№ 207/4249/14-к
№ 1-кп/207/51/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього потерпілого - ОСОБА_5

адвоката - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня, безпартійного, одруженого, раніше судимого 21.04.2009 року Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст..ст.104,75 КК України з іспитовим строком 2 роки і покладенням обов`язків, передбачених ст..76 КК України. Згідно з постановою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.05.2010 року скасовано іспитовий строк. Відбував покарання в установі виконання покарань. Звільнився 10.05.2013 року по відбуттю строку призначеного покарання, офіційно не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно вчинив викрадення чужого майна при наступних обставинах.

23.10.2013 року приблизно о 02.00 годин ОСОБА_7 , знаходячись на перехресті вулиць Бесєдової і Республіканської у м. Дніпродзержинську, маючи наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих міркувань, підійшов до раніше йому незнайомого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Реалізуючи злочинні наміри на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, застосувавши до неповнолітнього насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, наніс один удар по тулубу, заподіявши фізичний біль, і забрав, відкрито викравши, гроші в сумі178 грн., які належали потерпілому ОСОБА_4 . З місця скоєння злочину зник. Викраденим розпорядився на свій розсуд, заподіявши матеріальну шкоду на вказану суму, яка на досудовому слідстві була відшкодована поверненням викраденого.

Обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні відкритого викрадання грошей у неповнолітнього ОСОБА_4 при судовому розгляді визнав в повному обсязі, показав, що у жовтні 2013 року перебував у знайомих у місті Дніпродзержинську. Потрібні були гроші, а їх не було, тому відкрито викрав, забравши 178 грн. у раніше незнайомого ОСОБА_4 . Гроші повернув на досудовому слідстві. Просить не позбавляти його волі, бо створив сім`ю. Дружина народила доньку , а він не може зареєструвати дитину як батько, тому що перебуває під вартою.

Допитаний у присутності педагога неповнолітній ОСОБА_4 підтвердив ,що у жовтні 2013 року пізно вночі повертався додому з нічного клубу. На перехресті вулиць Бесєдова і Республіканської у м.Дніпродзержинську зустрів раніше незнайомого ОСОБА_7 , який ударив його по тулубу, заподіявши фізичний біль, і відкрито викрав, забравши гроші 178 грн. На досудовому слідстві гроші повернуті. Матеріального характеру претензій до обвинуваченого не має.

Законний представник неповнолітнього потерпілого, його мати, ОСОБА_5 , показала, що сама виховує сина. У жовтні 2013 року працювала у нічну зміну, у зв`язку з чим неповнолітній син залишався без нагляду і відвідував нічний клуб. Коли повертався додому, зустрів раніше незнайомого обвинуваченого, який забрав у нього гроші 178 грн. У зв`язку з вчиненням злочину вони з сином звернулися з заявою до органів міліції. В теперішній час гроші повернуті, претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 не мають. Потерпілому було завдано фізичний біль, не бажають відшкодовувати моральну шкоду.

Із заяви законного представника неповнолітнього потерпілого, його матері ОСОБА_5 , написаної суду 19.12.2014 року, видно, що матеріальна шкода, заподіяна потерпілому вчиненням злочину, відшкодована. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не мають, просять не позбавляти його волі.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_8 показала, що з грудня 2013 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 . Раніше підтримувала з ним близькі стосунки. У вересні 2014 року, коли обвинувачений був затриманий, народила доньку ОСОБА_9 , біологічним батьком якої є ОСОБА_7 . Оскільки він перебуває під вартою, не може юридично оформити своє батьківство. Обвинувачений легко підпадає під чужий дурний вплив. У жовтні 2013 року вони посварились і він поїхав до знайомих у м.Дніпродзержинськ, де вчинив злочин. Просить суд дозволити їй поновити стосунки з ОСОБА_7 , який жив з нею і зареєстрований у м. Харкові, бо у сім`ї є ще неповнолітні діти, про яких він буде піклуватись, і не буде вчиняти злочини, тому що вона з дітьми допоможуть обвинуваченому. Просить не позбавляти його волі.

За повідомленням начальника Дніпропетровського слідчого ізолятору ОСОБА_10 від 10.10.2014 року, дослідженим при судовому розгляді , Дніпродзержинська міська лікарня швидкої допомоги поставила ОСОБА_7 діагноз: уроджена вада серця, коарктація аорти, симптоматична артеріальна гіпертензія. З часу перебування у слідчому ізоляторі він знаходиться під наглядом лікаря терапевта, отримує симптоматичне лікування.

Аналіз доказів у провадженні свідчить про те, що ОСОБА_7 , маючи незняту і непогашену судимість за викрадення чужого майна, повторно 23.10.2013 року о 02.00 годині, знаходячись на перехресті вулиць Бесєдова і Республіканської у м.Дніпродзержинську, діючи умисно, з корисливих міркувань, застосовуючи до раніше незнайомого неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я, вдаривши по тулубу і завдавши фізичний біль, відкрито викрав, забравши гроші в сумі 178 грн., розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши шкоду на вказану суму, тому суд вважає необхідним кваліфікувати дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності зі ст..65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що згідно ст..66 КК України пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка згідно ст..67 КК України обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.

При обранні обвинуваченому виду та міри покарання, судом враховуються матеріали, що його характеризують, відношення до вчиненого, страждає серцевою хворобою і потребує медичної допомоги, має сім`ю, в якій виховуються неповнолітні діти, постійне місце проживання і реєстрацію, вину у вчиненні злочину визнав в повному обсязі, відшкодував добровільно заподіяну злочином шкоду, потерпілий і його законний представник просять не позбавляти обвинуваченого волі, у зв`язку з чим суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але застосувати ст..75 КК України, звільнивши від відбування покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно зі ст..76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

Суд призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, але застосував ст..75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, реєстрацію, у зв`язку з чим суд вважає можливим до набрання вироком законної сили змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши з під варти із зали суду.

Зарахувати у строк призначеного судом покарання перебування під вартою з 05.09.2014 року по день звільнення з під варти із зали суду.

Потерпілий ОСОБА_4 і його законний представник, мати ОСОБА_5 , підтвердили в суді, що матеріальна шкода,заподіяна злочином у розмірі 178 грн., відшкодована в повному обсязі, претензій матеріального характеру до ОСОБА_7 не мають, у зв`язку з чим згідно з ч.3 ст.129 КПК України суд вважає необхідним цивільний позов ОСОБА_5 залишити в кримінальному провадженні без розгляду.

Виходячи з викладеного, керуючись ст..ст.127,128,129,373-376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст..75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати відповідно зі ст..76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням до набрання вироком законної сили суд вважає можливим змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши з під варти із зали суду.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк призначеного покарання період перебування під вартою з 05.09.2014 року по день звільнення з під варти із зали суду.

Цивільний позов ОСОБА_5 у сумі 178 грн. залишити у кримінальному провадження без розгляду у зв`язку з відшкодуванням заподіяної шкоди під час судового розгляду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1