Справа № 738/2721/14-к
№ провадження 1-кп/738/3/2015
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2015 року м. Мена
Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Березна Менського району Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: вироком Менського районного суду Чернігівської області від 10 вересня 2013 року за ч.1 та ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч.2 ст.289 КК України, -
за участю:
прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим, останній раз вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року за ч.2, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, на шлях виправлення не став та в період невідбутого покарання повторно вчинив нові умисні тяжкі злочини.
Так, повторно в ніч з 20 на 21 серпня 2014 року, ОСОБА_3 з метою крадіжки чужого майна прибув до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через незамкнені двері з тильної сторони, проник в приміщення кафе, сховався та дочекавшись закриття кафе умисно таємно викрав гроші в сумі 220 грн., мобільний телефон «Нокіа» моделі 1208, вартістю 144,87 грн., з сімкартою оператора мобільного зв`язку «Лайф» вартістю 15 грн., з коштами на рахунку 8 грн., пляшку коньяку «Наполеон Бренді», вартістю 127 грн., чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 514,87 грн..
Продовжуючи свою злочинну діяльність, повторно, в ніч з 05 та 06 вересня 2014 року ОСОБА_3 з метою незаконного заволодіння транспортним засобом прибув до господарства, яке розташоване по АДРЕСА_3 , звідки умисно таємно, не маючи передбаченого законом дозволу власника ОСОБА_5 , шляхом котіння заволодів мотоциклом «Вайпер» марки «Activ NW 49-6» червоного кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , об`єм двигуна 105,94 см.куб., вартістю 6289,71 грн., за межами господарства привів в дію двигун мотоцикла та зник з місця події, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на вказану суму.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні крадіжки з кафе «Радуга» визнав, фактичні обставини цього злочину, викладені в обвинувальному акті та правову кваліфікацію дій не оспорював та показав, що точних дати та часу вчинення крадіжки вказати не може, але не заперечує, що в ніч з 20 на 21 серпня 2014 року прибув до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 , переліз через паркан, зайшов у приміщення кафе, сховався на складі та, дочекавшись зачинення кафе, викрав гроші в сумі 220 грн., телефон «Нокіа», який знаходився на прилавку та пляшку коньяку «Наполеон Бренді» й вийшов з кафе через інші двері, які зачиняються із середини на защібку. Викрадені гроші витратив на власні потреби, пляшку з Бренді розбив, сім карту з мобільного телефону відразу ж викинув, а телефон передав працівникам міліції під час його допиту по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом.
По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав, під час судового розгляду показав, що точних дати та часу вчинення злочину не пам`ятає, але не заперечує, що в ніч з 05 на 06 вересня 2014 року прийшов у с. Миколаївку Менського району Чернігівської області, випадково зайшов до господарства ОСОБА_5 , з якою раніше не був знайомий, та заволодів мотоциклом «Вайпер» марки «Activ NW 49-6» червоного кольору, який знаходився на подвір`ї даного господарства, а саме спочатку викотив мотоцикл на вулицю, а потім завів його за допомогою ключів, які знаходилися в замку запалення, й поїхав в смт. Березна Менського району Чернігіської області та вирішив продати мотоцикл. З цього приводу зателефонував знайомому ОСОБА_8 й попросив знайти покупця. Останній погодився й після того, як ОСОБА_9 знайшов покупця, він передав йому мотоцикл, повідомивши про те, що він крадений. Кому ОСОБА_10 збирався продати мотоцикл йому невідомо. Через деякий час приїхали працівники міліції і запросили до Березнянського відділення міліції. Мотоцикл викрав для того, щоб покататися, а потім вирішив продати, бо треба були гроші.
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_6 під час судового розгляду показала, що вона працює барменом кафе «Радуга», в якому 20 серпня 2014 року святкувала весілля доньки, ОСОБА_3 в кафе в цей день ніхто не бачив. Наступного дня прийшла на роботу, вхідні двері були зачинені, а двері службового входу відчинені, відразу ж виявила зникнення мобільного телефону «Нокіа» з сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» з коштами на рахунку 8 грн., який ввечері залишила біля касового апарату, та грошей в сумі 220 грн., які знаходилися в сейфі, а ключ був поряд із сейфом. Зникнення пляшки коньяку «Наполеон Бренді», який стояв на холодильнику, виявила лише через тиждень. Всі викрадені речі належать їй особисто. Як проник ОСОБА_3 в кафе нікому невідомо, вхідні двері та двері службового (чорного) входу не були пошкоджені, під час огляду було виявлено пошкодження лише на дверях складського приміщення. До обвинуваченого не має будь-яких претензій, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.
09 вересня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідому особу, яка в ніч з 20 на 21 серпня 2014 року з приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в смт. Березна Менського району Чернігівської області, викрала її мобільний телефон марки «Нокіа», гроші в сумі 220 грн. та одну пляшку коньяку «Наполеон Бренді» (а.с.92).
У протоколі огляду місця події від 09 вересня 2014 року зафіксовано проведення огляду приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_2 (а.с.94-95).
Під час огляду речей ОСОБА_3 в кишені його штанів було виявлено мобільний телефон марки «Нокіа-1208», про що зафіксовано у протоколі огляду від 09 вересня 2014 року (а.с.97-99).
Згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №460 від 13 жовтня 2014 року середня ринкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа-1208», з урахуванням його зносу станом на 21 серпня 2014 року складає 144,87 грн. (а.с.115-117)
Відповідно до довідки ПП ОСОБА_11 від 15 вересня 2014 року середньоринкова вартість мобільного телефону марки «Нокіа1208» бувшого у використанні, станом на 21 серпня 2014 року становить 100 гривень, стартового пакету оператора мобільного зв`язку «Лайф» - 15 гривень (а.с.100).
Відповідно до довідки ТОВ «Менський коопторг» № 42 від 15 вересня 2014 року середньоринкова вартість пляшки коньяку «Напалеон Бренді» 5 зірочок 0,7 л. становить 127 грн. (а.с.101).
Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України підтверджується наступними доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_5 під час судового розгляду показала, що 06 вересня 2014 року о 08-00 год. ранку вона вийшла з будинку й побачила, що немає мотоцикла, якого звечора залишила поряд з будинком. Через деякий час її брату зателефонував знайомий на прізвище ОСОБА_12 і запропонував купити мотоцикл крадений, червоного кольору за 1 500 грн. у ОСОБА_13 й залишив його номер телефону. Вона відразу ж здогадалася, що йде мова саме про її мотоцикл й стала телефонувати ОСОБА_14 , але він на її телефонні дзвінки не відповідав. Наступного дня разом з братом та працівником Березнянського відділення міліції ОСОБА_15 поїхала шукати ОСОБА_16 .. Зустрівши останнього біля двору ОСОБА_3 , ОСОБА_15 спитав про мотоцикл, на що ОСОБА_10 відповів, що мотоцикл уже проданий, та розповів про те, як ОСОБА_3 вночі пішов у с. Миколаївку, побачив у одному з дворів багато транспортних засобів, спочатку хотів поїхати на автомобілі, але не зміг привести в дію двигун, а тому викрав мотоцикл. Після розмови з ОСОБА_17 вони стали шукати хлопця, який купив мотоцикл, і на одній із вулиць селища вони зустріли ОСОБА_18 , який збирався кататися на мотоциклі, і вона впізнала свій мотоцикл. За допомогою працівника міліції забрала мотоцикл і поїхала на ньому до Березнянського відділення міліції. Наполягала на призначенні ОСОБА_3 суворого покарання.
Свідок ОСОБА_19 під час судового розгляду показав, що точних дати та часу не пам`ятає, окрім того, що це було в суботу, до нього додому приїхали на мотоциклі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 й запропонували купити цей же мотоцикл за 4000 грн.. Оскільки в нього не було таких коштів, то він зателефонував ОСОБА_22 й запропонував йому купити мотоцикл, на що останній погодився, але сказав, що забере мотоцикл зранку, оскільки в той день вживав алкогольні напої. Наступного дня з ОСОБА_23 вони відвезли мотоцикл ОСОБА_24 , з яким домовились про ціну 2000 грн., але грошей не забирали. Повертаючись додому від ОСОБА_18 він зустрів працівника міліції ОСОБА_25 , з яким була потерпіла та інші невідомі йому особи. На запитання ОСОБА_15 про мотоцикл, повідомив, що мотоцикл відвіз ОСОБА_22 , більше нічого не розповідав. Звідки взявся у ОСОБА_26 та ОСОБА_27 мотоцикл йому не було відомо, оскільки він не цікавився його походженням, про те, що мотоцикл крадений він дізнався від ОСОБА_27 у відділку міліції, куди наказав йому з`явитися ОСОБА_15 ..
Свідок ОСОБА_28 під час судового розгляду показав, що у вересні 2014 року у вечірню пору доби до нього приїхав ОСОБА_21 та сказав, що треба продати мотоцикл, у зв`язку з чим він зателефонував ОСОБА_8 , а останній - ОСОБА_22 , оскільки у нього не було коштів для придбання мотоцикла. Наступного дня близько 11-00 год. він зустрівся з ОСОБА_17 і вони відвезли мотоцикл ОСОБА_24 , який погодився його купити за 1500 грн., а вже близько 14-00 год. того ж дня його викликали до Березнянського відділення міліції, де він і почув від ОСОБА_27 , як той заволодів мотоциклом.
Свідок ОСОБА_29 під час судового розгляду показав, що на початку вересня 2014 року йому зателефонував ОСОБА_19 та запропонував купити мопед. Спочатку він відмовився, оскільки не було коштів, але ОСОБА_19 зателефонував вдруге, запропонував все ж таки зустрітися, подивитися мопед. Вони зустрілися неподалік від центру смт. Березна, разом з ОСОБА_19 були ОСОБА_3 та ОСОБА_28 .. Він оглянув мопед це був Вайпер червоного кольору й погодився його придбати. Кому із хлопців належав мопед він не цікавився, ОСОБА_19 повідомив, що документи на мопед відсутні. Наступного дня ОСОБА_19 з ОСОБА_28 привезли мопед додому, сказали, що гроші можна віддати коли будуть, а вже через дві години приїхала потерпіла з міліцією й забрала мопед. Від потерпілої він дізнався, що мопед крадений, а про те, що мопед викрав саме ОСОБА_3 уже дізнався у відділку міліції.
Свідок ОСОБА_30 під час судового розгляду показав, що у вересні 2014 року, точної дати не пам`ятає, приймав участь в якості понятого під час огляду транспортного засобу мотоцикла Вайпер, червоного кольору. Під час огляду було встановлено, що мотоцикл має пошкодження, а саме побиті передні пластикові панелі, подряпини, тріщини на бокових панелях, інших пошкоджень транспортного засобу не пам`ятає. Підтвердив наявність своїх підписів у протоколі та вірність відомостей, що вказані у протоколі, також підтвердив, що об`єктом огляду був саме той мотоцикл, що зображений на фотографіях, доданих до протоколу огляду.
Потерпіла ОСОБА_5 погодилася із зазначеними свідком ОСОБА_30 пошкодженнями, які з`явилася на мотоциклі після його викрадення, й додатково показала, що також на мотоциклі був ще й відсутній захисний кожух ланцюга приводу.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду погодився з тим, що ним був знятий захисний кожух ланцюга приводу, щодо інших пошкоджень транспортного засобу, то не може з впевненістю сказати чи вони виникли після заволодіння ним транспортним засобом чи були уже до того.
08 вересня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до Менського РВ УМВС України із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої особи, яка в ніч з 05 на 06 вересня 2014 року вчинила крадіжку мотоцикла «Вайпер» марки «Activ NW 49-6» червоного кольору з її господарства, розташованого по АДРЕСА_3 (а.с. 78).
У протоколі огляду місця події від 09 вересня 2014 року зафіксовано, що під час огляду господарства по АДРЕСА_3 було встановлено місце, де зберігався мотоцикл, та звідки його було викрадено (а.с. 80-83).
З протоколу огляду від 15 вересня 2014 року вбачається, що об`єктом огляду був мотоцикл «Вайпер» марки «Activ NW 49-6» червоного кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , без державного реєстраційного номера, на момент огляду мотоцикл знаходиться у справному робочому стані у Березнянському відділенні міліції, розташованому по вул. Радянській, 11 в смт. Березна Менського району Чернігівської області, та був вилучений до Менського РВ УМВС України в Чернігівській області (а.с. 85-89).
Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу мотоцикл «Вайпер» марки «Activ» червоного кольору, рама № НОМЕР_2 , зареєстрований 15 січня 2015 року на ОСОБА_31 ..
З висновків судових автотоварознавчих експертиз №53 від 25 вересня 2014 року та №90 від 10 жовтня 2014 року вбачається, що робочий об`єм циліндра мотоцикла марки «Viper Active NW 49-6», червоного кольору, номер двигуна НОМЕР_3 , номер рами № НОМЕР_2 складає 105,94 см.куб., ринкова вартість мотоцикла марки «Viper Active NW 49-6» 2012 року випуску, з урахуванням зносу станом на 09 вересня 2014 року складає 6289,71 грн. (а.с. 110-113).
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що обвинувачення висунуте ОСОБА_3 знайшло своє підтвердження під час судового розгляду у повному обсязі, його дії за сукупністю вчинених злочинів правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка, вчинена повторно та поєднана з проникненням у приміщення; за ч.2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненим повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року, N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.
В обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 зазначено щире каяття, про наявність та необхідність врахування цієї обставини при призначенні покарання наполягав захисник обвинуваченого.
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність щирого каяття як обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає, що така обставина відсутня, виходячи з наступного.
Щире каяття, відповідно до ст. 66 КК України, є обставиною, що пом`якшує покарання, та перш за все характеризує посткримінальну поведінку особи, що вчинила злочин, тобто поведінку після вчинення злочину. Така поведінка повинна бути позитивною, суспільно корисною, свідчити про усвідомлення винним протиправності вчиненого ним діяння, а тому знижує ступінь суспільної небезпечності особи винного. Про щирість каяття особи свідчить її поведінка після вчинення злочину. В судовому засіданні висловлювання обвинуваченим про те, що він розкаявся у вчинененні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, не були щирими та не віднайшли зовнішнього прояву. Обвинувачений не виявив бажання вибачитися перед потерпілою ОСОБА_5 , пояснючи тим, що в цьому немає сенсу, оскільки він уже і так засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Судом не встановлено факторів, які б об`єктивно підтверджували щирість каяття обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду. За таких обставин суд не може врахувати щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, лише на основі голослівної заяви захисника, оскільки сторона захисту об`єктивно нічим не підтвердила шкодування обвинувачиним про вчинене.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він вчинив умисні тяжкі корисливі злочини, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, злочини вчинив протягом короткого проміжку часу один за одним та в період невідбутого покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року, що свідчить про його схильність до вчинення кримінально-караних дій і небажання стати на шлях виправлення, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога Менської ЦРЛ Чернігівської області не перебуває, його вік, матеріальний стан, відсутність постійної роботи, сімейний стан, відношення до вчиненого, думку потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 та з урахуванням обставин справи вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкціями ч.3 ст. 185 та ч.2 ст. 289 КК України, та відповідно до ст. 70 КК України, визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив дані злочини до відбуття покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року, яким він засуджений за ч.2 та ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, то суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами, передбаченими статтею 71 КК України, та остаточно визначити покарання за сукупністю вироків шляхом частково складання призначених покарань.
За правилами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Визначаючи невідбуту частину покарання ОСОБА_3 за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року суд виходить з наступного.
Відповідно до п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року при вчиненні нового злочину особою, яка відбувала покарання у виді позбавлення волі, його невідбутою частиною треба вважати строк, який залишився на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин.
Ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 18 вересня 2014 року до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого був продовжений ухвалами Менського районного суду Чернігівської області від 14 листопада та 11 грудня 2014 року. Отже, на момент обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою за новий злочин, тобто станом на 18 вересня 2014 року, невідбута частина строку покарання ОСОБА_3 за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року становить 5 років 25 днів.
Суд приходить до висновку, про необхідність до набрання вироком законної сили обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком обчислювати з 18 вересня 2014 року.
Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» моделі 1208, чорного кольору, переданий ОСОБА_6 , та мотоцикл «Вайпер» марки «Activ NW 49-6» червоного кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_5 вважати такими, що повернуті законним володільцям.
Цивільні позови у даному кримінальному провадженні потерпілими не заявлені.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експертів у загальному розмірі 958,62 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання:
· за ч.3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;
· за ч.2 ст. 289 КК України 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання 5 (п`ять) років 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2014 року та остаточно визначити покарання 6 (шість) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання обчислювати з 18 вересня 2014 року.
Речові докази: мобільний телефон «Нокіа» моделі 1208, чорного кольору, переданий ОСОБА_6 вважати таким, що повернутий законному володільцю;
мотоцикл «Вайпер» марки «Activ NW 49-6» червоного кольору, двигун № НОМЕР_1 , рама № НОМЕР_2 , переданий ОСОБА_5 вважати таким, що повернутий законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у розмірі 958,62 грн.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Суддя ОСОБА_1