Справа № 1-202 за 2008 р.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2008 року Прилуцький міськрайонний
суд Чернігівської області в складі:

головуючого
судді Рябота В.І., при секретарі Риндя Л.А., з участю прокурора Луценко
М.В.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки смт. Ільське Сіверського району
Краснодарського краю, РФ, мешканки АДРЕСА_1, росіянки, громадянки України,
освіта середня, розлучена, не працююча, в силу ст. 89 КК України раніше не
судима, за ст. 121 ч. 1 КК України;

В С Т А Н О В И В :

9 травня 2008 року близько 4 год. 30
хв. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, АДРЕСА_1, під час побутової сварки
умисно нанесла удар ножем в грудну клітину, та удар металевим бруском по голові
своєму бувшому співмешканцю ОСОБА_2, заподіявши останньому тяжкі тілесні
ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку
тяжкого ступеню, лівосторонньої субдуральної гематоми, забійної рани лівої
скроневої ділянки голови, проникаючої рани грудної клітки зліва, лівобічного
пневмотораксу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винною
себе визнала повністю, підтвердивши вищевикладені обставини, щіро розкаялася у
вчиненому, та заявила клопотання про розгляд справи у скороченому варіанті, без
допиту не з'явившихся свідків і без дослідження матеріалів справи, яке
підтримав і прокурор.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що в даних
подіях винен він сам, оскільки перед цім вони посварилися з підсудною і вона
його вигнала, а в той день, 9 травня 2008 року, він був дуже п'яний і вирішив
помиритися, але в квартирі підсудної вчинив сварку, як саме відбувалися події
він не пам'ятає, проте вважає, що все сталося з його вини, а тому просить
підсудну не карати.

Оцінюючи наведене в сукупності суд приходить
до висновку, що дії підсудної ОСОБА_1. за ст. 121 ч. 1 КК України як крадіжка,
тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в приміщення,
кваліфіковані правильно, а її вина у вчиненому - доведена, як зізнанням
підсудної, так і матеріалами справи.

Вирішуючи питання про призначення
покарання суд враховує, що підсудна щіро розкаялася у вчиненому, сприяла
розкриттю злочину, , то суд вважає, що виправлення підсудної можливе без
ізоляції її від суспільства, з призначенням покарання в межах санкції
інкримінованого їй закону, але зі звільненням від відбуття покарання і наданням
іспитового строку.

Керуючись ст., ст. 299 ч.3, 323, 324 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винною за ст. 185 ч.
3 КК України і призначити покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст., ст. 75, 76
КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з
випробуванням і наданням іспитового строку терміном на два рокі, зобов'язавши
періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію та
повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід у відношенні
ОСОБА_3, до вступу вироку в законну силу, залишити попереднім - підписку про
невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
українсько-російського спільного підприємства «АСС» 1000 грн. в відшкодування
шкоди.

На вирок може бути подана апеляція
до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів через Прилуцький
міськрайонний суд.

Суддя: