засідання прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на визначених в ній умовах. Враховуючи викладене, а також те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, виходячи з наступного

Пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачено ч.1 ст.263 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним інтересам.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченого - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, в тому числі відмова від права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснив, що він в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші заходи, які будуть застосовані відносно нього у разі затвердження угоди про визнання винуватості, щиро кається у скоєному, позитивно характеризується, активно сприяв розкриттю злочину.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений ОСОБА_4 в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винуватим в скоєнні злочину, відповідальність за який передбачена ч.1 ст.263 КК України. Заслухавши думку учасників судового розгляду та враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 28 січня 2015 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити останньому покарання, узгоджене сторонами в угоді.

Цивільний позов по справі відсутній.

Оскільки відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, - стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 373, 374, 394, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.01.2015 року між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

На підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 , призначити узгоджене сторонами покарання за ч.1 ст.263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п.п.2-4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у сумі 491 грн. 40 коп.

Речові докази по справі, а саме: обріз одноствольної мисливської рушниці моделі ЗК 16-го калібру 1950 року випуску, один патрон 12-го калібру та два патрони 16-го калібру, десять стріляних гільз патронів до мисливської гладкоствольної зброї, що виготовлені промисловим способом - які зберігаються у Вознесенському МВ УМВС в Миколаївській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: