Справа № 1 -
ВИРОК

Іменем України

18
жовтня 2007 року м. Луцьк

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Барчука В.М.

за
участі секретаря Петрук
К.В.

прокурора Покидюка
В.М.

захисника ОСОБА_6

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за звинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, росіянина,
громадянина України, не
одруженого, з середньо-спеціальною
освітою, непрацюючого, неодруженого,
не судимого,

- у вчинені злочинів, передбаченого
ст. 206 ч.2, 166 ч.2 КК України (ред. 1960 p.),
-

встановив:

Підсудний
ОСОБА_1, у вечірній час ІНФОРМАЦІЯ_2 року, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння в
гуртожитку НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, що по
АДРЕСА_2, грубо порушуючи громадський
порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, з хуліганських спонукань, що відзначаються за своїм змістом особливою
зухвалістю, бризнув у віччі газом з
газового балончика потерпілому ОСОБА_2 та з іншою особою, яка засуджена за даний злочин - ОСОБА_3, наніс удари руками та ногами по різним
частинам тіла після того, як потерпілий, попросив припинити безпідставну перевірку
документів жильців даного гуртожитку.

Продовжуючи
свої хуліганські дії, підсудний ОСОБА_1
разом з ОСОБА_3 заштовхнули потерпілого ОСОБА_2 в одну із кімнат даного
гуртожитку, де продовжили наносити йому
удари по різним частинам тіла, не
реагуючи на його прохання припинити його побиття.

Продовжуючи
свої хуліганські дії, підсудний ОСОБА_1
разом з ОСОБА_3 в холі даного гуртожитку,
побачивши, що потерпілий ОСОБА_2
намагається по телефону викликати міліцію,
продовжили наносити йому удари по тілу.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_4 року в наслідок
хуліганських дій ОСОБА_2 були спричинені легкі тілесні ушкодження, які потягли за собою короткочасний розлад
здоров'я.

Допитаний
в судовому засіданні по суті пред'явленого обвинувачення підсудний ОСОБА_1 свою вину у
вчиненні злочину передбаченого ст. 206
ч.2 КК України (ред. 1960 р)
визнав повністю, а у вчиненні злочину
передбаченого ст. 166 ч.2 КК України ( ред. 1960 р.) не визнав, давши суду показання про те, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_2 року у вечірній час
разом з особою засудженою за вчинення даного злочину, безпричинно пристав до потерпілого та
спричинив йому тілесні ушкодження.

Вина
ОСОБА_1 у вчиненні злісного хуліганства крім його визнавальних показів
підтверджується:

- протоколом пред'явлення свідку
ОСОБА_4 осіб для впізнання від ІНФОРМАЦІЯ_5 р. (а.с. 231-

232) , під час якого ОСОБА_4
впізнала ОСОБА_1, як особу, яка наносила тілесні

ушкодження потерпілому ОСОБА_2;

-
протоколами очних ставок: від ІНФОРМАЦІЯ_6 р. (а.с. 323-324) між потерпілим
ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1; від ІНФОРМАЦІЯ_4 р. між свідком ОСОБА_5 та

2

ОСОБА_1
(а.с. 151-155); від ІНФОРМАЦІЯ_6р. між свідком ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_1
(а.с. 325-326) під час яких потерпілий та свідки показали на ОСОБА_1 як
особу, що ІНФОРМАЦІЯ_7 р. в гуртожитку
НОМЕР_1, по АДРЕСА_2 вчиняла хуліганські
дії та наносила йому тілесні ушкодження.;

-
висновком судово-медичної експертизи НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_8 року ( а.с.
41-42) згідно якого у потерпілого ОСОБА_2 були виявлені легкі тілесні
ушкодження, які потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я.

Таким
чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1
своїми умисними діями направленими на грубе порушення громадського
порядку, що виразилось у явній неповазі
до суспільства, які відзначаються за
своїм змістом особливою зухвалістю, що
до особи, яка припиняла хуліганські
дії, вчинив злочин передбачений ст. 206 ч.2 КК України (ред. 1960р.).

За ст. 166 ч.2 КК України (ред.1960р) ОСОБА_1
слід виправдати на підставі ст. 6 п.2
КПК України за відсутністю в його діянні складу злочину, оскільки досудовим слідством не наведено
жодного доказу, що дії ОСОБА_1 були
зумовлені його службовим становищем, як
працівника міліції і перебували у зв'язку зі службовими повноваженнями щодо
потерпілого ОСОБА_2

У
відповідності до ст. 48 КК України (ред. 1960р) підсудний ОСОБА_1 підлягає
кримінальній відповідальності, оскільки
перебіг давності його притягнення до кримінальної відповідальності був
зупинений в зв'язку з тим, що він
скрився від суду і постановою Луцького міського суду від ІНФОРМАЦІЯ_9 року
оголошений в розшук, а ІНФОРМАЦІЯ_10р.
був затриманий в АДРЕСА_3.

Обираючи
підсудному вид і міру покарання, суд
враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу підсудного, пом'якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До
обтяжуючих покарання обставин, суд
відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння, обставин,
що пом'якшують покарання підсудного,
суд по справі не вбачає.

При
таких обставинах, враховуючи, дані про особу підсудного, який раніше не судимий, однак вчинив тяжкий злочин та намагався
уникнути відповідальності, суд приходить
до висновку, що його виправлення та
перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_1 слід обрати покарання в межах
санкції статті за якою він притягується до відповідальності.

Цивільний позов
по справі не заявлявся.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ст. 206 ч.2 КК України (ред. 1960 p.),
призначивши покарання у виді позбавлення волі строком на
2 роки.

За ст.
166 ч.2 КК України (ред.
1960 p.)
ОСОБА_1 - виправдати.

Строк
відбуття покарання засудженому рахувати з моменту постановления вироку, зарахувавши в цей строк перебування його під
вартою з ІНФОРМАЦІЯ_11 року по ІНФОРМАЦІЯ_12 року та з ІНФОРМАЦІЯ_10 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній -
тримання під вартою.

На вирок
може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області, через Луцький міськрайонний суд, протягом 15 діб з моменту його
проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення
йому копії вироку.