Святошинський районний суд м. Києва
ун. № 759/3008/15-к
пр. № 1-кп/759/270/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002865 за обвинуваченням ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер катки фізичної особи платника податків НОМЕР_1 , який здобув середню-спеціальну освіту, не працює, розлучений, має малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, -
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 29.12.2014 приблизно о 17 год. 30 хв., знаходячись однією ногою у вагоні електропотягу, а іншою ногою на платформі станції метро «Академмістечко» КП «Київський метрополітен» в м. Києві, умисно з корисливих спонукань, вирвав своєю правою рукою з рук потерпілої ОСОБА_6 її особисте майно, а саме: мобільний телефон марки «Айфон 5», вартістю, згідно із висновком експерта № 217тв від 31.12.2014, 4830 грн 00 коп., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайф», абонентський номер НОМЕР_2 , на рахунку якої грошові кошти були відсутні, тим самим, відкрито викрав чуже майно та спричинив потерплій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4830 грн 00 коп., після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення та показав, що 29.12.2014 приблизно о 17 год. 30 хв. він знаходився на платформі станції метро «Академмістечко» в м. Києві. Побачивши дівчину з мобільним телефоном марки «Айфон 5», він вирвав з її рук вказаний мобільний телефон.Після цього, побіг до виходу з метрополітену, однак, вийти зі станції метро він не встиг, оскільки був зупинений працівниками міліції. Чому викрав мобільний телефон, він пояснити не може. Також показав, що на даний час він працює не офіційно.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження - прокурор, потерпіла, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому складу кримінального правопорушення доведена повністю, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, має малолітню дитину, працює не офіційно, однак не має постійного доходу, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, за даними облікової документації перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2009 року, на даний час наркотичні речовини не вживає 4 роки, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судимий, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 186 КК України в межах, установлених у санкції даної частини ст. 186 КК України.

Разом з тим, на підставі викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ: мобільний телефон «Айфон 5», який переданий під розписку на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити у власника (законного володільця) ОСОБА_6 .

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути із ОСОБА_3 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 196 (сто дев`яносто шість) грн 56 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1