Справа № 740/2440/13-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/181/2015
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, українця, громадянина України, повна загальна середня освіта, не працюючий, не одружений, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року, більш суворим, остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з часу затримання, тобто, з 03 жовтня 2013 року, та зараховано в строк покарання перебування ОСОБА_6 під вартою з 30 квітня 2013 року по 14 травня 2013 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 1516 грн. 40 коп.

Питання про речові докази вирішено в порядку статті 100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 22 квітня 2013 року, близько 01 год. 00 хв. ОСОБА_6 біля будинку № 20 по вул. Б. Хмельницького в м. Ніжині, за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, не реагуючи на вимогу очевидця ОСОБА_9 відійти від автомобілів, з автомобіля марки «ВАЗ-21063Б», державний номерний знак НОМЕР_1 , відкрито викрали акумуляторну батарею марки «VARTA 6СТ-45», заподіявши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 482 грн. 26 коп., та з автомобіля марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_2 , відкрито викрали рульове колесо, вартістю 239 грн. 19 коп., автомагнітолу марки «FARENHEIT СД-227 МР», вартістю 235 грн.71 грн., акумуляторну батарею марки «Unipower-12v», вартістю 450 грн., та злили з баку 10 літрів бензину марки А-92, вартістю 104 грн. 50 коп., завдавши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1029 грн. 40 коп.

26 квітня 2013 року, близько 02 години 00 хвилин, ОСОБА_6 за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, з метою залякування ОСОБА_12 та примусу останнього змінити показання, надані ним працівникам міліції щодо обставин крадіжки майна, застосували до нього фізичне насильство, незаконно позбавили його волі, привезли в гараж № НОМЕР_3 в кооперативі «Мотор» на вул. Шикерогринівська, 72-а в м. Ніжині, та наносили йому удари руками та ногами, заставили його залізти в багажник автомобіля «ВАЗ-2101», повезли в неустановлене слідством місце, але ОСОБА_12 вдалося по дорозі вилізти з багажнику та втекти.

Ці дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст.146 КК України і вироком Ніжинського міськрайонного суду від 24.12.2014 року затверджена укладена між ним та потерпілим ОСОБА_12 угода про примирення і призначена узгоджена сторонами міра покарання у виді громадських робіт.

Під час вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_6 , обшукавши кармани одягу ОСОБА_12 , повторно, відкрито заволодів його мобільним телефоном марки «Nokia», завдавши потерпілому матеріальної шкоди на суму 477 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити новий, вказавши фабулу обвинувачення щодо викрадення телефону ОСОБА_12 як зазначено в обвинувальному акті від 16.09.2013 року, вважати ОСОБА_6 винуватим за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2014 року, більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на недотримання судом ч. 3 ст. 374 КПК України, оскільки за епізодом відкритого викрадення у ОСОБА_12 мобільного телефону суд у вироку виклав обвинувачення, яке визнав доведеним, що відрізняється від зазначеного в обвинувальному акті від 16.09.2013 року. Зокрема, належним чином не зазначив місце і час вчинення кримінального правопорушення, та безпідставно виключив з обвинувачення посилання на ОСОБА_13 , як особу, з якою ОСОБА_6 вчинив викрадення ОСОБА_12 та під час якого ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення телефону. Мотивів викладення обвинувачення, що відрізняється від зазначеного у обвинувальному акті суд не навів, а дана неконкретність обвинувачення порушує право обвинуваченого на захист.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили частково задовольнити подану прокурором апеляційну скаргу та скасувати вирок суду в частині обвинувачення ОСОБА_6 у відкритому викраденні мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_12 за відсутністю в його діях складу даного кримінального правопорушення, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати вирок суду в частині обвинувачення його у відкритому викраденні мобільного телефону у потерпілого ОСОБА_12 та закрити провадження у цій частині, оскільки даного злочину не скоював та умислу на відкрите викрадення телефону у нього не було, він лише забрав у потерпілого телефон для перегляду інформації, в подальшому кинув його в багажник де знаходився потерпілий, а потім, коли потерпілий втік, він забрав телефон і видав його працівникам міліції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку діяння та кваліфікація його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінальним процесуальним кодексом.

За змістом статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України, в мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті закону України про кримінальну відповідальність.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, формулюючи в мотивувальній частині вироку обвинувачення ОСОБА_6 за епізодом відкритого викрадення мобільного телефону у ОСОБА_12 , визнане судом доведеним, зазначив час, місце та інші обставини вчинення ним кримінального правопорушення, яке, крім того, по наведеному епізоду, не відрізняється від зазначеного в обвинувальному акті від 16.09.2013 року, а тому вимога прокурора в цій частині є необґрунтованою.

Не знаходить апеляційний суд і підстав для задоволення доводів прокурора щодо безпідставного виключення з обвинувачення посилання на ОСОБА_13 як особу, з якою ОСОБА_6 вчинив викрадення ОСОБА_12 та під час якого ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення мобільного телефону виходячи з наступного.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2013 року ОСОБА_13 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 125 КК України, а саме: за придбання, носіння, зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, а так само за умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_12 , та призначено покарання, із застосуванням ст. 70 КК України, у виді 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 23.12.2013 року вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.10.2013 року щодо ОСОБА_13 змінено в частині призначеного покарання та останнього ухвалено вважати засудженим за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 263, 69, 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.12.2014 року затверджена угода про примирення між ОСОБА_6 та потерпілими ОСОБА_14 , ОСОБА_12 і ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 146 КК України, та призначено узгоджене покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Виходячи з аналізу вище вказаних судових рішень, колегія суддів приходить до переконання, що доводи прокурора про спільне вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_13 викрадення ОСОБА_12 , під час якого ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення телефону, не є предметом розгляду даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції і ніяким чином не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_6 та інші обставини, які пов`язані з відкритим заволодінням останнім мобільним телефоном ОСОБА_12 .

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер та ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу винного та призначив йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону, які є підставою для скасування чи зміни вироку, в тому числі і порушення права обвинуваченого ОСОБА_6 на захист, які б перешкодили суду ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому вирок суду 1 інстанції щодо ОСОБА_6 слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 грудня 2014 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали суду.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4