Справа № 371/321/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/503/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 05.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
05 травня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого- судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000032 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Миронівського районного суду Київської області від 04 березня 2015 року, яким,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахтинськ Карагандинської області Республіки Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:вироком Миронівського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у видівісімдесяти годин громадських робіт,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) місяців арешту. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків приєднано покарання за вироком Миронівського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року та остаточно призначено покарання у (5) п`яти місяців 1 (одного) дня арешту,

в с т а н о в и л а:
За вироком суду, ОСОБА_6 , 09 січня 2015 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи в с. Маслівка Миронівського району Київської області на паркані будинку АДРЕСА_2 виявив домашню птицю - кури в кількості 3 штуки, що належать ОСОБА_7 .

Маючи на меті незаконне збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_6 повторно, таємно від оточуючих, підійшов до паркану, звідки викрав троє курей, загальною вартістю 202 гривні 50 копійок, після чого з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_6 , 19 січня 2015 року близько 21 години, перебуваючи в АДРЕСА_2 виявив домашню птицю- кури в кількості 4 штуки, що знаходились під дерев`яним візком. Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, ОСОБА_6 безперешкодно, шляхом вільного доступу, через відчинену хвіртку зайшов на територію вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_7 , де з-під дерев`яного візка викрав чотири курки, загальною вартістю 270 гривень, після чого з місця злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , просить змінити вирок суду першої інстанції щодо нього, а саме, пом`якшити призначене покарання та не погіршуючи його становище, призначить йому покарання у виді позбавлення волі з прийняттям рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що призначене йому судом покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та його особі. Зазначає, що повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину. Крім того, вказує, що потерпілій повністю відшкодована шкода і претензій вона до нього не має. Звертає увагу, що він має захворювання бронхіальної астми та перебування під арештом негативно позначиться на його здоров`ї.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно вимог частини 1 статті 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судовий розгляд даного кримінального провадження проводився в суді першої інстанції в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому висновки суду щодо фактичних обставин справи, які не оспорювались і стосовно яких докази судом не досліджувались, апеляційним судом не перевіряються.

Кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України є правильною і не оспорюється сторонами кримінального провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про суворість призначеного йому покарання, то вони не грунтуються на матеріалах справи.

Згідно статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 за ст. 185 ч. 2 КК України повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального закону. Так, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в період відбування строку покарання за попереднім вироком, судом враховано наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме, щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

За таких обставин, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за своїм видом та розміром відповідає тяжкості злочину, особі обвинуваченого та досягненню мети, передбаченої ст. 50 ч.2 КК України.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо можливості звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням, оскільки призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України є занадто м`яким, враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком Миронівського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року.

Враховуючи викладене, вирок Миронівського районного суду Київської області від 04 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку з чим залишає вирок без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Миронівського районного суду Київської області від 04 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий:
Судді: