Справа № 11-598/2008 р. Головуючий
у 1 інстанції Корзюк Т.П.
Категорія ст.191 ч.2 КК Доповідач Трейтяк О.П.
В И Р О К

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2008
року Колегія суддів судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого ТРЕЙТЯК О.П.

Суддів АКУЛЕНКО С.О., АНТИПЕЦЬ В.М.

при секретарі ОЛІЙНИК О.М.

з участю прокурора ЄВХИМЕНКА
В.В.

засудженої ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який затвердив обвинувальний висновок, на вирок Коропського
районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2008 року.

Цим вироком ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженка та мешканка с. Карильське Коропського району
Чернігівської області, українка, громадянка України, має на утриманні двох
неповнолітніх дітей, раніше не судима,

засуджена за
ст.191 ч.2 КК України із застосуванням
ст.69 ч.2 КК України до 1 року обмеження
волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною
діяльністю.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1
звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

ОСОБА_1 визнана судом винною в тому, що
працюючи завідуючою магазином-баром „Пролісок” Атюшівського споживчого
товариства, що розташований в с. Карильське Коропського району Чернігівської
області, являючись службовою особою, тобто обіймаючи посаду, пов'язану з
виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків, будучи матеріально-відповідальною
особою, в період з 01 червня 2008 року
по 02 липня 2008 року, зловживаючи своїм службовим становищем привласнила та
розтратила майно Атюшівського споживчого товариства, яке було їй ввірене та
перебувало у її віданні, на загальну суму 999 гривень 39 коп. шляхом безоплатного вилучення
товарно-матеріальних цінностей для власних потреб.

На цей вирок прокурором, який затвердив
обвинувальний висновок, подана апеляція, в якій він, не оспорюючи доведеності
вини засудженої та кваліфікації її дій, просить вирок щодо ОСОБА_1 скасувати в
зв'язку з неправильним застосуванням норм кримінального закону в частині
призначення покарання і постановити новий вирок, призначивши їй покарання у
виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженої ОСОБА_1, яка винною себе визнала і просила суворо її не карати,
міркування прокурора, який підтримав апеляцію в повному обсязі з мотивів,
викладених в апеляції, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає задоволенню.

Судом правильно встановлено фактичні
обставини справи і зроблено обґрунтований висновок про доведеність винності
ОСОБА_1 у вчиненні злочину. Такий висновок ґрунтується на зібраних у
встановленому законом порядку та перевірених судом доказах, та в апеляції не
оспорюється.

Дії засудженої ОСОБА_1 судом першої
інстанції правильно кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України.

Відповідно до вимог ст.367 КПК України
підставами для скасування або зміни вироку є, зокрема, неправильне застосування
кримінального закону.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд
врахував, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності,
добровільно у повному обсязі відшкодувала збитки, вчинений нею злочин не є
тяжким, має трьох дітей, з яких двоє неповнолітні, повністю визнала себе
винною, щиро розкаялась, за місцем проживання характеризується позитивно.

Але разом з тим, визначаючи вид
покарання, суд неправильно застосував кримінальний закон.

Відповідно до ч.3 ст.61 КК України
обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що
мають дітей віком до 14 років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців
строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Як вбачається з матеріалів кримінальної
справи ОСОБА_1 має двох неповнолітніх дітей, одному з яких - сину ОСОБА_2 ще не
виповнилося 14 років, тому покарання у вигляді обмеження волі до ОСОБА_1 не
може бути застосовано.

Тому, відповідно до санкції ч.2 ст.191
КК України, основне покарання ОСОБА_1 необхідно призначити у вигляді
позбавлення волі без призначення, як це зазначив суд, додаткового покарання на
підставі ст.69 ч.2 КК України.

Враховуючи тяжкість злочину, особу
ОСОБА_1 та інші обставини справи, суд
обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення її без відбування
покарання, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст.378, 379 КПК України,
колегія суддів

п р и с у
д и л а:

Апеляцію прокурора, який затвердив
обвинувальний висновок, задовольнити.

Вирок
Коропського районного суду Чернігівської області від 13 серпня 2008 року
щодо ОСОБА_1 в частині призначеного їй
покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_1 за ст.191 ч.2 КК
України із застосуванням ст.69 ч.2 КК України 1 (один) рік позбавлення волі без
позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України КОНЬКО
Ніну Василівну звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим
строком 1 (один) рік.

В решті вирок Коропського районного
суду Чернігівської області від 13 серпня 2008 року відносно ОСОБА_1 залишити
без зміни.

На даний вирок можуть бути подані до
Верховного Суду України касаційні скарги
і подання протягом одного місяця з моменту його проголошення.

Судді:

АКУЛЕНКО С.О. ТРЕЙТЯК О.П. АНТИПЕЦЬ
В.М.