Справа № 345/1438/15-к
Провадження № 11-кп/779/298/2015
Категорія ст.185 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000321 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Калуського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Вказаним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Голинь, Калуського району, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, який має середню освіту, не працює, розлучений, раніше не судимий, -

визнаний винним за ч.1 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 462 грн 50 коп. матеріальної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Установлено, що ОСОБА_7 25.02.2015 року близько 10 год., перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , під час спільного розпивання спиртних напоїв, таємно викрав із куртки ОСОБА_8 його банківську картку ПАТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_1 . Того ж дня, близько 11 год. 25 хв., продовжуючи свій злочинний намір, таємно за допомогою указаної кредитної картки через банкомат, розміщений у приміщенні №7 по вул. Б.Хмельницького у м. Калуші, зняв із рахунку потерпілого готівку в сумі 400 грн, а після цього розрахувався за куплені продукти в магазині "Основа", що в м. Калуші на площі Героїв, 22, на суму 62 грн 50 коп., викравши таким чином у ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму 462 грн 50 коп.

Не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає зміні з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, потерпілим ОСОБА_8 у кримінальному провадженні до початку судового розгляду не заявлявся цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення шкоди, завданої злочином. Незважаючи на це, вироком суду першої інстанції, в порушення вимог ст.ст.128, 129 КПК України, вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 відповідну матеріальну шкоду.

Крім того, розгляд провадження відносно обвинуваченого проведено відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України. У мотивувальні частині рішення суд першої інстанції спершу вказав, що дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом обвинуваченого та потерпілого, так як обвинувачений визнав свою вину та не бажає досліджувати зібрані докази і прокурор проти цього не заперечує. А вже в наступному реченні суд зазначає, що можливо обмежитись допитом тільки обвинуваченого. Тобто, наявна суперечність.

У зв`язку з цим, прокурор просить вирок суду змінити, вказавши у мотивувальній частині: "обмежитись допитом обвинуваченого та потерпілого" та вилучити з резолютивної частини абзац третій щодо стягнення на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди.

Під час апеляційного розгляду прокурор подану апеляційну скаргу підтримав.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а також правильність кваліфікації дій, в силу положень ч.3 ст.404 КПК України, перегляду в апеляційному порядку не підлягає.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу необґрунтованого стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди, то вони, на думку колегії суддів, являються такими, що підлягають до задоволення, а вирок в цій частині відповідно зміні.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Права та обов`язки цивільного позивача, згідно ч.2 ст.61 КПК України, виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або до суду.

Як убачається з матеріалів провадження, потерпілий ОСОБА_8 цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявляв.

Відповідно до обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні, цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 в додатках не значиться, хоча згідно вимог п.2 ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акту обов`язково додається цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування. Крім того, в самому обвинувальному акті вказано, що цивільній позов не заявлявся. Не заявлявся ОСОБА_8 цивільний позов і до початку судового розгляду кримінального провадження.

За таких обставин суд не повинен був без розгляду цивільного позову вирішувати питання про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду.

Більше того, ухвалюючи рішення про стягнення з обвинуваченого матеріальну шкоду, суд взагалі нічого не вказав про це у мотивувальній частині вироку, що дає підстави стверджувати про незаконність та необґрунтованість судового рішення в цій частині.

Згідно з п.п.1,3 ч.1 ст.409 КПК України, підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неповнота судового розгляду і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, вирок Калуського міськрайонного суду від 12.05.2015 року щодо ОСОБА_7 в цій частині підлягає зміні з виключенням рішення про стягнення з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 462 грн 50 коп.

Крім того, суд дійсно у абзаці 5 мотивувальної частини вироку спершу вказав, що дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом обвинуваченого та потерпілого, а вже в наступному реченні зазначив, що можливо обмежитись допитом тільки обвинуваченого.

Разом із тим, зазначене порушення є опискою та не впливає на суть і правильність вироку, а тому не тягне за собою необхідності зміни вироку з цієї підстави.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 408, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Калуського міськрайонного суду від 12 травня 2015 року змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівку про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 462 грн 50 коп. матеріальної шкоди.

В решті вирок відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців із дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4