АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№11-411/2008р.
інстанції - Карнаух А.С.
Доповідач - Широян Т.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2008 року колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого - Широян Т.А.

суддів - Козака В.І., Оседача М.М.

з участю:

прокурора - Євхименка В.В.

засудженого - ОСОБА_1

потерпілих: ОСОБА_2., ОСОБА_3.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1.
на вирок Чернігівського районного суду від 09 квітня 2008 року.

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець м. Чернігів Чернігівської області, мешканець АДРЕСА_1, громадянин
України, українець, розлучений, з середньою-спеціальною освітою, не працюючий,
раніше не судимий,

- засуджений за ч. 1 ст. 156 КК
України до 3 років обмеження волі,

- за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК
України до 7 роки позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 125 КК України до 2
років обмеження волі,

- за ч. 1 ст. 129 КК України до 1
року 6 місяців обмеження волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 7
років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
Чернігівської обласної дитячої лікарні 2253 грн. 45 коп. у відшкодування витрат
на лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_2. 294 грн. 66 коп. у відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_2. 5000 грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
ОСОБА_3. 10000 грн. у відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь
держави судові витрати в сумі 274 грн.
61 коп. за проведення балістичної експертизи.

ОСОБА_1. визнаний винним та засуджений за те, що в період часу з
січня 2007 року по жовтень 2007 року, ОСОБА_1., знаходячись за місцем свого
мешкання в будинку АДРЕСА_1, умисно вчиняв розпусні дії щодо неповнолітньої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка не досягла шістнадцятирічного віку.

В липні 2007 року в ранній час ОСОБА_1.,
знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1, застосовуючи фізичне
насильство вчинив замах на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В липні 2007 року в денний час ОСОБА_1. ,
перебуваючи за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1, без передбаченого
законом дозволу, виготовив вогнепальну зброю та боєприпаси, які зберігав за
місцем проживання, переробивши стартовий пістолет „CLASS TINI”НОМЕР_1калібру 8 мм. Та шумові
патрони калібру 8 мм, вставивши в останні металеві кульки.

13 листопада 2007 року в нічний час
ОСОБА_1., знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1, під час
сімейної сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних відносин, наніс
неповнолітній ОСОБА_3., ІНФОРМАЦІЯ_2 декілька ударів кулаками в область живота,
спричинивши потерпілій легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний
розлад здоров'я у вигляді забиття правої нирки.

13 листопада 2007 року в
нічний час ОСОБА_1., знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_1,
застосувавши фізичну силу погрожував ОСОБА_2. вбивством, у якої були реальні
підстави побоюватись здіснення цієї погрози.

В своїй апеляції, засуджений ОСОБА_1. , не оспорює правильність
кваліфікації його дій за ст. 156 ч.1, 263 ч.1, 125 ч.2, 129 ч.1 КК
України, вину в даних злочинах визнає повністю, втім вважає, що покарання за ці
злочини є занадто суворим. Щодо засудження за ст. 152 ч.3 - 15 ч.1 КК України,
то вважає, що суд неправильно кваліфікував його дії. Стверджує, що умислу зґвалтувати ОСОБА_3. він не мав, хоча
така можливість у нього була і , при бажанні, він міг довести цей умисел до
кінця. Враховуючи його проблеми у інтимному житті, вважає , що по даному
епізоду його дії слід кваліфікувати правильно за ст. 156 ч.1 КК України,
посилаючись на протиріччя в показаннях свідків, потерпілих щодо обставин
вчинення цього злочину, матеріальну зацікавленість потерпілої ОСОБА_2. у його
засудженні на тривалий строк. Крім того, він звертає увагу на те, що органи
досудового слідства умисно допитали як
свідка його сестру, щоб перешкодити йому заявити клопотання про залучення її до
участі у справі як захисника.

Заслухавши доповідача,
думку прокурора про залишення вироку
суду щодо ОСОБА_1. без змін, потерпілих ОСОБА_3., ОСОБА_2., які не заперечують
проти пом'якшення покарання ОСОБА_1., самого засудженого, який просив
задовольнити апеляцію з мотивів, викладених в ній, перевіривши матеріали справи
і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого
ОСОБА_1. не підлягає задоволенню.

Винуватість ОСОБА_1. у замаху на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_3., при
обставинах, викладених у вироку, ґрунтується на доказах, які були розглянуті та
детально перевірені в судовому засіданні.

Незважаючи на те, що ОСОБА_1.
категорично заперечував можливість зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_3., ,
посилаючись на фізіологічні проблеми у нього
з цього питання, його доводи були
спростовані.

Так потерпіла ОСОБА_3. стверджувала , що
ОСОБА_1., влітку 2007 року , намагаючись її зґвалтувати, зняв з неї та
себе білизну, ліг на неї, виконував всі дії, характерні для статевого акту, але
свій умисел довести до кінця не зміг, бо
до кімнати на її крик зайшла мати.

Судом були проаналізовані показання потерпілої ОСОБА_3. щодо обставин
сприйняття дій ОСОБА_1. як на досудовому слідстві , так і в судовому
засіданні , її показання саме в судовому засіданні були
визнані такими, що відповідають дійсності. У своїх висновках суд послався
на показання спеціаліста - педагога відділу освіти Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області , яка була присутня при допиті неповнолітньої потерпілої ОСОБА_3.
в суді і які ставити під сумнів підстав
нема.

Потерпіла ОСОБА_2. підтвердила показання своєї дочки про обставини замаху ОСОБА_1. на її зґвалтування, додала,
що коли зайшла в кімнату, то ОСОБА_1. вискочив з-під ковдри, був оголений,
дочка також була у ліжку роздягненою.

ОСОБА_1. було достовірно відомо, що ОСОБА_3. неповнолітня, оскільки він проживав разом
із нею та її матір'ю тривалий час.

Висновками судово-медичної та судово-психіатричної експертизи будь які вади у фізіологічному статевому розвитку ,
або психічних відхилень з цього приводу у ОСОБА_1. не встановлено.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1.
вчинив замах на зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_3. і його дії за ст.
15 ч.1, 152 ч.3 КК України кваліфіковано вірно.

Судова колегія не знаходить підстав вважати, що на потерпілу ОСОБА_3. був
вчинений тиск як з боку її матері, так і
посадових осіб правоохоронних органів з метою написати заяви про
зґвалтування.

Винуватість ОСОБА_1. у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 156 ч.1, 263
ч.1, 125 ч.2, 129 ч.1 КК України ґрунтується не тільки на визнанні ним своєї
вини, а також на показаннях потерпілих , свідків, інших об'єктивних доказах -
протоколами виявлення та вилучення , висновками судово-медичних та
судово-балістичних експертизах тощо.

Покарання ОСОБА_1. призначено у відповідності із вимогами ст. 65-67 КК
України. Зокрема суд взяв до уваги пом'якшуючі покарання ОСОБА_1. обставини -
щире каяття у вчиненому , позитивні характеристики з місця проживання, а також те, що він раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався, тт. всі ті обставини, на які він посилався у апеляції. Покарання
за більш тяжкий злочин - за ст. 152 ч.3 - 15 ч.1 КК України - ОСОБА_1. призначено у мінімальному розмірі,
передбаченому санкцією цієї статті. За іншим обвинуваченням покарання,
призначене судом ОСОБА_1., також
відповідає тяжкості вчиненого та даним
про його особу.

Підстав для застосування ст. 69 КК України,
колегія суддів не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Чернігівського районного суду Чернігівської області від 9 квітня 2008 року щодо нього - без змін

Головуючий

Судді