АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/589/15 Справа № 203/57/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровськ кримінальне провадження №0004870 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2015 року щодо

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який народився у м.Дніпропетровськ,

проживає за адресою

АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_6 принесена апеляційна скарга на вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2015 року, в якій він просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання і призначити йому покарання за ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.309 КК України на 2 місяці арешту.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 вказує, що призначене покарання не відповідає тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого. Вважає, що при призначенні покарання судом не враховано те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено. Крім того, судом не взято до уваги, що на утриманні ОСОБА_6 перебуває мати похилого віку, яка має ряд хронічних захворювань.

Вироком суду встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 27 грудня 2014 року близько 11.00 години, знаходячись біля будинку №19, розташованого по вул Г.Сталінграда в м.Дніпропетровську, незаконно придбав у невстановленої слідством особи за 30 грн. наркотичний засіб «опій» масою 0,5617г., що знаходився в медичному шприці ємністю 6мл., після чого став незаконно зберігати вказаний наркотичний засіб при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після цього ОСОБА_6 27 грудня 2014 близько 12.00 годині, знаходячись біля будинку №7, розташованого по вул.Вакуленчука в м.Дніпропетровську, зберігаючи при собі вказаний наркотичний засіб, був затриманий співробітниками міліції за вчинення адміністративного правопорушення, де під час проведення особистого огляду співробітниками міліції у нього було виявлено та вилучено медичний шприц ємністю 6мл. з заповненою рідиною коричневого кольору масою 0,5617г., яка відповідно висновку судово-хімічної експертизи № 342/15 від 30 грудня 2012 року містить особливо небезпечний засіб, обіг якого заборонений - опій ацетильований, що в перерахунку на суху речовину становить 0,0125г., який ОСОБА_6 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_7 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_6 , який прохав змінити вирок в частині призначеного покарання, пояснив, що мати, з якою він проживає однією сім`єю, страждає хронічним захворюванням серця, і не знає про кримінальне провадження щодо нього та призначене покарання у виді арешту, крім того, розмір його заробітної плати становить біля 2300грн. щомісяця і він надає допомогу матері на придбання ліків, захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так як висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність встановлених фактичних обставин кримінального провадження та правова кваліфікація його дій визнавались обвинуваченим в ході судового розгляду в суді першої інстанції, у зв`язку з чим судовий розгляд був проведений в порядку ч.3 ст.349 КПК України, вони не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, і апеляційний суд не входить в перевірку вказаних обставин.

Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченого вбачається, що він наводить доводи про не врахування судом певних обставин, які впливають на вид покарання і щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою суворість.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно вироку, суд при призначенні ОСОБА_6 виду та розміру покарання зазначив, що виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, що суд відносить до пом`якшуючих покарання обставин. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений має постійне місце роботи, де працює з 2011 року, має стабільну заробітну плату, але дану обставину суд не прийняв до уваги при призначенні покарання обвинуваченому.
Також апеляційним судом встановлено, що мати обвинуваченого ОСОБА_6 страждає на ряд хронічних захворювань і мешкає однією сім`єю з обвинуваченим, що підтвердив ОСОБА_6 довідкою з місця проживання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання суд, крім іншого, має призначати покарання, максимально індивідуалізуючи його, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного і обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Дотримання судом зазначених правил в їх сукупності має гарантувати досягнення визначених кримінальним законом цілей покарання, призначення законних і справедливих покарань, адекватних суспільній небезпеці вчиненого злочину та особі винного.

Таким чином, колегія суддів, при перевірці рішення суду першої інстанції в частині призначеного покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, що суд першої інстанції правильно відніс до обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Також, колегія суддів враховує інші обставини, які впливають на вид і міру покарання, зокрема факт постійного працевлаштування обвинуваченого, проживання однією сімєю з матірю непрацездатного віку, яка має ряд хронічних захворювань, що підтверджується наданими суду документами, на підставі чого колегія суддів, враховуючи обставини провадження, матеріальний стан обвинуваченого, приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства і вважає, що в даному конкретному випадку необхідним і достатнім для обвинуваченого буде покарання у виді штрафу в межах, передбачених законом, і таке покарання буде відповідати принципу невідворотності та індивідуалізації покарання, але не в мінімальному розмірі, про який прохає обвинувачений, а в межах санкції ч.1 ст.309 КК України.

В силу ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду зміні в частині призначеного покарання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1360 гривень.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді: