АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/687/15 Справа № 207/1199/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську кримінальне провадження № 0001910 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 та старшого прокурора прокуратури Баглійського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 , яка приймала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с.Сарата Саратського району Одесської області, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, заміжню, пенсіонерку, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

засуджено за ч.1 ст. 191 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності, на строк 1 рік,

за ч.3 ст. 191 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності, строком на 2 роки,

за ч.2 ст. 358 КК України - до штрафу на користь держави у сумі 850 грн.,

за ч.3 ст. 358 КК України у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності, строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки та покладено передбачені ст. 76 КК України обов`язки не виїжджати на межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

На користь Садівничого товариства «Мічурінець-2» з ОСОБА_7 стягнуто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 8 893 грн. 52 коп.

Відповідно до вимог закону вирішено долю речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:
Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винною та засуджено за вчинення злочинів за наступних обставин.

У 2011-2012 роках ОСОБА_7 , будучи членом Садівничого товариства «Мічурінець-2», за домовленістю з правлінням цього товариства, за відома голови товариства ОСОБА_11 і згоди членів товариства виконувала обов`язки казначея (скарбника) товариства. Вона була зобов`язана збирати, зберігати і розпоряджатися в інтересах СТ «Мічурінець-2» членськими внесками, які надходили від членів товариства відповідно до рішень, прийнятих органами товариства головою, правлінням, загальними зборами. ОСОБА_12 була зобов`язана відображати в бухгалтерській документації товариства фінансово-господарські операції, пов`язані з приходом- витратою готівкових коштів, що фактично і здійснювала протягом 2011-2012 років.

В обов`язки ОСОБА_7 також входило складання відомостей про надходження внесків садівників, оформлення прибуткових і видаткових касових ордерів, доручення документів, які підтверджують витрачання коштів, ведення касової книги СТ «Мічурінець-2», формування касових звітів.

Оскільки у 2011-2012 роках СТ «Мічурінець-2» не мало розрахункового рахунку, з відома членів садового товариства і правління СТ «Мічурінець-2» всі грошові кошти садівничого товариства знаходилися у віданні ОСОБА_7 як особи, яка виконує обов`язки казначея (скарбника), що здійснює облік готівкових коштів по касі СТ «Мічурінець-2». Таким чином, з урахуванням обсягу покладених обов`язків, ОСОБА_7 у зазначений період часу фактично виконувала обов`язки касира, оплачувала роботи і послуги, що здійснювалися в інтересах садівничого товариства і здійснювала оплату земельного податку. Та за дорученням надавала звіти в Дніпродзержинську ДПІ про фінансово-господарську діяльність товариства.

За виконання обов`язків скарбника (касира) ОСОБА_7 у зазначений період мала право звертати на свою користь частину з зібраних нею внесків в якості винагороди в сумі, що не перевищує 600 грн. на місяць.

При цьому органами товариства «Мічурінець-2» не приймалося рішення про прийняття ОСОБА_7 на роботу в організації на постійній основі, що передбачає нарахування та виплату заробітної плати і відрахування відповідних податків та платежів до бюджету, в тому числі єдиного соціального податку, прибуткового податку та податку на дохід з фізичних осіб.

Бажаючи необґрунтовано збільшити наявний у неї пенсійний стаж і, відповідно, суму пенсійних витрат, 01 травня 2011 року ОСОБА_7 повідомила Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що призначена на посаду бухгалтера СТ «Мічурінець-2» та з метою ввести в оману співробітників Пенсійного фонду та підтвердити статус найманого працівника, якому нараховується та виплачується в установленому порядку заробітна плата, ОСОБА_7 періодично, з моменту реєстрації у Пенсійному фонді виплачувала податок на дохід фізичних осіб та єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування.

Крім того, в період з 30 квітня 2012 року по 30 вересня 2012 року ОСОБА_7 , діючи без відома голови СТ «Мічурінець-2», членів правління, без рішення колегіальних органів товариства, правління та загальних зборів СТ «Мічурінець-2», звернула на свою користь частину внесків членів садівничого товариства, під виглядом сплати податків, інших обов`язкових платежів, привласнила та розтратила ввірені їй грошові кошти, в тому числі необґрунтовано витрачала їх на сплату податків та платежів.

Так, наприкінці квітня 2012 року згідно з видатковим касовим ордером № 3 від 30 квітня 2012 року, який складений від імені головного бухгалтера СТ «Мічурінець-2» та не підписаний головою товариства, ОСОБА_7 списала по касі товариства на оплату штрафу та пені, єдиного податку на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також податку на дохід фізичних осіб 2 420 грн. 45 коп. При цьому зазначені платежі ОСОБА_7 фактично зробила в період з 24 січня 2012 року по 19 квітня 2012 року, оплативши готівкою через касу банку, тобто до оприбуткування по касі садівничого товариства внесків садівників 30 квітня 2012 року, а саме з готівкових коштів, які не проведено по касі СТ «Мічурінець-2» у 2012 році. Не дивлячись на це, завідомо знаючи, що взагалі не має підстав для оплати податків і платежів до бюджету, пов`язаних з виплатою їй заробітної плати, яка фактично їй не нараховувалася та не виплачувалася, ОСОБА_7 у касовому звіті за квітень 2012 року, бажаючи приховати привласнення і розтрату готівкових грошових коштів, що належать СТ «Мічурінець-2», у сумі 2 420 грн. 45 коп. і додати видимість законності своїм діям, необґрунтовано вказала дані кошти як витрачені на вищевказані платежі в загальній сумі витрат на оплату податків в поточному місяці.

Повторно, в кінці травня 2012 року згідно з видатковими касовими ордерами № 13 від 30 травня 2012 року і видатковим касовим ордером без номера від 30 травня 2012 року, які складено і підписано ОСОБА_7 від імені головного бухгалтера СТ «Мічурінець-2», але не підписаними головою правління товариства, обвинувачена списала по касі товариства ввірені їй готівкові грошові кошти в сумі 519 грн. 64 коп. на сплату податку до Пенсійного фонду та сплату прибуткового податку. При цьому у видатковому касовому ордері № 13 від 30 травня 2012 року ОСОБА_7 вказала, що 441 грн. 64 коп. витратила на сплату податку до Пенсійного фонду, але фактично ні в травні 2012 року, ні пізніше цей платіж до Пенсійного фонду України в Баглійському районі м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області не вносився. У видатковому касовому ордері від 30 травня 2012 року ОСОБА_7 списала по касі СТ «Мічурінець-2» ввірені їй готівкові грошові кошти у сумі 78 грн., вказавши, що вони витрачені на сплату прибуткового податку, однак згідно з даними Дніпродзержинської об1єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області ні в травні 2012 року, ні в подальшому даний платіж не був внесений. Незважаючи на це, ОСОБА_7 у касовому звіті за травень 2012 року з метою приховання привласнення та розтрати ввірених їй грошових коштів СТ «Мічурінець-2», які перебували у її віданні, необґрунтовано вказала дані кошти в загальній сумі витрат на оплату податків в поточному місяці.

Повторно, в кінці червня 2012 року згідно з видатковим касовим ордером № 16 від 30 червня 2012 року, який складено і підписано ОСОБА_7 від імені головного бухгалтера СТ «Мічурінець-2», але не підписаним головою правління товариства, ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність підстав для оплати податків та платежів до бюджету, пов`язаних з виплатою їй заробітної плати, яка їй в СТ «Мічурінець-2» не нараховувалася та не виплачувалася, оскільки ОСОБА_7 не була працівником даної організації, привласнила та розтратила ввірені їй готівкові кошти на загальну суму 519 грн. 36 коп., сплативши через касу банку такі податки та платежі:

19 червня 2012 року єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування утримання із заробітної плати найманих працівників у сумі 39 грн. 38 коп., єдиний внесок утримання із заробітної плати найманих працівників у сумі 402 грн. 26 коп., 20 червня 2012 року податок на дохід найманого працівника у сумі 74 грн. 03 коп., однак фактично сплачений у сумі 77 грн. 72 коп. згідно квитанції № 69 від 19 червня 2012 року. Не дивлячись на це, ОСОБА_7 з метою надання видимості законності вчинення нею без відома органів СТ «Мічурінець-2» діям, у касовому звіті за червень 2012 року необґрунтовано вказала дані кошти в загальній сумі витрат на оплату податків у поточному місяці.

Повторно, в кінці липня 2012 року згідно з видатковим касовим ордером № 27 від 30 липня 2012 року, складеним і підписаним ОСОБА_7 від імені головного бухгалтера СТ «Мічурінець-2» ( який не містить підпису керівника голови СТ «Мічурінець-2» ), ОСОБА_7 привласнила, необґрунтовано списавши по касі СТ «Мічурінець-2» і розтратила на оплату єдиного податку на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також податку на дохід фізичних осіб готівкові грошові кошти на загальну суму 523 гривні 93 копійки, сплативши їх через касу ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» 20 липня 2012 року: податок на доходи найманих працівників в сумі 79 гривень 86 копійок , згідно квитанції № 69 від 20 липня 2012 року; єдиний внесок за найманих працівників за червень 2012 року в сумі 39 гривень 60 копійок згідно квитанції № 65 від 20 липня 2012 року; єдиний внесок за найманих працівників в сумі 404 гривні 47 копійок згідно квитанції № 67 від 20 липня 2012 року .

При цьому ОСОБА_7 завідомо достовірно знала, що не має підстав для оплати зазначених податків і платежів до бюджету, пов`язаних з виплатою їй заробітної плати , яка їй в СТ «Мічурінець-2» не нараховувалася та не виплачувалася, так як вона не була працівником СТ «Мічурінець-2», виконуючи обов`язки скарбника ( касира ) СТ «Мічурінець-2» на громадських засадах. Не дивлячись на це, ОСОБА_7 , бажаючи надати видимість законності вчиненим нею без відома органів СТ «Мічурінець-2» діям, у касовому звіті за липень 2012 року необґрунтовано вказала дані кошти в загальній сумі витрат на оплату податків в поточному місяці.

Повторно, в кінці вересня 2012 року згідно з видатковим касовим ордером № 25 від 30 вересня 2012 року, складеним і підписаним ОСОБА_7 від імені головного бухгалтера СТ «Мічурінець-2» ( який не містить підпису керівника голови СТ «Мічурінець-2» ), ОСОБА_7 привласнила, необґрунтовано списавши по касі СТ «Мічурінець-2» і розтратила на оплату штрафу за порушення порядку сплати податку на землю готівкові грошові кошти садового товариства в сумі 215 гривень 14 копійок, сплативши їх через касу ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» 26 вересня 2012 року згідно з квитанцією № 51 від 26 вересня 2012 року.

При цьому, ОСОБА_7 завідомо і достовірно знала, що згідно Статуту СТ «Мічурінець-2» не мається підстав для оплати зазначеного штрафу з внесків членів садового товариства зважаючи на відсутність відповідного рішення про це голови, правління, загальних зборів садового товариства. Не дивлячись на це, ОСОБА_7 у касовому звіті за вересень 2012 року, бажаючи обґрунтувати витрачання зазначених готівкових коштів і надати видимість законності здійснюваних нею без відома органів СТ «Мічурінець-2» діям, необґрунтовано вказала дані кошти в загальній сумі видатків на оплату податків в поточному місяці.

Повторно, незаконно, самовільно утримуючи в своєму розпорядженні бухгалтерську документацію СТ «Мічурінець-2», діючи без відома в.о. голови ОСОБА_11 та правління СТ «Мічурінець-2», ОСОБА_7 з метою приховати свої незаконні дії використовувала цю обставину для необґрунтованого списання по касі СТ «Мічурінець-2» даної суми готівкових коштів: незаконно склала видаткові касові документи і внесла в касовий звіт за червень 2013 року дані про нібито законних виплатах.

Так, в період з 1 червня 2013 року по 30 червня 2013 року ОСОБА_7 привласнила 2 900 гривень , які знаходилися в її віданні готівкових грошових коштів. З тим, щоб приховати зазначені незаконні дії, ОСОБА_7 склала видатковий касовий ордер № 25 від 16 червня 2013 року про виплату готівкою 2 900 гривень в якості оплати за дрова в 2012 - 2013 роках своєму чоловікові ОСОБА_13 , який виконував обов`язки сторожа в міжсезонний період в 2012 - 2013 роках . При цьому в касових документах за 2012 рік, як і в касових документах за 2013 рік відповідних квитанцій, товарних чеків, накладних або інших прибуткових документів про придбання дров для потреб СТ «Мічурінець-2» не мається, приміщення правління ні в 2012 році, ні в 2013 році не опалювалося з причини несанкціонованого демонтажу металевих комплектуючих деталей печі, відповідне рішення голови, правління і загальних зборів про придбання дров для ОСОБА_13 чи іншої особи не приймалося.

Повторно, в період з 1 червня 2013 року по 30 червня 2013 року ОСОБА_7 привласнила 800 гривень, що знаходилися в її віданні готівкових грошових коштів. З тим, щоб приховати зазначені незаконні дії, ОСОБА_7 склала видатковий касовий ордер № 23 від 30 червня 2013 року на ім`я свого чоловіка ОСОБА_13 про виплату йому готівкою винагороди за роботу у червні 2013 року в сумі 800 гривень. При цьому, ОСОБА_13 у червні 2013 року ніяких робіт в СТ «Мічурінець-2» не виконував і послуг не надавав. Відповідне рішення голови, правління і загальних зборів про дану виплату ОСОБА_13 , в тому числі в червні 2013 року, не приймалося .

Повторно, в період з 1 червня 2013 року по 30 червня 2013 року ОСОБА_7 привласнила 395 гривень, які знаходились в її віданні готівкових грошових коштів. З тим, щоб приховати зазначені незаконні дії, ОСОБА_7 склала видатковий касовий ордер № 22 від 17 червня 2013 року про виплату готівкою 395 гривень на своє ім`я, вказавши, що виплату отримала як винагороду за переоформлення. При цьому, відповідне рішення голови, правління і загальних зборів про дану виплату ОСОБА_7 , в тому числі в червні 2013 року, не приймалося.

Повторно, у період з 1 червня 2013 року по 30 червня 2013 року ОСОБА_7 привласнила 600 гривень, які знаходились в її віданні готівкових грошових коштів. З тим, щоб приховати зазначені незаконні дії, ОСОБА_7 склала видатковий касовий ордер без номера від 30 червня 2013 року на своє ім`я про виплату собі готівкою винагороди за роботу у червні 2013 року в сумі 600 гривень. При цьому, відповідне рішення голови, правління і загальних зборів про дану виплату ОСОБА_7 , в тому числі в червні 2013 року, не приймалося, враховуючи, що згідно рішення загальних зборів від 2 червня 2013 року функції по збору, обліку і витрачання членських внесків з 2 червня 2013 року доручено правлінню СТ «Мічурінець-2». Відповідно до рішення загальних зборів рішенням правління СТ «Мічурінець-2» від 9 червня 2013 року дані дії стали здійснювати на безоплатній основі члени правління ОСОБА_14 і ОСОБА_9 .

