Справа № 182/301/15-к
Провадження № 1-кп/0182/273/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0004994 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого, на утримання має доньку, 2004 року народження, не працюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.07.2013 року Нікопольським міськрайонним судом, Дніпропетровської області, за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням. Випробувальний термін 3 роки,

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 03.12.2014 року, приблизно о 22.00 год., знаходячись біля магазину «Три Кіта», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 9 побачив на задній стіні магазину зовнішній блок кондиціонеру «Мідея 24», що належить ОСОБА_5 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення даного блоку. Після чого, ОСОБА_3 реалізуючи свій злочинний умисел діючи таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, шляхом демонтажу, викрав зовнішній блок кондиціонера «Мідея 24», вартістю 6 000 грн., спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.З місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 04.12.2014 приблизно о 22.30 год. знаходячись біля салону краси «Імідж», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 9, побачив на задній стіні салону краси зовнішній блок кондиціонеру «Мідея 20», що належить ОСОБА_6 . В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом демонтажу, викрав зовнішній блок кондиціонеру «Мідея 20», вартістю 5 000 грн., спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму. З місця вчинення злочину зник. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази по справі.

Так, в судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю і суду пояснив, що 03 грудня 2014 року о 22.00 год. йшов додому. Грошей не було. Нічого було їсти. Побачив кондиціонер на задній стіні магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вирішив викрасти його. Кондиціонер відкрутив плоскогубцями. Вдома його розібрав та здав до пункту в якому приймають метал. Гроші витратив на придбання продуктів харчування. 04 грудня 2014 року о 22.00 год. повертався додому. У тому ж будинку побачив ще один кондиціонер. Зняв його за допомогою плоскогубців. Вдома розібрав і здав до пункту в якому приймають метал. Гроші витратив на продукти харчування. До цього працював, а коли відправили у відпустку грошей не стало. Нічим було годувати смію. Спричинену потерпілим матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі. Кається в скоєному.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, злочин скоїв в період випробувального терміну, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, добровільно відшкодував потерпілим завданий збиток.

До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 5 000 грн. матеріальної шкоди.
Згідно наданої потерпілою ОСОБА_6 розписки, обвинувачений ОСОБА_3 в добровільному порядку в рахунок погашення матеріальної шкоди передав їй новий кондиціонер, у зв`язку з чим вона не має до обвинуваченого ОСОБА_3 претензій матеріального та морального характеру, а тому, суд вважає позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди погашеними у добровільному порядку у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання згідно санкції даної статті у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного судом покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.07.2013 року, і таким чином остаточну міру покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 обрати у виді тримання під вартою, після вступу вироку в законну силу.
Строк покарання рахувати з моменту фактичного затримання.
Речовий доказ компресор від кондиціонеру, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити в користуванні потерпілого.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий :