Справа №10-68-2008р.
Головуючий в суді І-ї інстанції - Свідерська Т.А.
Категорія - ст.236-7 КПК України Доповідач у
апеляції - Медведенко Ю.С.
Надійшла до суду 19.03.2008р.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16
квітня 2008 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Кіровоградської області у складі :

Головуючого: Медведенка Ю.С.

Суддів: Поступайло
Н.І., Петрової І.М.

за участю прокурора: Ліпіної Н.Ю.

адвоката:
ОСОБА_2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Кіровограді справу за апеляцією ОСОБА_1. на постанову Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2008 року про відмову ОСОБА_1 у
задоволенні скарги на постанову в.о. прокурора м. Дніпропетровська від 7
вересня 2007 року , -

ВСТАНОВИЛА

Постановою в.о.
прокурора м. Дніпропетровська від 7 вересня 2007 року порушена кримінальна
справа за ч.1 ст.375 КК України відносно судді Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська ОСОБА_1., за фактом винесення суддею завідомо неправосудної
постанови.

18 січня 2008
року ОСОБА_1. звернулась, у порядку ст.236-7 КПК України, до Бабушкінського
районного суду м. Дніпропетровська із скаргою на вказану постанову про
порушення кримінальної справи. Як на підстави скасування постанови про
порушення кримінальної справи вказує на те, що на момент винесення оспорюванної
постанови в.о. прокурора, винесена нею постанова від 16 серпня 2007 року, яка
оцінена органом досудового слідства як завідомо неправосудна, не була скасована
на момент порушення кримінальної справи відносно заявниці скарги.

Постановою судді
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2008 року скарга
ОСОБА_1. залишена без задоволення. Постанову суддя мотивував тим, що суддя
ОСОБА_1. не винесла постанову про відкриття провадження за скаргами ОСОБА_3 та
ОСОБА_4., поданими у порядку ст.236-7 КПК України, та маючи інформацію про те,
що 6 серпня 2007 року досудове слідство за кримінальною справою про
обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4. закінчене, 16 серпня 2007 року винесла
постанову про скасування постанови про порушення кримінальної справи відносно
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На вказану
постанову судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла
апеляція ОСОБА_1., у якій вона просить скасувати постанову, мотивуючи прохання
тим, що на момент винесення прокурором постанови про порушення кримінальної
справи 7.09.2007р. прийнята нею постанова від 16 серпня 2007 року не була
скасована, тому органи досудового слідства не мали підстав робити висновок щодо
неправосудності прийнятого нею рішення. Також вказує на те, що ст.236-7 КПК
України містить заборону приймати після закінчення досудового слідства скарги
на постанову про порушення кримінальної справи, однак процесуальний закон не
забороняє, на думку автора апеляції, розглядати по суті прийняті до провадження
скарги після закінчення досудового слідства. Вказані обставини, на думку
ОСОБА_1., суддя під час винесення постанови, безпідставно, не взяв до уваги.

За клопотанням
ОСОБА_1. листом Першого Заступника Голови Верховного Суду України від 7 березня
2008 року №5-9760ск07 змінена підсудність розгляду апеляції, і справа за
апеляцією ОСОБА_1. передана для розгляду апеляційному суду Кіровоградської
області.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи, заслухавши у дебатах ОСОБА_1 та її
захисника, які підтримали апеляцію, та прокурора, що просив залишити апеляцію
без задоволення, зваживши доводи апеляції, колегія суддів визнає її такою, що
не підлягає задоволенню.

Суддя
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська під час розгляду скарги
ОСОБА_1. на постанову про порушення кримінальної справи всебічно і повно
дослідила обставини, щодо наявності приводів та підстав до порушення
кримінальної справи. Постанова від 29 січня 2008 року про відмову у задоволенні
скарги ОСОБА_1. є законною і обґрунтованою, винесеною на підставі належних та
узгоджених між собою доказів, що містяться у матеріалах дослідчої перевірки.

Як вбачається із
матеріалів дослідчої перевірки відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4. слідчим СВ ПМ СДПІ
по роботі з великими платниками податків в м. Дніпропетровську Брилою Є.А. 14
червня 2007 року була винесена постанова про порушення кримінальної справи за
фактом умисного ухилення від сплати податку на прибуток в особливо великих
розмірах за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Як вбачається із
постанови судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1. 18
липня 2007 року у провадження Кіровського районного суду м. Дніпропетровська
надійшла скарга у порядку ст.236-7 КПК України, ОСОБА_4. на постанову про
порушення кримінальної справи від 14 червня 2007 року (крим.справа №69079042
а.с.40).

Як вбачається із
протоколів про закінчення досудового слідства (крим.справа №69079042
а.с.48-49) досудове слідство було
закінчене 6 серпня 2007 року, і згідно протоколів про пред'явлення
обвинуваченим матеріалів справи (крим.справа №69079042 а.с.50-51) ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 8 серпня 2007 року були пред'явлені матеріали справи.