Також ОСОБА_7 , будучи членом садового товариства «Мічурінець-2», у 2011-2012 роках, за домовленістю з правлінням СТ «Мічурінець-2», за відома голови «Мічурінець-2» ОСОБА_11 і згоди членів садового товариства виконувала обов`язки скарбника СТ «Мічурінець-2». Їй ставилося в обов`язки: збирати, зберігати та розпоряджатися в інтересах СТ «Мічурінець-2» членськими внесками, які надходили від членів СТ «Мічурінець-2» відповідно до рішень, прийнятих органами товариства головою, правлінням, загальними зборами. ОСОБА_7 була зобов`язана відображати в бухгалтерській документації СТ «Мічурінець-2» фінансово-господарські операції, пов`язані з приходом-витратою готівкових коштів, що фактично і здійснювала на протязі 2011-2012 років. У числі обов`язків ОСОБА_7 було складання відомостей про надходження внесків садівників, оформлення прибуткових і видаткових касових ордерів, долучення документів, які підтверджують витрачання коштів, ведення касової книги СТ «Мічурінець-2», формування касових звітів. Враховуючи, що СТ «Мічурінець-2» в 2011-2012 роках не мало розрахункового рахунку, на протязі зазначеного періоду часу з відома членів садового товариства і правління СТ «Мічурінець-2» всі грошові кошти знаходилися виключно у віданні ОСОБА_7 , як особи, яка виконує обов`язки скарбника, що здійснює облік руху готівкових коштів по касі СТ «Мічурінець-2». Таким чином, будучи членом СТ «Мічурінець-2», ОСОБА_7 за дорученням членів СТ «Мічурінець-2» в період часу 2011 - 2012 років виконувала громадські обов`язки з ведення бухгалтерського обліку СТ «Мічурінець-2» у вищезазначених обсягах. За виконання обов`язків скарбника ( касира) ОСОБА_7 в зазначений вище період за домовленістю з членами садового товариства, з відома голови і правління СТ «Мічурінець-2», мала право звертати на свою користь частину з зібраних нею внесків в якості винагороди в сумі, що не перевищує 600 гривень на місяць. При цьому органами СТ «Мічурінець-2» ні в 2011 - 2012 роках, ні раніше не приймалося рішення про прийняття ОСОБА_7 на роботу (як на основну так і додаткову) в організації на постійній основі, що передбачає нарахування та виплату заробітної плати і відрахування відповідних податків та платежів до бюджету, в тому числі єдиного соціального податку, прибуткового податку, податку на дохід з фізичних осіб. Таким чином, ОСОБА_7 , будучи членом СТ «Мічурінець-2», ніколи не значилась його працівником і виконувала обов`язки скарбника добровільно, на громадських засадах.

Бажаючи необґрунтовано збільшити наявний у неї пенсійний стаж, і, відповідно, суму пенсійних виплат, 1 травня 2011 року ОСОБА_7 повідомила Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, що призначена на посаду бухгалтера в СТ «Мічурінець-2», та в період часу 2011 - 2012 років підробила офіційні документи.

Так, виконуючи обов`язки скарбника СТ «Мічурінець-2», ОСОБА_7 в невстановлений час та в невстановленому місці, з метою використання підробила офіційний документ, а саме звіт СТ «Мічурінець-2» про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України за січень 2012 року, складання якого передбачено Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до якого внесла неправдиві відомості щодо кількості застрахованих осіб у звітному періоді та суми нарахованої заробітної плати, а саме про те, що вона працює на посаді бухгалтера СТ «Мічурінець-2» та їй нарахована заробітна плата у сумі 1073 гривні, який в подальшому особисто подала до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Повторно , виконуючи обов`язки скарбника СТ «Мічурінець-2», ОСОБА_7 в невстановлений час та в невстановленому місці, з метою використання, підробила офіційні документи, а саме звіти СТ «Мічурінець-2» про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України за лютий 2012, березень 2012 року, травень 2012 року, червень 2012 року, складання яких передбачено Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до яких внесла неправдиві відомості щодо кількості застрахованих осіб у звітному періоді та суми нарахованої заробітної плати, а саме про те, що вона працює на посаді бухгалтера СТ «Мічурінець-2», та їй нарахована заробітна плата відповідно у сумі 1100 гривень, 1073 грн., 1094 грн., 1 100 грн., які в подальшому особисто подала до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Повторно, виконуючи обов`язки скарбника СТ «Мічурінець-2», ОСОБА_7 в невстановлений час та в невстановленому місці, з метою використання підробила офіційні документи, а саме звіти СТ «Мічурінець-2» про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів Пенсійного фонду України за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2011 року, складання яких передбачено Порядком формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до яких внесла неправдиві відомості щодо кількості застрахованих осіб у звітному періоді та суми нарахованої заробітної плати, а саме про те, що вона працює на посаді бухгалтера СТ «Мічурінець-2» та їй щомісячно була нарахована заробітна плата у сумі 1 000 грн., 1 000 грн, які в подальшому особисто подала до Управління Пенсійного фонду України в Баглійському районі м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області. В результаті зазначених злочинних дій ОСОБА_7 спричинила СТ «Мічурінець-2» матеріальну шкоду на загальну суму 8 893 гривні 52 копійки.

На вирок суду подано апеляції:
Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 ставить питання про скасування вироку суду першої інстанції через невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вирок Кримінального процесуального кодексу України та про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення. Захисник вважає, що суд першої інстанції необґрунтовано не врахував рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 03 лютого 2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_7 не перебувала у трудових відносинах з садовим товариством. Тому, на думку захисника, висновки суду щодо вчинення злочинів службовою особою скарбником (касиром), яка була наділена правом по розпорядженню, управлінню, зберіганню майна, якій були ввірені матеріальні цінності, що вона розтратила, є необґрунтованими. Оскільки рішенням суду встановлена відсутність трудових відносин між ОСОБА_7 та садовим товариством, відсутні і правові підстави для стягнення з робітника матеріальної шкоди.

Старший прокурор прокуратури Баглійського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 , яка приймала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 191 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності строком на 2 роки, за ч.3 ст. 191 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності строком на 3 роки, за ч. 2 ст. 358 КК України у вигляді 6 місяців арешту, за ч.3 ст. 358 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю на підприємствах різних форм власності строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що суд при призначенні покарання не врахував належним чином тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та мотиви вчинення злочину бажання збільшити трудовий стаж для нарахування пенсії, а також дані про особу обвинуваченої, яка незважаючи на беззаперечну доведеність вини, заперечувала свою винуватість, щиро не розкаялася, тобто бажає уникнути відповідальності за вчинені злочини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію захисника ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 , які, кожна окремо, підтримали апеляційну скаргу захисника, міркування прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та відмовити у задоволенні захисника ОСОБА_8 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та прокурора підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку, та здійснення проголошеного Конституцією принципу верховенства права, а тому воно повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто відповідати вимогам ст. 370 КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ст. 108 КПК України в судовому засіданні ведеться журнал судового засідання, в якому зазначаються зазначені в законі відомості. Даний журнал ведеться та підписується секретарем судового засідання.

Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Виходячи з вимог п.1 ч.1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий судовий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини 2 статті 412 КПК України.

Не входячи в обговорення доводів апеляції захисника обвинуваченої про відсутність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення та прокурора щодо міри покарання, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає безумовному скасуванню у зв`язку з тим, що судом першої інстанції допущені істотні порушення кримінального процесуального закону.

Так, виходячи з доводів апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не визнає вину в інкримінованому їй злочині, захисник наводить конкретні доводи на користь підзахисної. Однак перевірити такі доводи в повному обсязі колегія суддів позбавлена можливості у зв`язку з тим, що технічний носій інформації, на якому було зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, не містить записів всіх судових засідань, а саме 16 квітня 2014 року, 02 червня 2014 року, 07 серпня 2014 року, 27 серпня 2014 року, 11 вересня 2014 року, 01 жовтня 2014 року, 28 жовтня 2014 року, 27 січня 2015 року та 29 січня 2015 року.

Із наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що журнал судового засідання від 24 листопада 2014 року також відсутній.

Отже, колегія суддів приходить що висновку, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог статей 412 і 415 КПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції і повернення справи на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені недоліки та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що за вимогами п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку у тому числі зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. В порушення зазначених вимог закону у вироку суду приведено суперечливі докази, як на користь обвинуваченої, що підтверджують її показання, так і на користь обвинувачення.

Оскільки відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність локазів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, то при новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно встановити фактичні обставини справи, дати оцінку здобутим доказам, усунути недоліки, вказані в ухвалі суду апеляційної інстанції, з дотриманням прав учасників процесу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 та старшого прокурора прокуратури Баглійського району м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_10 , яка приймала участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, задовольнити частково.

Вирок Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 січня 2015 року щодо ОСОБА_7 скасувати, призначити новий судовий розгляд кримінального провадження у тому ж суді в іншому складі суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4