Справа №1-46 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007
року Сколівський районний суд
Львівської в складі:

головуючого-судді Гуменної Н.М.

при
секретарі Маринич М.М.

з участю
прокурора Коциби Р.Л.,

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Сколе Львівської області в залі суду справу
про обвинувачення,

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Львівської області,

Сколівського
району, с. Опорець, зареєстрованого
в

АДРЕСА_1,

жителя АДРЕСА_2,

громадянина
України, українця, з середньою освітою, не

одруженого, не
працює, військовозобов'язаного, раніше

судимого:

01.02.2000 року
Сколівським районним судом Львівської

області за ч.2
ст.206 КК України на 2 /два/ роки

позбавлення
волі, на підставі ст. 45 КК України з іспитовим

строком на 1
/один/ рік без стягнення штрафу згідно ст.44

КК України;

2000
року Сколівським районним судом Львівської області за ст.
17, ч.2 ст. 141 КК України на 1 /один/ рік позбавлення волі з конфіскацією
всього особистого майна; на підставі ст.43 КК України на 2 /два/ роки
позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна з відбуванням
покарання у виправно-трудовій колонії
посиленого режиму;

2001
року Сколівським районним судом Львівської області за ч.2
ст. 81, ч. 1 ст.89 КК України на підставі ст.42 КК України на 2 /два/ роки
позбавлення волі з

конфіскацією всього
особистого майна у виправно-

трудовій колонії
посиленого режиму; на
підставі ч.3 ст.42 КК України-на
3 /три/ роки позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна у
виправно-трудовій колонії посиленого режиму; 16.11.2004 року Сколівським
районним судом Львівської області за ч.З ст.296 КК України на 2 /два/ два роки
6 /шість/ місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі;

27.07.2006 року
постановою Сихівського районного суду м. Львова на підставі ст.81 КК України,
ст.407 КПК України, звільнено умовно-достроково від відбування

покарання на
залишок не відбутого
строку 9 /дев'ять/ місяців 17
/сімнадцять/ днів,

за ч.3 ст. 185,
ч.1 ст. 162, ч.3 ст.296, ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця Львівської області, Сколівський району, с. Опорець, зареєстрованого
в АДРЕСА_1, жителя
АДРЕСА_2, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не
працює, військовозобов'язаного, раніше не судимого,

за ч.3 ст. 185
КК України, ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженця Львівської області, Сколівського району, с Сухий Потік,
жителя АДРЕСА_3, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого,
не працює, військовозобов'язаного, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 162,
ч.2 ст.296, ч.3 ст. 185 КК України,

встановив :

12 грудня 2006 року приблизно о 23 год. ОСОБА_1, за попередньою
змовою в групі з ОСОБА_2 та ОСОБА_3, з метою вчинення крадіжки чужого майна
проник на територію Сколівського військового лісгоспу, що знаходиться за
адресою АДРЕСА_4 й повторно, таємно викрав звідти електродвигун потужністю 30 кВт вартістю 4 860
грн. 00 коп.

08 грудня 2006 року приблизно о 21 год.
ОСОБА_1, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, незаконно проник в належну ОСОБА_4 АДРЕСА_5

08 грудня 2006
року приблизно о 21 год.,
ОСОБА_1, будучи
раніше судимим за хуліганство, тї стані алкогольного сп*яніння в групі з
ОСОБА_3, незаконно проник в належну ОСОБА_4АДРЕСА_5, де умисно грубо порушив громадський
порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю. Так, 08.12.2006 року ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, без дозволу ОСОБА_4 швидкою ходою зайшов до належної останній
квартири, двері якої відкрив ОСОБА_3 навстіж. Нецензурно висловлюючись, він
зігнувшись над лежачим на підлозі ОСОБА_5,
безпричинно наніс тому кулаком руки приблизно три удари по різних ділянках
тіла. Весь час поки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у квартирі ОСОБА_4, не
переставали нецензурно висловлюватись. На прохання ОСОБА_4 припинити наносити
удари ОСОБА_5, вони не
реагували. Тоді вона, щоб припинити побиття її співжителя та настрашити ОСОБА_3
та ОСОБА_1, взяла в руки кухонний ніж і почала ним погрожувати їм та кричати,
щоб вони перестали бити ОСОБА_5 і
йшли геть. На дії ОСОБА_4,

до неї підійшов ОСОБА_1 і, схопивши її за руку, стиснув
так, що вона випустила ніж. ОСОБА_4 продовжувала їм говорити, щоб вони
припинили бити її співжителя та виштовхувала їх двох із квартири. Вона була
дуже розлючена і ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вийшли з її квартири. Ніж, який випав з рук
ОСОБА_4, ОСОБА_1 взяв із собою. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
ОСОБА_5 було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Протиправні дії ОСОБА_1
тривали приблизно 10 хв.

