Справа № 481/882/13-к
Провадж.№ 1-кп/481/65/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.05.2013 року Новобузький районний
суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді - Васильченко Н.О.,

за участю секретаря - Кічігіна Д.А.,

прокурорів - Бондаря О.В., Деміда А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому
судовому засіданні в приміщенні
Новобузького районного суду
Миколаївської області матеріали
кримінального провадження по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Березівка, Долинського
району Кіровоградської області,
українця, громадянина України, маючого
вищу освіту, працюючого директором КП
«Водопровідні мережі», проживаючого за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень
передбачених ст. ст. 191 ч. 2, 366 ч. 1 КК
України -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 обвинувачується в тому,
що він, перебуваючи на посаді директора
КП «Водопровідні мережі»,
використовуючи своє службове
становище уклав договір на послуги №39
в якості виконавця з Софіївською
сільською радою Новобузького району
Миколаївської області в особі голови
Софіївської ради Бурдейної Л.В., яка
виступала в якості замовника. Згідно
умов договору виконавець зобов'язаний
з використанням своїх матеріалів
здійснити поточний ремонт системи
водопостачання по вул. Леніна в селі
Софіївка Новобузького району
Миколаївської області. У зв'язку з
укладенням вище зазначеного договору,
рішенням сесії шостого скликання
Софіївської сільської ради № 165 від
11.12.2012р. з загального фонду сільського
бюджету на проведення поточного
ремонту водопроводу по вул. Леніна в
селі Софіївка виділено 31 000,0 грн.
Приступивши до виконання своїх
посадових обов'язків, 11.12.2012 р. у ОСОБА_1
виник злочинний умисел, направлений на
заволодіння бюджетними коштами,
виділеними на проведення поточного
ремонту водопроводу по вул. Леніна в
селі Софіївка, шляхом зловживання
своїм службовим становищем. Реалізуючи
свій злочинний умисел, 11.12.2012р. ОСОБА_1,
будучи службовою особою КП
«Водопровідні мережі», перебуваючи в
адміністративній будівлі КП
«Водопровідні мережі» по вул.
Маяковського, 2 в м. Новий Буг, при
виконанні покладених на нього
обов'язків, достовірно знаючи що
поточний ремонт водопроводу фактично
не виконано, жодних будівельних
матеріалів, необхідних для його
здійснення не придбано, діючи умисно,
всупереч своїм посадовим обов'язкам, з
корисливих мотивів, з метою
заволодіння бюджетними коштами в сумі
30 017 грн. 77 коп., виділеними з загального
фонду Софіївського сільського бюджету
з цільовим призначенням на проведення
поточного ремонту водопроводу по вул.
Леніна в селі Софіївка, зловживаючи
своїм службовим становищем, з
використанням комп'ютерної техніки,
склав акт приймання виконаних
будівельних робіт згідно форми № КБ-2в
№ 1 за грудень 2012р. та довідку про
вартість виконаних будівельних робіт
/та витрати/ за формою № КБ-3 за грудень
2012 року, типові форми яких затверджені
наказом Міністерства регіонального
розвитку та будівництва України № 554
від 04.12.2009 р. «Про затвердження типових
форм первинних документів з обліку в
будівництві», в які вніс завідомо
неправдиві відомості про використання
в ході проведення поточного ремонту
водопроводу по вул. Леніна в селі
Софіївка витрат труда, будівельних
машин і механізмів, будівельних
матеріалів, виробів і конструкцій,
підсумкових витрат енергоносіїв для
усіх машин на загальну суму 30 017 грн. 77
коп., що не відповідало дійсності, так
як фактично поточний ремонт
водопроводу взагалі не проводився,
будівельні матеріали не придбавались,
а в довідці про вартість виконаних
будівельних робіт /та витрати/ за
формою № КБ-3 за грудень 2012р. у графі
«всього вартість будівельних робіт по
будові» замість належних 0 грн. 0 коп.
вказав 30 017 грн. 77 коп. Продовжуючи свої
злочинні дії, ОСОБА_1, використовуючи
своє службове становище, діючи умисно,
всупереч своїм посадовим обов'язкам,
11.12.2012р., бажаючи надати підробленим ним
документами законний вигляд, поставив
на вище зазначених документах відбиток
печатки КП «Водопровідні мережі» і
підписав їх, після чого надав
документи, що містили неправдиві
відомості, голові Софіївської
сільської ради Бурдейній Л.В. для
підписання, при цьому ввівши останню в
оману, запевнивши, що поточний ремонт
системи водопостачання по вул. Леніна
проведено в повному обсязі і всі
зазначені в акті матеріали використані
в ході ремонтних робіт. На підставі
даних підроблених документів 21.12.2012р.
бюджетні кошти в сумі 30 017 грн. 77 коп.
були перераховані на банківський
рахунок КП «Водопровідні мережі» та в
подальшому витрачені ОСОБА_1 на власний
розсуд. В результаті злочинних дій
ОСОБА_1 державі завдано матеріальної
шкоди на загальну суму 30 017 грн. 77 коп. В
ході досудового розслідування майнова
шкода, яка була завдана державі
відшкодована в повному обсязі.

