Дата документу Справа № 243/1524/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний № 243/1524/14 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1172/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференцзв`язку,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Слов`янської міжрайонної прокуратури Донецької області на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перехрестівка, Роменського району, Сумської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) 08.05.1990 року Роменським міським судом Сумської області за ч.1 ст. 141, ч.1 ст. 140 ч.2 ст. 215-3 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 14.06.1991 року УДЗ на 6 місяців 4 дня;

1)
29.09.1994 року Роменським районним судом Сумської області за ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 229-6 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився 30.05.1998 року в зв`язку з відбуттям покарання;

2) 12.05.1999 року Роменським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 140, ч.1 ст. 229-6 КК України до 2 р. позбавлення волі, звільнився 3.11.1999 року згідно Закону України "Про амністію";

4) 30.05.2000 року Ковпаковським районним судом м. Суми за ч.2 ст. 140 КК України до 6 місяців позбавлення волі, звільнився 18.09.2000 року в зв`язку з відбуттям покарання;

5) 23.03.2001 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 19.02.2003 року в зв`язку з відбуттям покарання;

6) 19.12.2006 року Роменським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 21.08.2008 року УДЗ на 8 місяців 3 дня;

7) 17.11.2009 року Роменським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі, вирок змінено Апеляційним судом Сумської області - 4 роки 2 місяці позбавлення волі, звільнився 29.10.2012 року УДЗ на 10 місяців 18 днів;

8) 06.12.2013р Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч.2,3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

- засуджено за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

Утримується під вартою з 06 грудня 2013 року.

В вироку вирішена доля речових доказів по справі.

Згідно з вироком, 27 листопада 2013 року, о 09.00 годині, ОСОБА_7 знаходячись поблизу магазину "Строймаркет" , розташованого за адресою: Донецька область, м. Святогірськ, вул. Г.Сталінграду, 9, побачив автомобіль ВАЗ 2109 білого кольору р/н НОМЕР_1 , схоронність майна якого ніхто не контролював. Після чого у нього виник умисел на таємне викрадення майна. Реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 таємно, повторно, викрав з салону автомобіля ноутбук "Lenovo G 575", серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 1637,50 грн., який належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на суму 1638 грн., після чого з місця події зник, викраденим розпорядився на свій розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вважає вирок суду незаконним, необґрунтованим в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 років, приєднавши покарання невідбуте за вирокм Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06.12.2013 року.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги, прокурора, в т.ч. в судових дебатах, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити частково, засудженого в судових дебатах та в останньому слові, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину зазначеного у вироку, засновані на доказах досліджених у судовому засіданні, і є обґрунтованими.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні повністю визнав себе винним, дав показання по суті пред`явленого йому обвинувачення.

Суд дав правильну оцінку дослідженим доказам, належним чином мотивував у вироку свої висновки та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

Разом з тим, колегія суддів приходить до переконання, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Так, у мотивувальній частині вироку суд вказав на наявність у матеріалах кримінального провадження вироку Слов`янського міськрайонного суду відносно ОСОБА_10 від 06.12.2013, яким останнього визнано винним у скоєнні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання за цим вироком у вигляді позбавлення волі строком на 5 років і 6 місяців.

Однак, суд при призначенні покарання не прийняв до уваги вищезазначений вирок, посилаючись на те, що він не набув законної сили, оскільки він оскаржується в апеляційному порядку обвинуваченим, та через це не застосував положення ч.4 ст. 70 КК України.

Вважаю, що таке твердження суду є хибним з наступних підстав:

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне та додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом часткового складання призначених покарань.

Ч.4 ст. 70 КК України - якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановленя попереднього вироку, у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів справи, після постановленя попереднього вироку від 06 грудня 2013року, який набрав чинності 20 лютого 2014 року, встановлено що ОСОБА_7 ще обвинувачується у скоєнні злочину від 27.11.2013року.

Таким чином покарання йому повинно бути призначено відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за сукупність злочинів.

Доводи апеляції прокурора в цій частині є обгрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Коллегія суддів вважає можливим призначення ОСОБА_7 покарання відповідно до вимог ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, тоб то у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2015 року підлягає скасуванню у зв`язку з невірним застосуванням кримінального законодавства при призначенні покарання, та постановленню нового вироку в цій частині.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів

ЗАСУДИЛА.

Апеляцію прокурора Слов`янської міжрайонної прокуратури Донецької області задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04 березня 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 , якого засуджено за ч.2 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання, скасувати.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ст.185 ч.2 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України зарахувати покарання не відбуте за попереднім вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 6 грудня 2013року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 обчислювати з 6 грудня 2013 року.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяця з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4