19 лютого 2007 року приблизно о 12 год.
ОСОБА_1, в групі з
ОСОБА_2, з метою вчинення крадіжки чужого майна проник в приміщення
водонасосної станції Сколівського комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6,
й намагався повторно, таємно викрасти звідти електродвигун типу 5 НОМЕР_1,
потужністю 11 кВт вартістю
1325 грн. 00 коп., однак свій задум до кінця не довів з причин, що не залежали
від його волі.

12 грудня 2006 року приблизно о 23 год.
ОСОБА_2, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, з метою
вчинення крадіжки чужого майна проник на територію Сколівського військового
лісгоспу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 й таємно викрав звідти
електродвигун потужністю ЗО кВТ вартістю 4 860 грн.

19 лютого 2007 року приблизно о 12 год. ОСОБА_2, в групі
з ОСОБА_1, з метою вчинення крадіжки чужого майна проник в приміщення
водонасосної станції Сколівського комунального підприємства
водопровідно-каналізаційного господарства, що знаходиться за адресою АДРЕСА_6,
й намагався повторно, таємно викрасти звідти електродвигун типу 5 НОМЕР_1,
потужністю 11 кВт вартістю
1325 грн. 00 коп., однак свій задум до кінця не довів з причин, що не залежали
від його волі.

12 грудня 2006 року приблизно о 23 год.
ОСОБА_3, за попередньою змовою в групі з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з
метою вчинення крадіжки чужого майна проник на територію Сколівського
військового лісгоспу, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 й таємно викрав звідти
електродвигун потужністю 30 кВТ вартістю 4 860 грн.

08 грудня 2006 року приблизно о 21 год.
ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, незаконно проник в
належну ОСОБА_4 АДРЕСА_5

08 грудня 2006
року приблизно о 21 год.,
ОСОБА_3, будучи в стані алкогольного сп*яніння в групі з ОСОБА_1, незаконно
проник в належну ОСОБА_4 АДРЕСА_5, де умисно грубо порушив громадський порядок-
з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю. Так, 08.12.2006 року ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного
сп"яніння, ривком відкрив, навстіж, не закриті на замок двері квартири
ОСОБА_4, і швидкою ходою зайшов в кімнату, де були ОСОБА_5 та ОСОБА_4 Зі
словами, що він покаже їм, хто такий ОСОБА_3, безпричинно наніс два удари по
обличчю ОСОБА_5, а саме
по брові з лівої сторони. На запитання ОСОБА_5 за, що той його б'є, ОСОБА_3,
висловлюючись нецензурними словами в адресу останнього, схопив того за сорочку,
стягнув на підлогу з дивана, на якому той сидів та почав копати ногою по різних
ділянках тіла. ОСОБА_5 руками прикрив голову. На зауваження ОСОБА_4, що він
робить на, що б'є її співжителя, відповів, що буде бити, ще й не так. Після
того, наніс ОСОБА_5, який лежав на підлозі ще приблизно 4-5 удари по різних
ділянках тіла. Несподівано без дозволу ОСОБА_4 до квартири швидкою ходою зайшов
ОСОБА_1, який зігнувшись над лежачим на підлозі ОСОБА_5, наніс тому
кулаком руки приблизно три удари по різних ділянках тіла. Весь час поки ОСОБА_3
та ОСОБА_1 перебували у квартирі ОСОБА_4, не переставали нецензурно
висловлюватись. На прохання ОСОБА_4 припинити наносити удари ОСОБА_5, вони не
реагували. Тоді вона, щоб припинити побиття її співжителя та настрашити ОСОБА_3
та ОСОБА_1, взяла в руки кухонний ніж і почала ним погрожувати їм та кричати,
щоб вони перестали бити ОСОБА_5 і йшли геть.

На дії ОСОБА_4, до неї підійшов ОСОБА_1 і, схопивши її за руку, стиснув
так, що вона випустила ніж. ОСОБА_4 продовжувала їм говорити, щоб вони
припинили бити її співжителя та виштовхувала їх двох із квартири. Вона була
дуже розлючена і ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вийшли з її квартири. Ніж, який випав з рук
ОСОБА_4, ОСОБА_1 взяв із собою. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_1 та ОСОБА_3,
ОСОБА_5 було заподіяно легкі тілесні ушкодження. Протиправні дії ОСОБА_3 тривали близько 20 хв.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні крадіжок, які
мали місце 12 грудня 2006 року та 19 лютого 2007 року визнав повністю та після
роз'яснення йому змісту ст.299 КПК України, пояснив, що 11 грудня 2006 року він
проходив через територію нижнього складу військового лісгоспу, і побачив електродвигун,
який вирішив викрасти, щоб розібрати на частини і здати, як металобрухт, для
того, щоб заробити гроші. Він разом з братом -ОСОБА_2 та ОСОБА_3 домовилися
зустрітися 12.12.2006 року приблизно о 23 год.
і викрасти даний електромотор. Вечором 12.12.2006 року вони пішли на
територію нижнього складу і, переконавшись що сторожа не має, і їх ніхто не
бачить, підійшли до одного з приміщень, біля якого на землі лежали два
електродвигуни. Вони вирішили викрасти менший електродвигун, так як більший був
важчим. Відкотивши електродвигун на декілька метрів в темряву із освітленої
території., він сказав, щоб хлопці його зачекали, а сам пішов на подвір"я
одного із будинків, де побачив та взяв з собою тачанку-візок. Кому належав
даний візок, йому не відомо, взяв його без дозволу, з вулиці Князя Святослава
біля будинку №2, що біля моста. Притягнувши даний візок, вони втрьох загрузили
на нього електромотор і повезли його під міст, що знаходиться біля автодороги
Київ-Чоп неподалік приміщення Державної податкової інспекції. Скинувши
електромотор під міст, вони заховали його і тоді пішли додому. По дорозі він
завіз тачанку на подвір'я, звідки попередньо взяв. Вони домовились, що . на
наступний день підуть розбирати даний мотор. 13.12.2006 р. приблизно о 16 год. він, його брат -
ОСОБА_2, та ОСОБА_3 з дому взяли гайковий ключ та пласкогубці і разом пішли на
місце, де залишили мотор. Для того, щоб розібрати електромотор, їм був
потрібний молот, щоб розбити корпус. Він пішов до сторожа військового лісгоспу
ОСОБА_6, в якого взяв великий молот, яким вони і розбили корпус від мотора.
ОСОБА_6 прийшов з ним під міст, де побачивши ОСОБА_3 та ОСОБА_2, відразу пішов.
Про те, що даний електромотор викрадений ОСОБА_6 ніхто не говорив, а також він
не розпитував звідки електромотор, і що вони з ним роблять. Розбивши корпус
електромотора він відніс та повернув молот ОСОБА_6 Після того, він задзвонив до
свого знайомого ОСОБА_7, який раніше його розпитував, де можна дістати якір від
електромотора потужністю 30 кВт.
ОСОБА_7 сказав, що зараз буде їхати машиною до мами, тому
зустрінеться з ним по дорозі. Через деякий час ОСОБА_7 під"їхав своєю
машиною, він йому показав якір від мотора, ОСОБА_7 оглянув і сказав що йому
підходить даний якір. Він сказав до ОСОБА_7, якщо той забирає якір, то щоб забрав
і корпус, від електромотора. За це все він сказав ОСОБА_7заплатити 110 гр. На
цю пропозицію останній погодився. При цьому, ніхто з них трьох не говорив, що
електромотор викрадений. Тоді він ОСОБА_3 та ОСОБА_2 завантажили "частини
електромотора в багажник автомобіля ОСОБА_7 і поїхали до його гаража. Там вони
допомогли ОСОБА_7розвантажити частини електромотора, останній розрахувався з
ними, заплативши гроші в сумі 110 грн., різними купюрами. Гроші вони втрьох
витратили на спиртне, сигарети та їжу. Перед крадіжкою він алкогольних напоїв
не вживав і знаходився у тверезому стані. На наступний день вони взяли
серцевину з викраденого електромотора, де знаходились мідні дроти та принесли
на територію ПП „Коцур", що біля продуктового ринку в м. Сколе, щоб здати,
як металобрухт. Приймальник їм сказав, що він приймає окремо кольоровий метал і
окремо чорний метал. Тоді вони почали розбирати серцевину мотора від'єднуючи
мідні дроти. В цей час до них підійшли працівники міліції, які запитали, звідки
частина електромотора, і вони зізнались, що викрали електромотор з території
військового лісгоспу.

09.02.2007 року
приблизно oil
год. після сніданку його брат - ОСОБА_2 запропонував йому сходити до
водонасосної станції, яка знаходиться на території колишнього військового

містечка в м.
Сколе і викрасти звідти цілий електродвигун та здати його на металобрухт, щоб
отримати гроші. На цю пропозицію він погодився. Для того, щоб виконати
задумане, їм потрібно було відповідні інструменти, щоб розбити електродвигун на
частини, тому що тільки так вони могли викрадене підняти на гору із водонасосної станції. Тоді,
він позичив у сусіда молот та розвідний ключ, а з дому вони взяли свої особисті
два гайкові ключі та чорну спортивну сумку і пішли до водонасосної станції. Там
вони, переконавшись, що їх ніхто не бачить, відігнули бляху на люку-входу та
проникли по драбині всередину. Використовуючи світло від вогню запальнички, за
допомогою ключів відкрутили чотири гайки, за допомогою яких кріпився один із
електродвигунів та зняли його. Потім, вони вийняли з електродвигуна
"ЯКІР" і поставили його збоку. Після того, молотом по черзі стали
бити зверху по кожуху електродвигуна, щоб розбити цей кожух. Кожух
електродвигуна почав тріскати, але до кінця вони його розбити не встигли, тому
що в цей час були виявлені працівниками міліції, яким призналися в тому, що
вчинили. Крадіжку із водонасосної
станції він та його брат скоювали, будучи в тверезому стані.

Щодо незаконного проникнення в житло та хуліганства, яке мало місце 08
грудня 2006 року, то підсудний ОСОБА_1
в судовому засіданні своєї вини не визнав та пояснив, що 08.12.2006 року
приблизно о 12 год. на вулиці
м Сколе він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_3 Після того, як вони розпили
пляшку 0,5 л. горілки, а потім йому здається, що вони ще розпили 0,5 л.
горілки, він сп'янів. Пам'ятає, що потім вони пішли в гості до його теперішньої
сусідки ОСОБА_8 Коли зайшли в будинок, то почули крики, хтось сварився і вони
побачили, що в коридорі свариться ОСОБА_8 і ОСОБА_4 З їхньої суперечки, він
зрозумів, що вони вирішували якісь свої сусідські проблеми. В подальшому він
пам"ятає, що ОСОБА_3 та він нанеслц декілька ударів ОСОБА_5, будучи на
коридорі будинку. Особисто він наніс два чи три удари ОСОБА_5, а скільки разів
і як наносив удари ОСОБА_3 він не пригадує. Чітко пригадує, що ОСОБА_4 поранила
кухонним ножем руку ОСОБА_3 За яких обставин і за' що вони наносили удари
ОСОБА_5 пояснити не може.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 свою у скоєні злочинів визнав повністю та після
роз'яснення йому змісту ст.299 КПК України пояснив, що 12.12.2006 року його
брат ОСОБА_1 запропонував йому та ОСОБА_3 викрасти електродвигун з території
нижнього складу військового лісгоспу, що знаходиться в м. Сколе. Вони разом
домовились, що приблизно о 23 год.
підуть викрадати електромотор. У призначений час він разом з ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 зайшли через відкриті ворота на територію нижнього складу лісгоспу, де
переконались, що їх ніхто не бачить, підійшли до одного із приміщень, біля
якого стояли два електромотори. Сторожа він та хлопці в-цей час не бачили.
Оглянувши дані мотори, один з яких був менший, вони вирішили викрасти власне
його. Відкотивши електродвигун в темряву від світла приблизно на 20 м. вони
зрозуміли, що його важко буде нести. Тоді, ОСОБА_1 пішов за візком і через
декілька хвилин притягнув саморобний дерев"яний візок на 4-ох колесах.
Вони завантажили вищевказаний електродвигун на візок і відвезли його по
автодорозі Київ-Чощ до моста, що неподалік Державної податкової інспекції.
Закотивши електромотор під міст, де і залишивши його там, самі' пішли додому.
На наступний день він взяв з дому гайковий ключ та пласкогубці, і разом з
братом та ОСОБА_3 пішли розбирати викрадений електродвигун. Частково їм вдалось
розібрати електродвигун та витягнути з нього серцевину. Однак, для того, щоб
розбити корпус мотора їм необхідний був молот, тому ОСОБА_1 пішов шукати
великий молот. Коли ОСОБА_1 повернувся з молотом, то з ним прийшов ОСОБА_6
Побачивши їх останній нічого не розпитуючи пішов. Розбивши корпус
електродвигуна, ОСОБА_1 пішов відносити молот, а він разом із ОСОБА_3 за цей
час палили обмотку мотора. Коли брат повернувся, то сказав їм, що домовився із
ОСОБА_7 про продаж якоря від електродвигуна, а також корпуса. Згодом приїхав
ОСОБА_7 своєю легковою автомашиною, в багажник якої вони завантажили якір та
корпус від двигуна. Після того, поїхали разом з ним в гараж, де допомогли
розгрузити частини електродвигуна. За частини електродвигуна ОСОБА_7 заплатив
їм ПО грн. різними

купюрами. На отримані гроші
вони купили собі спиртне, сигарети та їжу. Наступного дня, зранку вони
повернулись до моста, де залишилась мідна обмотка від електродвигуна. Вони
хотіли здати її в пункті прийому кольорових металів у м. Сколе. Забравши
обмотку він разом з ОСОБА_3 та братом пішли на територію ПП „Коцур", що в м.Сколе
неподалік продуктового ринку. Приймальник металу, взяти в них дану обмотку
відмовився, пояснивши, що приймає окремо чорний та кольоровий метал. Коли вони
почали розбирати обмотку виймаючи з неї мідні дротики, до них підійшов
працівник міліції, який і затримав їх. Вони нікому не розповідали, що вчинили
крадіжку електродвигуна, зокрема, і приймальнику кольорових металів. Перед
скоєнням крадіжки електродвигуна він алкогольних напоїв не вживав, оскільки не
було грошей.

Крім того, 19.02.2007 року приблизно о И год. він запропонував
братові - ОСОБА_1 піти до водонасосної
станції в м. Сколе, яка знаходиться на території колишнього військового
містечка і викрасти звідти цілий електродвигун, щоб здати його на металобрухт
та отримати гроші. На його пропозицію ОСОБА_1 погодився. Для того, щоб виконати
задумане, їм потрібно було відповідні інструменти, щоб розбити електродвигун на
частини, тому що тільки так вони могли викрадене підняти на гору із водонасосної' станції. Брат
позичив у сусіда молот та розвідний ключ, а з дому вони взяли свої особисті два
гайкові ключі та чорну спортивну сумку і пішли до водонасосно!' станції. Там
вони як і першого разу, переконавшись, що їх ніхто не бачить, відігнули бляху
на люку-вході та проникли по драбині всередину. Використовуючи світло від вогню
запальнички за допомогою ключів вони відкрутили чотири гайки, за допомогою
якого кріпився один із двигунів. Знявши даний електродвигун і вийнявши із нього
"ЯКІР" вони поставили його збоку. Після того, молотом по черзі стали
бити зверху по кожуху електродвигуна, щоб розбити цей кожух. Кожух
електродвигуна почав . тріскати, але до кінця вони його розбити не встигли,
тому що в цей час були виявлені працівниками міліції. Крадіжку із водонасосної станції він та
його брат скоювали, будучи у тверезому стані.

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні крадіжки, яка мала місце 12
грудня 2006 року визнав повністю та після роз'яснення йому змісту ст.299 КПК
України, пояснив, що 10.12.2006 року ОСОБА_1 розповів йому, про те, що знає де
знаходиться електродвигун, який можна розібрати на запчастини і здати як чорний
метал, щоб отримати гроші. Де саме знаходиться електродвигун ОСОБА_1 йому не
розповідав, і він його не запитував. 12.12.06 р. вечором він прийшов до будинку
братів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 запропонував йому піти разом з ним та братом
на територію нижнього складу військового лісгоспу, для того, щоб викрасти
електродвигун, який там знаходиться. Приблизно о 23 год. вони втрьох,
тобто він, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зайшли на територію нижнього складу військового
лісгоспу. Переконавшись, що їх ніхто не бачить і нікого не має, підійшли до
пилорами, біля якої на землі знаходилось два електродвигуна. Вони вирішили
взяти менший по об'єму електродвигун, який почали відкочувати від пилорами в
темряву, прокотивши біля 20 м. вони замучилися і ОСОБА_1 сказав, що зараз
знайде візок на який, вони зможуть" загрузите дадаий електродвигун. Тоді
вони залишивши електродвигун пішли на дорогу, де він з ОСОБА_2 залишився чекати
ОСОБА_1 Через декілька хвилин останній притягнув дерев"янний візок на 4-ох
колесах. Після того, вони втрьох загрузили
на візок електродвигун, через відкриті ворота території військового, лісгоспу,
вивезли його до моста який проходить через автодорогу Київ-Чоп. Даний електродвигун вони скинули під міст автодороги Київ-Чоп біля
потоку, щоб його ніхто не знайшов. Після чого домовились між собою, прийти на
другий день щоб розібрати його та здати на металобрухт. Коли вони повертались
по дорозі, то ОСОБА_1 завіз візок під якийсь будинок. Наступного дня,
13.12.2006 року приблизно о 16 год.
він прийшов до ОСОБА_1 додому, і разом з ним та ОСОБА_2 пішли до моста, де
в потоці залишили викрадений ними електродвигун. ОСОБА_1 взяв із дому ключ та
плоскогубці, якими вони мали розбирати електромотор. Прийшовши під міст, брати
почали розкручувати та розбирати електродвигун. Він особисто електродвигун не
розбирав, а стояв збоку біля них. Потім ОСОБА_1 пішов кудись за молотом, щоб
розбити

корпус електромотора.
Через деякий
час ОСОБА_1 прийшов разом з ОСОБА_6 і
приніс великий молот, яким разом із братом розбили корпус мотора. ОСОБА_6 відразу
пішов, він зрозумів, що молот належить ОСОБА_6 Розбивши корпус електродвигуна,
ОСОБА_1 відніс молот, а він з ОСОБА_2 залишилися біля уламків електродвигуна.
Розібраний електродвигун, ОСОБА_1 запропонував купити ОСОБА_7, на що останній
погодився. Вони втрьох загрузили
якір та корпус від електромотора в легковий автомобіль ОСОБА_7 і поїхали з
ним в гараж, де розгрузили частини електродвигуна. ОСОБА_7 заплатив їм 110 грн.,
якими саме купюрами він не пригадує. Дані гроші вони між собою не ділили, а
відразу витратили на продукти харчування, алкогольні напої та сигарети.
14.12,06 року він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зранку забрали з потоку мідну обмотку мотора, яку
принесли в приймальний пункт, що знаходиться в м. Сколе неподалік продуктового
ринку. Там брати ОСОБА_9 почали розбирати мідну обмотку і витягувати із
середини дротики. Коли вони це робили, то прийшов працівник міліції який їх
трьох затримав.

Щодо незаконного проникнення в житло та хуліганства, яке мало місце 08
грудня 2006 року, то підсудний ОСОБА_3 в судовому засіданні своєї вини не
визнав та пояснив, що 08.12.2006 року він та ОСОБА_1 протягом дня знаходились в
м. Сколе і випили на двох пляшку горілки (0,5 л.). Чи пили вони ще одну пляшку
горілки не пригадує. Після того, він та ОСОБА_1 вирішили піти в гості до
ОСОБА_8 Коли зайшли в будинок, то він не чув ніякої сварки між ОСОБА_8 та
ОСОБА_4 Перебуваючи в квартирі ОСОБА_8, він, ОСОБА_1 та ОСОБА_8 випили по 50
гр. горілки. Після того, почули, що в коридорі хтось кричить. Він та ОСОБА_1
вийшли на коридор будинку, подивитися, що там таке, а ОСОБА_8 та її
неповнолітній син ОСОБА_10 залишилися в квартирі. В коридорі він побачив
ОСОБА_4, яка в руці тримала ніж і нічого не говорячи нанесла йому удар ножем в
долоню лівої руки із внутрішньої сторони біля великого пальця. Раніше він
ніколи з ОСОБА_4 не конфліктував і взагалі' її не знав. Особисто він ніяких
хуліганських дій не вчиняв, до квартири гр. ОСОБА_4 не заходив, а також не
наносив удари ОСОБА_4 та її співжителю ОСОБА_5 Чи хтось їм наносив удари того
вечора і хто саме, а також при яких обставинах і чому саме він не знає і не
бачив.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 своєї вини у скоєнні незаконного
проникнення в житло та хуліганства не визнали, факт вчинення даних злочинів
підсудними підтверджується наступними доказами:

- показами
потерпілого ОСОБА_5 даними на досудовому слідстві й перевіреним в судовому
засіданні про те, що він проживає в м. Сколе за адресою вул. Симоненка 12/2
разом із співжителькою ОСОБА_4 Ввечері 08.12.2006 року, коли вони прийшли з
роботи та повечеряли, він сів на дивані на кухні. Вхідні двері до квартири були
закриті, але не на замок. Приблизно о 21 год.
до квартири його співжительки ввірвався незнайомий йому чоловік і почав
говорити, що він йому зараз покаже хто такий ОСОБА_3 та кулаком правої руки
наніс йому два удари по обличчю, а саме по брові з лівої сторони. Він спитав
хлопця за, що той його б'є. Тоді, як йому Bjce стало
відомо, ОСОБА_3 висловлюючись нецензурними словами на його адресу схопив його
за сорочку і стягнув з дивана на підлогу та почав копоти ногою, наносячи йому
удари по різних ділянках тіла. Він прикрив руками голову. Чув, що його
співжителька ОСОБА_4 кричала, щоб ОСОБА_3 перестав його бити, але останній на
її зауваження не реагував. ОСОБА_3 йому лежачому наніс приблизно 5 ударів. Під
час того, як ОСОБА_3 наносив йому удари, то до квартири швидкою ходою зайшов ще
один незнайомий йому хлопець, як пізніше йому стало відомо, це був ОСОБА_1,
який також почав наносити йому удари лежачому на підлозі. Чим саме ОСОБА_1
наносив йому удари він вказати не може тому, що голову прикривав руками і лежав
на спині. Швидше за все ОСОБА_1наносив удари рукою, а саме кулаком і напевно
зігнувся над ним. ОСОБА_1 наніс йому приблизно 3-4 рази удари по різних
ділянках тіла. Хлопці, були в нетверезому стані та висловлювались нецензурними
словами. Він також чув, як його співжителька кричала щоб вони перестали йому
наносити удари і пробувала їх забрати від нього. Згодом ОСОБА_3 та ОСОБА_1

вийшли з
квартири ОСОБА_4 Претензій До ОСОБА_3а І.О, та ОСОБА_1 в нього немає,
оскільки вони відшкодували йому моральні збитки;

· показами
потерпілої ОСОБА_4 даними на досуДовому слідстві й перевіреними в судовому
засіданні про те, що вона ввечері 08.1*2.2006 року знаходилась в своїй квартирі
разом із співжителем ОСОБА_5 Через деякий час до квартири ввірвався молодий
чоловік, якого вона не знала, але тепер їй стало відомо, що це ОСОБА_3 Він
ривком відкрив двері навстіж і швидкою ходою зайшов в квартиру. Ні вона ні її
співжитель його не запрошували. Невідомий відразу почав говорити, що він покаже
їм хто такий ОСОБА_3 та наніс удар кулаком руки по обличчю ОСОБА_5 Після того,
схопив її співжителя за сорочку та стягнув на підлогу з дивана на якому той
сидів і почав копати ногою по різних ділянках тіла. Вона побачила, що ОСОБА_3
був в нетверезому стані. На її запитання, що він робить та на що б'є її
співжителя, ОСОБА_3 відповів, що він ще не так буде його бити. Він наніс
ОСОБА_5 приблизно 4-5 удари по різних ділянках тіла, лежачому на піДлозі. Тоді
до квартири швидкою ходою зайшов ще один молодий хлопець, якого вона також не
знала, пізніше довідалась, що це ОСОБА_1, який теж був в нетверезому стані. Цей
хлопець зайшов в квартиру також без її дозволу, проти її волі, двері в цей час
були відкриті навстіж. ОСОБА_1 зігнувся над ОСОБА_5, який лежав на
підлозі та кулаком руки наніс йому приблизно три удари по різних ділянках тіла.
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 весь час з моменту як вони зайшли в її квартиру не
переставали нецензурно висловлюватись. Вона просила їх, щоб вони перестали
наносити удари її співжителю, але вони на її зауваження не реагували. Для того,
щоб настрашити ОСОБА_1 та ОСОБА_3, вона взяла в руки кухонний ніж і почала ним
їм погрожувати та кричати, щоб вони перестали бити ОСОБА_5 і йшли геть. Тоді до
неї підійшов ОСОБА_1 і схопивши її за руку, стиснув так, що вона випустила ніж
із рук. Вона продовжувала їм говорити, щоб вони припинили бити її співжителя та
виштовхувала їх двох із квартири. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вийшли із її квартири,
бачачи, що вона дуже розлючена. Ніж, який випав з її рук, ОСОБА_1 взяв із
собою. Претензій до підсудних немає, оскільки вони відшкодували їй завдану
моральну шкоду;

· протоколом
огляду місця події від 08.12.2006 року та-схемою до нього, згідно з яким при
огляді АДРЕСА_5, по всій поверхні клейонки, яка лежить на підлозі посередині
кімнати, виявлено червоні плями круглої та неправильної форми, які схожі на
кров. З місця події нічого не вилучалось, а також місце події не
фотографувалось; /а.с. 4-5/

· протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 01.03.2007 року з участю ОСОБА_4,
яка показала місце побиття ОСОБА_5 та розповіла про обставини скоєння
хуліганських дій відносно нього; /а.с. 95/

· протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 01.03.2007 року з участю ОСОБА_5,
який показав місце його побиття та розповів про обставини скоєння хуліганських
дій відносно нього; /а.с. 96/

· протоколами
очних ставок від 01.03.2007 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_3,
під час проведення яких ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підтвердили свої покази; /а.с. 91-92/

- висновком
судово-медичної експертизи № 45 від 27.02.2007 року, згідно якого у

ОСОБА_5 виявлено рану лівої брови,
синці на обличчі та тілі, які утворилися від дії тупих

предметів, якими могли бути
натуральні знаряддя людини, такі як кулаки та ноги у взутті і

відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень, /а.с. 48/

Твердження
підсудних ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про те, що вони не проникали в квартиру ОСОБА_4,
що це ОСОБА_4 в коридорі будинку, де проживає, нанесла удар ножем ОСОБА_3 в
долоню лівої руки із внутрішньої сторони біля великого пальця, а також
твердження ОСОБА_3 про те, що він не наносив ніяких удар ні ОСОБА_4, ні
ОСОБА_5, є надуманими і обумовленими намаганням подати суть подій у власному,
вигідному для себе тлумаченні, а в кінцевому підсумку взагалі уникнути
відповідальності і воно
спростовується наведеними вище зібраними й дослідженими в
судовому засіданні

доказами
по справі, зокрема, показами потерпілого ОСОБА_5, показами потерпілої ОСОБА_4, показами самого підсудного
ОСОБА_1, про те
що він та ОСОБА_3 нанесли декілька ударів ОСОБА_5, протоколом огляду місця події, протоколами відтворення
обстановки та обставин події, протоколами очних ставок та висновком експертизи.

Крім того, підсудні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в,судовому
засіданні дали суперечливі покази, зокрема ОСОБА_1 ствердив, що чув в коридорі
будинку сварку ОСОБА_4 з ОСОБА_8, а ОСОБА_3 вказує, що ніякої сварки між згаданими
особами не чув, тому суд критично оцінює та не приймає до уваги покази
підсудних даних ними по факту незаконного проникнення в житло ОСОБА_4 та
хуліганства, яке мало місце в її квартирі та розцінює дачу таких показів як
форму захисту з метою уникнення відповідальності, так як вони дійсним
обставинам справи не відповідають і спростовуються вищевказаним аналізом
доказів.

Суд вважає
доведеним факт вчинення ОСОБА_1:

· таємного,
поєднаного з проникненням у приміщення викрадення чужого майна, вчиненого
повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину передбаченого ч.З
ст. 185 КК України;

· незаконного
проникнення у квартиру ОСОБА_4, тобто скоєння злочину, передбаченого ч.І ст.
162 КК України;

· грубого
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинені групою осіб, особою раніше
судимою за хуліганство, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.З ст.296 КК
України;

· замаху
на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення,
вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочину
передбаченого ст. 15, ч.З ст. 185 КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_1 вид і розмір покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який за місцем
проживання характеризується позитивно, те, що він раніше притягався до
кримінальної відповідальності, думку потерпілих, які просять суворо не карати
підсудного, відсутність пом'якшуючих обставин, таку обтяжуючу обставину як
вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння і вважає за необхідне
призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд
вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_2:

- таємного,
поєднаного з проникненням у приміщення викрадення чужого майна,

вчиненого за попередньою змовою
групою осіб, тобто злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК

України;

- замаху
на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення,

вчиненого повторно, за попередньою
змовою групою осіб, тобто злочину передбаченого ст. 15,

ч.З ст.185КК України.

Обираючи підсудному ОСОБА_2 вид і розмір покарання, суд
враховує ступінь тяжкості вчинених .^лочинів, особу винного, який за місцем
проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної
відповідальності, щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю
злочинів, як пом'якшуючі покарання обставини, думку потерпілих, які прощають
підсудному та просять його суворо не карати, вчинення злочинів в стані
алкогольного сп'яніння, як обтяжуючу обставину й вважає за необхідне призначити
йому покарання в межах санкції статей вчинених злочинів.

Враховуючи тяжкість вчинених злочинів, особу винного,
обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення
підсудного без відбування покарання й звільнення його на підставі ст. 75 КК
України від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд
вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3.:

·
таємного, поєднаного з проникненням у приміщення
викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою, групою осіб, тобто
злочину передбаченого ч.З ст. 185 КК України;

·
незаконного проникнення у квартиру ОСОБА_4, тобто скоєння
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України;

·
грубого порушення громадського порядку з мотивів явної
неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненого
групою осіб, тобто вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.296 КК України.

Обираючи
підсудному ОСОБА_3 вид і розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості
вчинених злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується
позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність
пом'якшуючих покарання обставин, думку потерпілих, які прощають підсудному та
просять його суворо не карати, вчинення злочинів в стані алкогольного сп'яніння,
як обтяжуючу обставину й вважає за необхідне призначити йому покарання в межах
санкції статей вчинених злочинів.

Враховуючи
тяжкість вчинених злочинів, особу винного, обставини справи, суд приходить до
висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання й
звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного
покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 . ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.296, ст. 15
ч.3 ст. 185 КК України, й призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 185 КК України - 4 /чотири/ роки позбавлення
волі;

за ч.І ст. 162 КК України - 1 /один/ рік обмеження волі;

за ч.3 ст.296 КК України - 3 /три/ роки позбавлення волі;

за ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України - 3 /три/ роки 6 /шість/
місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточне покарання ОСОБА_1 визначити - 4 /чотири/ роки позбавлення
волі.

На підставі
ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_1 покарання частково приєднати
невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області
від 16.11.2004 року ( 3 місяця ) й остаточне покарання ОСОБА_1 обрати - 4
/чотири/ роки 3 /три/ місяця позбавлення волі.

Строк
відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 рахувати з 24 травня 2007 року.

Запобіжний
захід засудженому ОСОБА_1 змінити із підписки про невиїзд на взяття під варту,
взявши під варту із залу суду.

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст. 185, ст. 15 ч.З ст.
185 КК України, й призначити йому покарання:

за ч.З ст. 185 КК України - 4 /чотири/ роки позбавлення
волі;

за ст. 15 ч.З ст. 185 КК України - 3 /три/ роки 6 /шість/
місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш
суворим остаточне покарання ОСОБА_2 - 4 /чотири/ роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на 2
/два/ роки.

На підставі п.п.
2, 3, 4 ч.І ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України
на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця

проживання
та роботи, періодично з'являтися в органи кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст. 185, ч.І
ст. 162, ч.2 ст.296 КК України, й призначити йому покарання:

за ч.З ст. 185
КК України - 4 /чотири/ роки позбавлення волі;

за ч.І ст. 162
КК України - 1 /один/ рік обмеження волі;

за ч.2 ст.296 КК
України - 3 /три/ роки позбавлення волі;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим остаточне покарання ОСОБА_3 визначити - 4 /чотири/ роки
позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю на 2
/два/ роки.

На підставі п.п. 2, 3, 4 ч.І ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання та роботи, періодично з'являтися в органи
кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу
залишити підписку про невиїзд.

Речові докази: чорну спортивну сумку - знищити;
інструменти: кувалду, "розвідний"
ключ, два гайкові ключі, металевий гайочний ключ 14x12 см., плоскогубці з
ручками червоного кольору, металевий молот з дерев'янною рукояткою -
конфіскувати; електродвигун типу 5 НОМЕР_1, потужністю 11 кВт - повернути
Сколівському комунальному підприємству водопровідно-каналізаційного
господарства; частини статора (в якому міститься котушка з мідними дротами),
ротор (якір), 2-ві частини корпусу електромотора, дві частини крильчатки
повернути Сколівського військового лісгоспу.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженим - у той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.