Як вбачається із
копії листа в.о. начальника СВ ПМ СДПІ в м. Дніпропетровську
вих.№25400/10/08-09-06 від 10 серпня 2007 року суддю ОСОБА_1 було офіційно
повідомлено про закінчення 6 серпня 2007 року досудового слідства по
кримінальній справі та направлення кримінальної справи відносно ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. прокурору м. Дніпропетровська з обвинувальним висновком. Вказаний лист
отриманий судом 10 серпня 2007 року, про що є відповідна відмітка.

Таким чином, на
момент винесення суддею ОСОБА_1. постанови від 16 серпня 2007 року про
скасування постанови про порушення кримінальної справи, їй було достовірно
відомо про закінчення досудового слідства та направлення кримінальної справи
відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4. прокурору м. Дніпропетровська.

Згідно ч.4
ст.236-7 КПК України суд приймає до розгляду скаргу на постанову про порушення
кримінальної справи протягом усього часу перебування справи у провадженні
органу дізнання, слідчого, прокурора до моменту закінчення досудового слідства.

Відповідно до
змісту ч.3 ст.236-7, та ч.2 ст.236-8 КПК України процесуальним рішенням про
прийняття скарги до розгляду є постанова про відкриття провадження за скаргою.
Така постанова суддею ОСОБА_1. винесена не була, що встановлено у ході
дослідчої перевірки.

За вказаних
обставин орган досудового слідства під час винесення постанови від 7 вересня
2007 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1. за ч.1 ст.375 КПК
України мав достатньо приводів та підстав до порушення кримінальної справи.

Стосовно доводів
апеляції про те, що у органів досудового слідства не було достатніх підстав до
порушення відносно ОСОБА_1. кримінальної справи за ч.1 ст.375 КК України,
оскільки прийняте нею судове рішення - постанова від 16 серпня 2007 року, на
момент порушення кримінальної справи не була скасована, тобто була чинною, та
не може бути визнана завідомо неправосудною, а також оскільки
кримінально-процесуальний закон передбачає часові обмеження щодо прийняття до
розгляду скарги на постанову про порушення кримінальної справи, і ці обмеження,
на думку апелянта, не стосуються строків розгляду скарги, - ці доводи апеляції
не ґрунтуються на законі.

Так, відповідно
до ч.2 ст. 94 КПК України, підставами до порушення кримінальної справи є
наявність достатніх даних, які вказують на наявність ознак злочину.

Частиною 1
ст.375 КК України передбачена кримінальна відповідальність за постановлення
суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали, або
постанови.

Таким чином,
наведена диспозиція не передбачає, як ознаку неправосудності судового рішення,
його скасування.

У розгляданому
випадку суддя ОСОБА_1. винесла постанову від 16 серпня 2007 року з явним
порушенням ч.4 ст.236-7 КПК України, у той час, коли досудове слідство по
кримінальній справі було закінчене, навіть не прийнявши до провадження скаргу
на постанову про порушення кримінальної справи.

Більше того,
ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області від 1 листопада 2007 року постанова від 16 серпня
2007 року була скасована, як не законна, саме з мотивів грубого порушення вимог
статей 236-7 та 236-8 КПК України, що об'єктивно підтверджує наявність приводів
та підстав до порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_1. та спростовує
доводи її апеляції.

Безпідставним є
твердження апеляції стосовно того, що на розгляд скарги на постанову про
порушення кримінальної справи не розповсюджуються вимоги ч.4 ст.236-7 КПК
України.

Виходячи із
змісту статей 236-7 та 236-8 КПК України, вказаними нормами процесуального
закону передбачена можливість оскарження процесуальних дій органів досудового
слідства в період досудового розслідування. Відповідно до ст.228 КПК України,
після закінчення досудового слідства та складання обвинувального висновку
прокурор перевіряє справу, в тому числі перевіряє, чи мала місце подія злочину
та діяння, яке ставиться у вину обвинуваченому. Після перевірки кримінальної
справи, згідно ст.232 КПК України, кримінальна справа прокурором направляється
до суду, який, у відповідності з кримінально-процесуальним законом, розглядає
справу у попередньому та судовому засіданні.

Виходячи з
вказаних норм КПК України, вирішення питання щодо наявності приводів та підстав
порушення кримінальної справи судом, обмежене моментом закінчення досудового
слідства. Після закінчення досудового слідства суддя не вправі приймати рішення
щодо законності винесення постанови про порушення кримінальної справи, оскільки
вирішення цих питань законом віднесені до компетенції прокурора, та суду під
час попереднього та судового розгляду справи.

На підставі
викладеного, апеляція ОСОБА_1. не підлягає задоволенню, а постанова судді
Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 січня 2008 року
підлягає залишенню без змін.

Керуючись
ст.ст.362,366,382 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА

Апеляцію
ОСОБА_1. залишити без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду м.
Дніпропетровська від 29 січня 2008 року відносно ОСОБА_1- залишити без змін.

Судді:

1. _______________________________ 2.
_______________________ 3. ____________________