Справа № 714/548/14-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" грудня 2014 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

в складі:
головуючогосудді: ОСОБА_1
секретаря: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
з участю обвинуваченого: ОСОБА_4
з участю захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
з участю законного представника
неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_6
з участю законного представника
неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Герца Чернівецької області кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000297 від 11.12.2013 року відносно
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України; українця, з повною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, суд, -
В С Т А Н О В И В:
Неповнолітній ОСОБА_4 в період часу з 28.09.2013 по 29.11.2013 року маючи прямий умисел на скоєння крадіжки чужого майна, з метою збагачення, переслідуючи корисливі мотиви, шляхом вільного доступу таємно викрав зі шкатулки, розташованої на трюмо в спальній кімнаті житлового будинку ОСОБА_8 , розташованому в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області, наступні золоті вироби: 28.09.2013 браслет вагою 5,43 грам, вартістю 1 366,79 грн., згідно розпорядження Державної скарбниці України (далі-ДСУ) від 27.09.2014 №4/184; 01.11.2013 каблучку з камінням вагою 2,38 грам, вартістю 473,24 грн., згідно розпорядження ДСУ від 31.10.2013 № 4/208; 18.11.2013 браслет розірваний вагою 4,55 грам, вартістю 1 101,65 грн., згідно розпорядження ДСУ від 18.11.2013 № 4/220; 20.11.2013 ланцюг деформований вагою 2,11 грам, вартістю 507,1 грн., згідно розпорядження ДСУ від 20.11.2013 № 4/222, пару сережок з камінням вагою 1,55 грам, вартістю 248,34 грн., згідно розпорядження ДСУ від 20.11.2013 № 4/222, 22.11.2013 пару сережок вагою 1,12 грам, вартістю 264,14 грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224, пару сережок з камінням вагою 1,14 грам, вартістю 268,86 грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224 , пару сережок з камінням вагою 1,52 грами, вартістю 358,48 грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224; 23.11.2013 каблучку з камінням вагою 0,98 грам, вартістю 180,28, грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224, каблучку з камінням вагою 1,86 грам, вартістю 438,67 грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224, кулон з камінням вагою 1,09 грам, вартістю 257,1 гри., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224, ланцюг вагою 1,89 грам, вартістю 445,74 грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 № 4/224, кулон вагою 1,56 грам, вартістю 367,91 грн., згідно розпорядження ДСУ від 22.11.2013 №4/224; 26.11.2013 монету вагою 3,46 грам, вартістю 805,1 грн., згідно розпорядження ДСУ від 26.11.2013 № 4/226; 29.11.2013 кулон з камінням вагою 1,13 грам, вартістю 265,1 грн., згідно розпорядження ДСУ від 29.11.2013 № 4/229, кулон вагою 2,03 грам, вартістю 476,15 грн., згідно розпорядження ДСУ від 29.11.2013 № 4/229; ланцюг з кулоном невід`ємна частина вагою 6,33 грам, вартістю 1 484,77 грн., згідно розпорядження ДСУ від 29.11.2013 № 4/229.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи на меті викрадення золотого ланцюжка з кулоном, який потерпіла ОСОБА_8 носила на шиї, ОСОБА_4 , 07 грудня 2013 року прийшов до господарства останньої та біля 02 години 30 хвилин, перебуваючи в спальній кімнаті житлового будинку, таємно викрав золотий ланцюг з жетоном (невід`ємна частина) вагою 18,3 грами, відповідно до розпорядження ДСУ № 4/236 від 10.12.2013.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду потерпілій на загальну суму 13 570,04 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчинених злочинах. Все, що йому інкриміновано мало місце. Просив суд його суворо не карати. Потерпіла до нього немає претензій ні морального, ні матеріального характеру.
Вина обвинуваченого підтверджується також показами свідків.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показав, що він дійсно був присутній в приміщенні Острицької сільської ради Герцаївського району коли обвинувачений ОСОБА_4 передавав потерпілій золотий ланцюжок з кулоном в присутності її законного представника, Острицького сільського голови та інших осіб, яких саме не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дав аналогічні покази.
Свідок ОСОБА_11 суду показав, що обвинувачений ОСОБА_4 просив його віднести в ломбард деякі золоті речі. Чиї саме це речі були йому не було відомо, він думав, що це його особисті. Сам він не запитував кому саме належали ці золоті речі.
Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 ОСОБА_7 , що потерпіла 17 липня 2014 року подала позов до обвинуваченого та його законного представника про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення на суму 34473,70 грн. Але 22 липня 2014 року їй було відшкодовано 3 000 євро, що складає в національній валюті 48 000 грн., про що нею було надана розписка в присутності законного представника та самої потерпілої. Остання до обвинуваченого немає ніяких претензій, ні морального, ні матеріального характеру. Також в розписці потерпіла просила позов про відшкодування збитків залишити без розгляду.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доведена та підтверджена зібраними та дослідженими в залі суду письмовими доказами, а саме:
- протокол огляду місця події з фототаблицями від 10.01.2014 року, з якого вбачається, що місцем скоєння правопорушення є спальна кімната житлового будинку гр. ОСОБА_12 , який розташовано в АДРЕСА_2 , а.с. 5 12);
- відповідь скарбниці «Ломбард» з якої вбачається, що в період часу з 28.09.2013 по 29.11.2013 року свідок ОСОБА_11 деякі золоті вироби, які йому передавав обвинувачений, здавав в ломбард (Том № 2, а.с.13 14);
- розпорядження №№ 4/184 від 27.09.2013 року, 4/208 від 31.10.2013 року, 4/220 від 18.11.2013 року, 4/222 від 20.11.2013 року, 4/224 від 22.11.2013 року, 4/226 від 26.11.2013 року, 4/229 від 29.11.2013 року, 4/236 від 10.12.2013 року, якими встановлено ціну на дорогоцінні метали в брухті, що закуповуються в населення через територіальні управління Національного банку України та у суб`єктів господарської діяльності, які займаються ломбардною, торговельною та виробничою діяльністю або скуповують брухт дорогоцінних матеріалів (Том № 2, а.с. 45 60);
- з розписки від 07.12.2013 року скарбниці «Ломбард» АДРЕСА_3 в особі ОСОБА_13 , договір NЛС 000000130 від 09.04.2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_11 здав ланцюг з жетоном невід`ємною частиною (Том № 2, а.с. 3).
Згідно п.п.7, 9 постанови № 7 від 04 червня 2010 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» передбачено у відповідних статтях особливої частини КК України вчинення злочину повторно або особою, яка раніше вчинила відповідний злочин, є кваліфікуючою ознакою певного злочину.
Тому, якщо особу за вчинення попереднього злочину не було засуджено, кожен із злочинів, які утворюють повторність, має бути предметом самостійної кримінально-правової оцінки.
Отже, якщо вчинені злочини, крім повторності, утворюють ще й сукупність, то вони відповідно до частини другої статті 33 КК України повинні отримувати окрему кваліфікацію (наприклад, крадіжка без кваліфікуючих ознаку і крадіжка, вчинена повторно, або крадіжка поєднана з проникненням у житло ).
При цьому належить розуміти, що за змістом частини другої статті 33 КК України злочини, які утворюють сукупність, підлягають окремій кваліфікації. З урахуванням положень частини першої статті 33 КК України це правило стосується, зокрема, і тоді коли особа вчинила декілька тотожних злочинів ( злочинів одного виду ), які утворюють повторність, але перший із них немає кваліфікуючих ознак. У таких випадках перший злочин кваліфікується за частиною першою відповідної статті Особливої частини КК України, а один чи декілька наступних за відсутності інших кваліфікуючих ознак за частиною другої цієї статті за ознакою вчинення його повторно.
Крім того, у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 року № 10 також зазначено, що у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинено повторно за іншими частинами відповідних статей КК України.
Таким чином, всі зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази повністю підтверджують вину ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України і його дії правильно кваліфіковані за даною статтею закону, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст.185 КК України як крадіжка вчинена повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст.103 КК України крім обставин, передбачених статями 65-67 КК України суд враховує умови життя та виховання винного, вплив дорослих на його розвиток, рівень розвитку неповнолітнього.
Відповідно до п.2 ст.12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, що передбачене в ч.1 ст. 185 КК України є злочином середньої тяжкості, а в ч. 2 ст. 185 КК України злочином середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, що ґрунтується на повному визнанні ним своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій, вчинення ним злочину в неповнолітньому віці.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не знайдено.
До закінчення судового розгляду кримінального провадження, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд законного представника, тітки, тобто сестри його матері ОСОБА_6 . Посилається на те, що обвинувачений проживає в сім`ї останньої, зі своєю бабусею ОСОБА_14 , 1946 року народження та сестрою ОСОБА_15 , 1994 року народження. По місцю проживання характеризується позитивно, працює підприємцем. ОСОБА_6 дає згоду та бажає, щоби передали їй під нагляд до повноліття її племінника обвинуваченого ОСОБА_4 , вона здатна забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою, по місцю проживання вона характеризується з позитивної сторони.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що мати обвинуваченого перебуває на даний час за кордоном. Сам він проживає в її сім`ї зі своєю сестрою та її матір`ю, по місцю проживання та колишнього навчання характеризується з позитивної сторони. У обвинуваченого в її будинку створені належні умови для проживання, у неї з ним конфліктів не має, вона має на нього позитивний вплив і може здійснювати за ним контроль, оскільки він її поважає. Просила суд застосувати відносно обвинуваченого її племінника ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру та передати його під її нагляд.
Згідно постанови Пленуму ВСУ № 2 від 15.05.2006 р. «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» суди, вирішуючи питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання. Примусові заходи виховного характеру застосовуються, зокрема, при звільненні неповнолітнього від кримінального покарання відповідно до ч.1 ст.105 КК України. Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють допускається лише при наявності достатніх даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінюють суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують.
Також відповідно до ч.3 п.7 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 15.05.2006 р. «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» неповнолітнього можна передати під нагляд окремих громадян на їхнє прохання, при цьому мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.
У відповідності до ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого каяття та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У відповідності до ч.3 ст.497 КПК України, під час судового розгляду за наявності підстав, передбачених частиною першою цієї статі, суд може прийняти рішення про застосування до неповнолітнього обвинуваченого заходів виховного характеру, передбачених законом про кримінальну відповідальність.
Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 в даний час проживає разом із своєю тіткою ОСОБА_6 та його бабусею ОСОБА_14 та сестрою ОСОБА_15 у будинку, який належить її матері та бабусі обвинуваченого ОСОБА_14 , де є всі зручності. У нього є власна кімната, зроблений ремонт, є місце для сну та навчання, власний комп`ютер, телевізор, зроблені всі умови для повноцінного життя та розвитку, по місцю проживання характеризується позитивно, є підприємцем, та надала письмову заяву про надання згоди про передачу їй під нагляд неповнолітнього її племінника ОСОБА_4 . Тому суд вважає, що вона зможе забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний належний контроль за його поведінкою.
При призначенні покарання неповнолітньому ОСОБА_4 суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, що воно відноситься до кримінальних правопорушень середньої тяжкості, наслідки, які наступили, що не є тяжкими, що останній повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, потерпіла ОСОБА_8 , як вбачається із розписки від 22 липня 2014 року ( а.с. 133 ) не має до обвинуваченого претензій матеріально та морального характеру, останній просив його суворо не карати, а також особу винного, що він за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, закінчив навчання в учбовому закладі, почав активно допомагати своєму батькові у його підприємницькій діяльності по ремонту автомобілів, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 232 від 14.05.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (Том № 2, а.с. 43 44), правопорушення вчинив в неповнолітньому віці вперше, вину усвідомив, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався щиро розкаюється в скоєному, активно сприяв його розкриттю та добровільно відшкодував спричинену потерпілій шкоду, закінчив навчання в учбовому закладі. Активно почав допомагати своєму батькові у його підприємницькій діяльності по ремонту автомобілів, повністю змінив свою поведінку, змінив коло свого спілкування, зайнятий корисною працею, характеризується по місцю проживання та місцю колишнього навчання позитивно, тяжкі наслідки від скоєного ним правопорушення не настали, під час досудового та під час судового розгляду справи поведінка його не погіршилася, запевнив суд, що подібне не повториться, і вважає, що можливо призначити покарання за ч.1 ст.185 КК України в межах санкції, а за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначити покарання нижче найнижчої межі від визначеного санкцією даної статті.
Враховуючи все перераховане вище суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без кримінального покарання і до нього слід застосувати примусовий захід вихованого характеру, передбачений ст.105 КК України у вигляді передачі неповнолітнього під нагляд законного представника ОСОБА_6 , яка не заперечує свою можливість здійснення ефективного впливу та реального контролю за поведінкою свого неповнолітнього племінника ОСОБА_4 ..
Потерпіла заявила до початку судового розгляду цивільний позов до обвинуваченого про стягнення з останнього та його матері ОСОБА_16 завдану їй шкоду в сумі 34473,70 грн. Як вбачається із розписки в кримінальному провадженні від 22 липня 2014 року потерпіла отримала кошти в сумі 48 000 грн. Ніяких претензій ні морального, ні матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає. Також її законний представник просила суд позов залишити без розгляду.
Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку передбаченому ст.100 КПК України.
Питання про процесуальні витрати підлягають вирішенню відповідно до ч.2 ст.122 КПК України.
Керуючись ст.ст.368-371, 374 , ч.3 ст.497 КПК України суд, -
ЗАСУДИВ:
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 80 ( вісімдесят ) годин громадських робіт.
Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України та призначити покарання у вигляді 120 ( сто двадцять ) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 120 ( сто двадцять ) годин громадських робіт.
На підставі ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від призначеного покарання та застосувати до нього заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд законного представника ОСОБА_6 , мешканки АДРЕСА_4 , до його повноліття.
Речові докази по справі золотий ланцюжок з кулоном невід`ємною частиною та паперову шкатулку коричневого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , с.Остриця Герцаївського району Чернівецької області залишити останній.
Позовні вимоги ОСОБА_8 , законного представника позивача ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , законного представника відповідача ОСОБА_16 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення залишити без розгляду.
Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів, на загальну суму 97 грн. 80 коп. - віднести на рахунок держави.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: