Номер провадження: 11-сс/785/664/15
Номер справи місцевого суду: 522/4490/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

адвоката - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року по кримінальному провадженню №0000438 від 26.09.2014 року, -

встановив:
Оскарженою ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 1 місяць, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, маючого середню освіту, вдівця, працюючого неофіційно, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як вбачається з представлених апеляційному суду матеріалів, 28.04.2015 року до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням звернувся слідчий СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, яке погоджено з прокурором прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 до 3 місяців, по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000438 від 26.09.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року вказане клопотання слідчого залишено без задоволення, та відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 1 місяць, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,: 1) прибувати до слідчого та прокурора за першою вимогою; 2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години до 06 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді районного суду становить один місяць, і закінчує свою дію 04 червня 2015 року.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову у задоволенні клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про те, що хоча ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, але має реєстрацію та постійне місце проживання у м. Одесі, працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та сама лише тяжкість злочину не може бути підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та продовжити ОСОБА_8 строк тримання під вартою. При цьому прокурор посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що ОСОБА_8 офіційно не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено не покарання від 6 до 10 років позбавлення волі, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та продовжувати свою злочинну діяльність, а запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не може запобігти вказаним ризикам з у зв`язку з чим йому необхідно продовжити запобіжний захід тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали справи; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 26.09.2014 року до ЄРДР зареєстровано провадження №0000438 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 03.01.2015 року, приблизно об 15:10 год., діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими особами, знаходячись біля будівлі №14д по пр-т. М. Жукова, в м. Одесі, в ході оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_9 психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін. Після чого, ОСОБА_9 того ж дня добровільно видала співробітникам міліції придбану у ОСОБА_8 психотропну речовину амфетамін.

Згідно висновку експертизи наркотичних засобів №7 від 09.01.2015 року порошкоподібна речовина рожевого кольору масою 0,75г. добровільно видана ОСОБА_9 03.01.2015 року, містить психотропну речовину обіг якої обмежено амфетамін. Кількісний вміст амфетаміну в порошкоподібній речовині становить 0,077г.

03.01.2015 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

06.03.2015 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.03.2015 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено розмір застави у сумі 57350грн., яку не було внесено.

05.05.2015 року прокурором м. Одеси строк досудового розслідування по кримінальному провадженні №0000438 продовжено до 3 місяців, тобто до 06.06.2015 року.

28.04.2015 року слідчий СВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 до 3 місяців.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що слідчий суддя, при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог закону та обґрунтовано зазначив про те, що слідчим та прокурором не було доведено наявність обставин, передбачених п.3 ст.194 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні слідчого.

В судовому засіданні апеляційного суду, прокурор не навів жодного доказу існування зазначених в поданні слідчого ризиків, які б унеможливлювали застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. При цьому прокурор, повідомив суду, що обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно підозрюваного вже передано до суду першої інстанції.

При апеляційному перегляді рішення слідчого судді будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 28.04.2015 року, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді апеляційного суду
Одеської області
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4