Вказані дії ОСОБА_1 органом
досудового розслідування
кваліфіковані за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК
України.

22.03.2013р. до Єдиного реєстру
досудових розслідувань внесено
інформацію про кримінальне
провадження №0000278 у зв'язку з
вчиненням кримінальних правопорушень,
які були кваліфіковані за ч. 2 ст. 191, ч. 1
ст. 366 КК України відносно ОСОБА_1

Разом з обвинувальним актом до
суду надійшла угода про визнання
винуватості від 30 квітня 2013 року,
згідно умов даної угоди обвинувачений
ОСОБА_1 та старший прокурор прокуратури
Новобузького району Миколаївської
області, дійшли згоди щодо всіх
істотних умов для даного кримінального
провадження обставин та правової
кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 191, ч. 1
ст. 366 КК України. ОСОБА_1 в повному
обсязі сформульованої підозри
беззастережно визнав свою винуватість
у вчинені даних кримінальних
правопорушень. Сторони погоджуються на
призначення ОСОБА_1 покарання за
вчинення злочинів передбачених
визнає свою винуватість ч. 2 ст. 191, ч. 1
ст. 366 КК України на підставі ст. ст. 69, 71
КК України у виді штрафу у розмірі 850
гривень.

Прокурор Деміда А.В. в судовому
засіданні, зазначив, що при укладенні
даної угоди дотримані вимоги і норми
КПК України та КК України, просив цю
угоду затвердити і призначити
обвинуваченому узгоджене в угоді
покарання.

Обвинувачений ОСОБА_1 також
просив вказану угоду затвердити і
призначити узгоджену в ній міру
покарання. Зазначив, що заподіяну шкоду
державі відшкодував. При цьому,
беззастережно визнає себе винним у
вчинені кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК
України, дав згоду на застосування
узгодженої міри покарання, заявивши, що
здатен реально виконати взяті на себе
відповідно угоди зобов'язання,
наслідки укладення та затвердження
угоди про визнання винуватості
зрозумілі.

Заслухавши думку учасників
кримінального провадження,
перевіривши угоду про визнання
винуватості ОСОБА_1 на відповідність
вимогам, встановленим ст. ст. 471, 472 КПК
України, суд прийшов до висновку про
затвердження угоди виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469
КПК України, у кримінальному
провадженні щодо злочинів невеликої та
середньої тяжкості, може бути укладена
угода між прокурором та підозрюваним
чи обвинуваченим про визнання
винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
обґрунтовано підозрюється у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК
України, які згідно ч. 2, 3 ст. 12 КК
України є злочинами невеликої та
середньої тяжкості.

Зміст угоди відповідає вимогам
ст. 471 КПК України, підстави для відмови
в затверджені угоди, передбачені ч. 7 ст.
474 КПК України відсутні.

При цьому судом з'ясовано, що
обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє
права, наслідки укладення та
затвердження даної угоди, характер
обвинувачення, вид покарання та інші
заходи визначені ч. 4 ст. 474 КПК України,
п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Згідно ч. 6, 7 ст. 474 КПК України суд
в ході розгляду угод перевіряє їх на
відповідність вимогам, встановленим
ст. ст. 471, 472 КПК України, при цьому суд
не здійснює оцінку доказів в
кримінальному провадженні, оскільки
межі розгляду встановлюються лише
змістом угоди про визнання
винуватості.

Відповідно до пояснень прокурора
та обвинуваченого, суд переконався, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз, наслідком обіцянок чи дії будь -
яких інших обставин, ніж ті, що
передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови
даної угоди відповідають вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та Кримінального кодексу
України та на її основі може бути
ухвалений вирок, оскільки умови не
порушують права, свободи та інтереси
сторін, укладення угоди було
добровільним, очевидна можливість
виконання обвинуваченим взятих на себе
зобов'язань. Правова кваліфікація
кримінальних правопорушень відповідає
обставинам правопорушення. Крім того,
суд бере до уваги той факт, що узгоджені
сторонами вид та міра покарання є
відповідними ступеню тяжкості
кримінальних правопорушень та
характеристиці особи обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України
обставинами, що пом'якшують покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 визначеними в
угоді є щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину, добровільне
відшкодування завданого збитку та
усунення заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 та передбачені
ст. 67 КК України відповідно до змісту
угоди не встановлено.

Майнова шкода завдана державі на
суму 30 017 грн. 77 коп. обвинуваченим
ОСОБА_1 відшкодована в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо
суд переконається, що угода може бути
затверджена, він ухвалює вирок, яким
затверджує угоду і призначає узгоджену
міру покарання.

Отже, суд дійшов висновку про
затвердження угоди про визнання
винуватості між прокурором та
обвинуваченим ОСОБА_1 і призначення
обвинуваченому узгодженого сторонами
міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473-475,
476 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 30 квітня 2013
року про визнання винуватості в межах
кримінального провадження №0000278
від 22.03.2013р. між старшим прокурором
прокуратури Новобузького району
Миколаївської області та ОСОБА_1.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК
України і призначити узгоджене
покарання:

за ст. 191 ч.2 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України у виді штраф у розмірі
850 гривень у дохід держави без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю;

за ст. 366 ч. 1 КК України у виді штрафу у
розмірі 510 гривень у дохід держави без
позбавлення права обіймати певні
посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим,
остаточно призначити покарання ОСОБА_1
у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень у
дохід держави без позбавлення права
обіймати певні посади чи займатися
певною діяльністю.

У разі невиконання угоди про
визнання винуватості прокурор має
право упродовж строків давності
притягнення до кримінальної
відповідальності звернутися до суду,
який затвердив дану угоду, з
клопотанням про скасування вироку та
судового розгляду кримінального
провадження в загальному порядку.

Також, роз'яснити, що умисне
невиконання угоди є підставою для
притягнення до відповідальності,
встановленої законом.

Роз'яснити ОСОБА_1, що наслідком
затвердження угоди про визнання
винуватості для нього є обмеження
права оскарження вироку згідно з
положеннями п. 1 ч. 1 ст. 394 та п. 1 ч. 3 ст. 424
КПК України, та те, що вирок може бути
оскаржений виключно з підстав:
призначення судом покарання
суворішого, ніж узгоджено сторонами, а
також без його згоди на призначення
покарання; невиконання судом вимог,
встановлених ч. 4-7 ст. 474 КПК України, в
тому числі не роз'яснення йому
наслідків укладення угоди протягом 30
днів з дня проголошення до судової
палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської
області через Новобузький районний суд
Миколаївської області.

Суддя Новобузького районного
суду

Миколаївської області
Н.О.
Васильченко