У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Глоса
Л.Ф. і Федченка О.С.

за участю прокурора Морозової С.Ю.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 30 вересня 2008 року кримінальну справу за касаційним поданням першого
заступника прокурора Волинської області на постанову Любомльського районного суду
Волинської області від 17 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1

Цією постановою до

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянки України,

застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі
її під нагляд матері - ОСОБА_2

У апеляційному порядку справа не переглядалась.

Як визнав суд, ОСОБА_1 вчинила суспільно
небезпечне діяння за наступних обставин.

6 липня 2007 року о 16-ій год. 40 хв. ОСОБА_1 у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 під час сімейної сварки,
перебуваючи в стані сильного душевного хвилювання, умисно завдала своєму батькові
- ОСОБА_3 проникаюче ножове поранення у ліву поперекову ділянку тіла,
заподіявши йому тяжке тілесне ушкодження, від якого 7 липня 2007 року потерпілий
помер у Любомльській центральній районній лікарні.

У касаційному
поданні перший заступник прокурора Волинської області ставить питання про скасування
постанови щодо ОСОБА_1 у зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону та направлення справи на новий судовий розгляд.
Мотивує тим, що суд всупереч вимог ч. 3 ст. 105 КК України не встановив тривалості
застосованого до ОСОБА_1 примусового заходу виховного характеру.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який касаційне подання підтримав,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що касаційне подання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України та роз'яснення, що міститься у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 15 травня 2006 року “Про практику розгляду судами справ про
застосування примусових заходів виховного характеру”, суд, призначаючи заходи
виховного характеру у виді передачі неповнолітнього під нагляд батьків,
встановлює тривалість такого заходу. Отже, невизначення судом конкретного терміну
закріплює безстроковий нагляд батьків за поведінкою неповнолітнього, що
суперечить зазначеному закону.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 вчинила суспільно небезпечне діяння,
передбачене ст. 123 КК України. У зв'язку з тим, що вона не досягла віку, з
якого за вчинення даного злочину може наставати згідно ст. 22 КК України
кримінальна відповідальність, до неї застосовано примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд
матері - ОСОБА_3

Однак, призначаючи неповнолітній ОСОБА_1 такий примусовий захід виховного
характеру, суд не встановив його тривалості, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 105 КК України.

Тому постанову щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати в зв'язку з неправильним
застосуванням кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання першого заступника прокурора Волинської
області задовольнити.

Постанову Любомльського
районного суду Волинської області від 17 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд у той же суд в іншому складі суду.

судді:

Ю.М. Кармазін Л.Ф. Глос О.С. Федченко