Справа № 11-772 2007 року Головуючий в 1-й інстанції: Коваль Р.Й.
Категорія: ст. 115 ч. 1 КК України
Доповідач: Козачок С.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2007 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Хмельницької області в складі:

Головуючого-судді
Кульбаби В.М.,

суддів Козачка
С.В., Шершуна В.В.,

прокурора
Підлісного В.О.,

адвоката ОСОБА_3.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в місті Хмельницькому кримінальну справу за апеляціями засудженого
ОСОБА_1. та потерпілої ОСОБА_2. на вирок Шепетівського міськрайонного суду від
14 листопада 2007 року.

Цим
вироком:

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця м. Шепетівки, мешканця с. АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого,
раніше судимого:

-
8 листопада 2001
року Шепетівським міським судом за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки
позбавлення волі, апеляційним судом Хмельницької області вирок змінено - ч. 2
ст. 141 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, звільненого по відбуттю
покарання 7 лютого 2003 року;

-
28 травня 2004 року Шепетівським міськрайонним судом
Хмельницької області за ч. 1 ст. 296 КК України на 6 місяців арешту,
звільненого по відбуттю покарання 20 листопада 2004 року, -

засуджено за ст. 115 ч. 1 КК
України на 10 років позбавлення волі.

Строк покарання обчислюється з 11 травня 2007 року.

Запобіжний захід - тримання під вартою.

Стягнуто з засудженого на користь ОСОБА_2. 30000 грн. моральної шкоди та
1656 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. витрат на надання правової допомоги.

Стягнуто з засудженого на користь НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій
області 94 грн. 15 коп. судових витрат за проведення товарознавчої експертизи
та 70 грн. 62 коп. судових витрат за проведення криміналістичної експертизи.

За вироком суду, 11 травня 2007
року близько 16 год. 45 хв. ОСОБА_1., перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1, на грунті особистих неприязних
стосунків, під час конфлікту, з метою умисного вбивства, взяв заздалегідь
заготовлений ніж, клинком якого умисно, із значною силою, наніс удар в шию
ОСОБА_5.

Завданим ударом ОСОБА_1. спричинив
ОСОБА_5. проникаюче поранення шиї по середньо-боковій її поверхні зліва, з
ушкодженням м'язів, судин, щитовидної залози, трахеї, що призвело до смерті
внаслідок гострої крововтрати, зупинки серцевої діяльності і дихання.

В апеляції, як вбачається з її
змісту, засуджений просить скасувати вирок суду через непричетність до скоєного
злочину. Стверджує, що вказаного злочину не вчиняв, у зв'язку з чим просить
допитати свідка ОСОБА_4., який під час судового слідства зізнався у скоєному
вбивстві.

Не погоджуючись із обраним
засудженому покаранням, потерпіла у поданій апеляції просить вирок суду через
це скасувати, а при постановленні нового апеляційною інстанцією призначити
ОСОБА_1. 15 років позбавлення волі.

Аргументує вимоги тим, що скоївши
вбивство, засуджений приховав злочин, давав завідомо неправдиві покази на
стадії судового слідства з метою введення суду в оману, а отже є особою суспільно
небезпечною, потребуючої ізоляції від суспільства на більш тривалий термін, ніж
йому визначив суд.

В запереченні на подану засудженим
апеляційну скаргу прокурор вважає вирок суду законним та обгрунтованим.

Заслухавши доповідача, засудженого і
потерпілу на підтримку поданих апеляцій та прокурора проти їх задоволення,
вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляції не підлягають задоволенню.

Висновки місцевого суду про винність ОСОБА_1. в умисному вбивстві ОСОБА_5.
при наведених у вироку обставинах грунтуються на зібраних по справі і
досліджених в судовому засіданні доказах.

І хоч під час судового слідства в суді першої інстанції ОСОБА_1. не визнав
своєї причетності до умисного вбивства потерпілого, перекладаючи
відповідальність на громадянина ОСОБА_4, його твердження в цій частині на увагу
не заслуговуються, оскільки спростовуються сукупністю доказів, які місцевий суд
ретельно дослідив та перевірив.

Стосовно заперечень ОСОБА_1. під час судового слідства проти пред'явленого
йому обвинувачення в умисному вбивстві, то такі не грунтуються на матеріалах
справи.

З висновками місцевого суду колегія суддів погоджується повністю, так, як
вони у сукупності відповідають фактичним матеріалам справи.

Як видно з матеріалів справи, на протязі всього досудового слідства
засуджений визнавав, що саме від його удару ножем у шию потерпілого, той був
поранений, а надалі від несумісних із життям тілесних ушкоджень помер.

(а. с. 10-11, 139-142, 159-160, 171-172)

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у цей час ОСОБА_1жодного
разу не згадував про недозволені методи слідства, а покази, в тому числі під
час відтворення обстановки і обставин події давав добровільно, без будь-якого
примусу, про що заявляв місцевому суду і в апеляційній інстанції.

Це підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_6. та ОСОБА_7., що були
понятими при відтворенні обстановки та
обставин події за участю засудженого, свідки ОСОБА_8., ОСОБА_9., ОСОБА_10., що
проводили слідство і дізнання.

Ці покази ОСОБА_1. стосовно лише йому відомого механізму нанесення тілесних
ушкоджень потерпілому були ним підтверджені і під час проведення відносно
нього судово-медичної і
судово-психіатричної експертиз.

При цьому він пояснював свої дії тим, що наніс ножем удар у шию, коли
захищався від потерпілого, який вдарив його ногою у стегно.

Із показів свідків ОСОБА_11., ОСОБА_12., ОСОБА_13. видно, що вони були
свідками конфлікту між двома чоловіками, під час якого третій, що надійшов,
вдарив одного із цих осіб, а той від удару впав. За твердженнями свідків удар
особі, яка впала, був нанесений рукою в область шиї.

Ці покази узгоджуються з показами свідка ОСОБА_4., даними ним під час
досудового слідства, згідно яких ОСОБА_1під час конфлікту із ОСОБА_5 наніс йому
удар в ділянку шиї, а після того повідомив, показуючи закривавленого ножа, що
вдарив ним в шию потерпілого. ОСОБА_4 показав, що ОСОБА_1пропонував йому взяти
ножа в руки, на що він відмовився, а надалі викинув цього ножа неподалік
території автомийки.

Як видно із показів ОСОБА_4, це був кухонний ніж з чорною ручкою довжиною
близько 25 см.

(а. с. 26-28)

Вказаний ніж відповідно до даних протоколу огляду місця події було виявлено
та вилучено неподалік місця вбивства.

(а. с. 4-7,9)

За даними протоколу впізнання і фототаблицями до нього ОСОБА_1. без
будь-якого примусу впізнав і добровільно показав ніж, яким він 11 травня 2007
року вбив ОСОБА_5.

(а. с. 118-119)

За висновком судово-медичної експертизи № 21-2665 від 12.06.2007 року смерть ОСОБА_5. настала від проникаючого
поранення шиї по передньо-боковій її поверхні зліва з ушкодженням м'язів,
судин, щитовидної залози, трахеї.

Вказане тілесне ушкодження виникло від дії гострого колючо-ріжучого
предмета, клинка ножа із односторонньою заточкою і саме від дії того ножа, який
був наданий на експертизу і на якому відповідно до імунологічного дослідження
були знайдені сліди крові, за груповою ознакою належні потерпілому ОСОБА_2.

(а. с. 43-47)

З показів судово-медичного експерта ОСОБА_14., який давав висновок по факту
вбивства ОСОБА_5. вбачається, що смерть потерпілого могла настати миттєво, або
через декілька секунд внаслідок гострої крововтрати від смертельного поранення
ножем через порушення кровопостачання мозку.

Тому сумнівними є покази ОСОБА_1. в судовому засіданні місцевого суду, а
також такі ж його твердження в апеляційному суді про те, що ОСОБА_5. після ніби
заподіяного йому ОСОБА_4ножового поранення певний час стояв, після чого
рухався.

З урахуванням масивності кровотечі, місцевий суд на підставі даних огляду
місця пригоди (а. с. 4-9) дійшов обгрунтованого висновку про те, що саме на
місці виявлення трупа було вчинене вбивство ОСОБА_5.

Тому, зважаючи на спробу ОСОБА_1 завести суд в оману щодо причетності
ОСОБА_4 до вбивства потерпілого, який (ОСОБА_4) під час судового слідства
вказав зовсім інше місце вбивства, на якому взагалі були відсутні сліди крові,
хоч за показами експерта мали б бути, а також невідповідності у показах обох
щодо часу між нанесенням ножового удару та смертю потерпілого, колегія суддів
дійшла до висновку про те, що таким чином ОСОБА_1має намір ухилитись від
кримінальної відповідальності та заслуженої кари за скоєний злочин.

Колегія суддів бере до уваги, що згідно даних адміністрації СІЗО № 29 м.
Хмельницького після завершення досудового слідства ОСОБА_1разом з ОСОБА_4ом,
один в якості підсудного, інший в якості свідка, були етаповані до
Шепетівського міськрайонного суду для проведення судового слідства, де і
змінили свої покази, які по своїй суті не відповідають фактичним обставинам
справи і являють собою спробу завести правосуддя в оману.

Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, місцевий суд дійшов
правильного і достатньо обгрунтованого висновку про винність ОСОБА_1. в
умисному вбивстві ОСОБА_5., вірно кваліфікувавши його злочинні дії за ст. 115
ч. 1 КК України.

Призначене йому за даним законом покарання відповідає вимогам ст. 65 КК
України і з врахуванням даних про особу засудженого є достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів.

Обгрунтованим є також і рішення суду щодо заявленого цивільного позову
ОСОБА_2. про стягнення матеріальних збитків і морального відшкодування.

Таке стягнення відповідає заподіяним їй матеріальним збиткам, в тому числі
і за надання юридичної допомоги захисником, а також моральному стражданню,
пов'язаному із смертю сина. Що ж до інших вимог потерпілої, то такі не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Вирок
Шепетівського міськрайонного суду від 14 листопада 2007 року

стосовно ОСОБА_1 залишити без змін,
а апеляції потерпілої ОСОБА_2. та засудженого - без задоволення.

Головуючий-суддя

Судді: