Справа № 278/1345/15-к
В И Р О К
іменем України
14 липня 2015 року м.Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000915, за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину (2004 року народження), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
12.11.2012 близько 20:00 год. обвинувачений ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 (15.08.2013 засуджений Житомирським районним судом Житомирської області за вчинення спільно із ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України), знаходилися в дачному будинку АДРЕСА_3 кооперативу «Зелений гай плюс», розташованого на території Березовського садового товариства Житомирського району та області, що належить ОСОБА_9 .
В цей же день, час та місці в ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яким він поділився із ОСОБА_6 , на що останній підтримав його злочинний умисел та погодився вчинити напад на ОСОБА_9 , вступивши в такий спосіб між собою в попередню злочинну змову.
Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_8 схопив дерев`яну табуретку, яка стояла біля столу у вищевказаному будинку, та наніс нею один удар в область грудей потерпілому ОСОБА_9 . Від вказаного удару ОСОБА_9 впав на підлогу, після чого підвівся. В цей час ОСОБА_6 , діючи в межах єдиного злочинного умислу, підвівся з-за столу, підійшов до потерпілого та разом із ОСОБА_8 почав наносити удари ногами в різні частини тіла ОСОБА_9 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 взяв чавунну сковорідку та наніс нею декілька ударів потерпілому ОСОБА_9 по голові.
В ході нападу ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у вигляді забійних поверхневих ран голови, саден носа, синців в навколо орбітальних ділянках та струсу головного мозку, які є легким тілесним ушкодженням з короткочасним розладом здоров`я та садна тулубу, поверхневої забійної рани лівої кінцівки, які є легкими тілесними ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.
Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_6 дістав з кишені потерпілого шкіряний гаманець вартістю 50 гривень, в якому знаходились грошові кошти в сумі 105 грн., а ОСОБА_8 в цей час заволодів мобільним телефоном Nokia N95 в корпусі чорного кольору вартістю 575 грн., в якому знаходився стартовий пакет абонента стільникового зв`язку «Київстар» вартістю 15 грн., на рахунку якого грошей не було, та картку пам`яті об`ємом 512 МБт вартістю 40 гривень, чим спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 735 гривен, після чого, утримуючи викрадене майно при собі, з місця скоєння злочину зникли.
15.02.2013 року ОСОБА_6 знаходився в будинку АДРЕСА_4 , де проживав зі співмешканкою ОСОБА_5 . В цей же час та місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на викрадення ноутбуку, що належить ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в той же день близько 22-ї години, знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_4 , таємно повторно викрав ноутбук марки Asus N53SM вартістю 5800 гривен, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальної шкоди на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину в інкримінованих злочинах визнав повністю, підтвердив обставини справи та надав суду показання, відповідні вищевикладеному, у вчиненому кається.
Беручи до уваги, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчинених злочинах, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілих та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєних злочинах іншими учасниками процесу не заперечується.
Суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчинені злочинів доведена і кваліфікує його діяння за ч. 2 ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб; за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, є тяжким корисливим злочином, злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України корисливим злочином середньої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується нейтрально як особа, відносно якої відсутні компрометуючі дані, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює.
Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутність обтяжуючих та наявність сукупності пом`якшуючих покарання обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, невелику вартість викраденого у потерпілого ОСОБА_9 майна, а також зважаючи на позицію державного обвинувача, суд призначає йому покарання за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі в розмірі нижче від найнижчої межі та не призначає додаткове покарання конфіскацію майна. За ч. 2 ст. 185 КК України, враховуючи позицію потерпілої ОСОБА_5 , яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, суд призначає покарання у виді арешту в межах санкції статті. На підставі ст. 70 КК України суд визначає остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого більш суворим. Крім того, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не є суспільно небезпечним і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_6 під час досудового розслідування та судового розгляду, суд вважає за необхідне змінити обраний раніше відносно нього запобіжний захід на особисте зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 187 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна;
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням протягом 3 (трьох) років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.п. 24 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід домашній арешт, обраний відносно ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого на строк 2 місяці обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на виклики, повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи, не відлучатись з території с. Березівка Житомирського району та м. Житомира без дозволу суду.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 196 (сто дев`яносто шість) грн. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області товарознавчої експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1