Справа
№ 1-174-2008
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2008 року Ізяславський райсуд Хмельницької
області в складі головуючої - судді Янішевської О. С.,

при секретарі Новіковій Л. В.,

з
участю прокурора Базан
О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Ізяславі справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.Ріпки
Ізяславського району

Хмельницької
області, українця, громадянина України,

освіта повна
загальна середня, одруженого, працюючого

головою ФГ
«Агро-Ріпки», жителя АДРЕСА_1,

нагородженого
орденом «Трудової Слави ІІІ ступеня»,

депутата
Ріпківської сільської ради України, раніше не

судимого, в
скоєнні злочину, передбаченого ст. 172 ч. 2 КК

України,

в
с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_1, являючись головою фермерського господарства
«Агро-Ріпки» АДРЕСА_1району Хмельницької області та являючись згідно займаної
посади службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими та
організаційно-розпорядчими функціями, на початку червня 2008 року прийняв на
роботу пастухом в очолюване ним фермерське господарство дванадцятирічного
ОСОБА_2 та залучив його до праці на період літніх канікул, чим порушив ст. 188
Кодексу Законів про працю України та ст. 21 Закону України «Про охорону
дитинства». Крім того ОСОБА_1 на початку червня 2008 року прийняв на роботу
пастухом на період літніх канікул в очолюване ним фермерське господарство
чотирнадцятирічного ОСОБА_3, однак не уклав з неповнолітнім трудовий договір,
чим порушив вимоги п. 5 ч. 1 ст. 24 Кодексу Законів про працю України, згідно
якої укладання з неповнолітнім трудового договору є обов'язковим; не вів
спеціального обліку неповнолітніх, чим порушив вимоги ст. 189 Кодексу Законів
про працю України; допустив неповнолітнього ОСОБА_3 без попереднього медичного
огляду, чим порушив вимоги ст. 191 Кодексу Законів про працю України; встановив
неповнолітньому ОСОБА_3 восьмигодинний робочий день, чим порушив вимоги ст. 51
Кодексу Законів про працю України; залучав неповнолітнього до робіт у вихідні
дні, чим порушив вимоги ст. 192 Кодексу Законів про працю України; заробітну
плату неповнолітньому виплачував один раз на місяць, чи порушив вимоги ст. ст.
24 Закону України «Про оплату праці» та ст. 115 Кодексу Законів про працю
України; виплачував заробітну плату неповнолітньому у розмірі, що не відповідає
розмірам, зазначеним в ст. 59 Закону України «Про Державний бюджет України на
2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», чим
порушив вимоги ст. ст. 95, 194 Кодексу Законів про працю України.

Підсудний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав повністю,
підтвердив факт порушення ним трудового законодавства при прийнятті на роботу
неповнолітніх, мотивуючи це необізнаністю з діючим законодавством.

Правдивість пояснень підсудного ОСОБА_1 підтверджується дослідженими в
ході судового слідства доказами.

Допитаний в ході судового слідства потерпілий неповнолітній ОСОБА_3 суду пояснив, що йому
чотирнадцять років. ОСОБА_1 прийняв його на роботу по випасу худоби на час
літніх канікул.

Представник потерпілого ОСОБА_4 суду пояснила, що її неповнолітній син
ОСОБА_3 під час літніх канікул був прийнятий на роботу по випасу худоби у
фермерське господарство під керівництвом ОСОБА_1 В даний час розмір заробітної
плати її сину встановлено згідно діючого законодавства і недоплачена сума
ОСОБА_1 її сину сплачена. Претензій до підсудного немає.

Неповнолітній свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що йому дванадцять років і
влітку під час літніх канікул він разом з ОСОБА_3 працював у фермерському
господарстві під керівництвом ОСОБА_1

Свідок ОСОБА_5 підтвердила покази неповнолітнього ОСОБА_2, давши суду
аналогічні покази, повідомила, що в даний час розмір заробітної плати її сину
встановлено згідно діючого законодавства і недоплачена сума ОСОБА_1 сплачена.
Претензій до нього немає.

Свідок ОСОБА_6 підтвердила, що протягом літніх канікул у поточному році
в фермерському господарстві під керівництвом ОСОБА_1 працювали неповнолітні
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Неповнолітні пасли худобу, за що їм нараховувалась і
виплачувалась заробітна плата. В даний час проведено перерахунок заробітної
плати неповнолітніх і недоплачена сума їм виплачена.

Згідно свідоцтв про народження ( а. с. 15 ) ОСОБА_2 народився
ІНФОРМАЦІЯ_2, а ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно статуту фермерського господарства «Агро-Ріпки» ( а. с. 24-27 )
головою фермерського господарства являється ОСОБА_1

Згідно протоколу огляду речових
доказів ( а. с. 48-49 ) у книзі наказів
по господарству відсутні накази про прийняття на роботу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, у
відомостях відсутні дані про виплату неповнолітнім протягом червня -серпня 2008
року заробітної плати.

Згідно копії відомості на дорахування заробітної плати неповнолітнім за
червень, липень, серпень 2008 року, долученої до матеріалів справи за
клопотанням підсудного, неповнолітнім проведено донарахування та виплата
заробітної плати за червень-серпень 2008 року.

Сукупність досліджених доказів та їх оцінка переконують суд, що вина
ОСОБА_1 у вчиненні грубого порушення законодавства про працю щодо
неповнолітнього доведена. Дії ОСОБА_1
слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 172 КК України.

Підходячи до призначення покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують та
обтяжують покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, є щире каяття, активне
сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди, завданої злочином,
нагородження підсудного орденом «Трудової слави ІІІ ступеня», обрання
підсудного депутатом сільської ради.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_1, в ході судового слідства не встановлено.

Враховуючи особу підсудного, який вину визнав повністю, у скоєному щиро
кається, злочин скоїв вперше, характеризується виключно позитивно, клопотання
трудового колективу, яке хоча не підлягає задоволенню, оскільки злочин скоєно
особою, наділеною адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими
функціями, щодо двох неповнолітніх, однак приймається до уваги судом, та
обставин справи, суд знаходить, що
виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а
тому підсудному можливо обрати покарання у вигляді штрафу.

При
визначенні суми штрафу суд вважає за доцільне застосувати ст. 69 КК України та
призначити ОСОБА_1 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції
ч. 2 ст. 172 КК України, оскільки наявні кілька обставин, що пом'якшують
покарання підсудному та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину:
визнання вини, активне сприяння розкриттю
злочину, добровільне відшкодування завданої злочином шкоди - з
урахуванням особи винного, котрий характеризується виключно позитивно,
нагороджений орденом «Трудової слави ІІІ ступеня», обраний депутатом сільської
ради.

Речові докази підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України,

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 172 ч. 2 КК
України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 510 грн.
штрафу.

Речові докази повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Хмельницької області на протязі 15 днів з дня його
проголошення.

Суддя