Справа № 570/2678/15-к
номер провадження 1-кп/570/144/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № №0000022 по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корнин Рівненського району Рівненської області, громадянина України, який має вищу освіту, непрацюючого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, який є не судимим, проживає по АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 22 січня 2015 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем Сіtгоеn Вегlingо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Рівненської, що в с. Колоденка Рівненского району Рівненської області, зі сторони м. Рівне у напрямку автодороги Київ-Чоп, зі швидкістю близько 50 км/год., в порушення вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, в момент виникнення небезпеки для руху, заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу негайно не вжив, а намагався шляхом виконання маневру об`їзду уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала проїзну частину вул. Рівненської, що в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. У результаті цих дій він допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка в момент наїзду повністю залишила смугу руху ОСОБА_6 та, знаходячись на смузі зустрічного руху, небезпеки для руху водію вже не створювала.
У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 вину у порушенні правил дорожнього руху, внаслідок чого потерпіла отримала тяжке тілесне ушкодження, визнав повністю і суду показав, що він 22 січня 2015 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем Сіtгоеn Вегlingо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Рівненської, що в с. Колоденка Рівненского району Рівненської області, зі сторони м. Рівне у напрямку автодороги Київ-Чоп, зі швидкістю близько 50 км/год. намагався шляхом виконання маневру об`їзду уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , яка перетинала в той час проїзну частину вул. Рівненської, що в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області, справа наліво відносно напрямку руху його автомобіля, однак не впорався з керуванням та допустив наїзд на пішохода. Підтвердив, що потерпіла пішохід ОСОБА_4 в момент наїзду повністю залишила смугу його руху та знаходилась на смузі зустрічного руху. Обвинувачений повністю погодився, що порушив саме цей пункт Правил дорожнього руху і що його дії перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з отриманням потерпілою тяжких тілесних ушкоджень.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила фактичні обставини ДТП, вказала, що 22 січня 2015 року, приблизно о 20 годині 40 хвилин, вона переходила дорогу вул. Рівненській, що в с. Колоденка Рівненського району Рівненської області і на неї було здійснено наїзд автомобілем Сіігоеп Вегlingо, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким, вона пізніше дізналася, керував ОСОБА_6 . Також потерпіла зазначила, що внаслідок ДТП вона отримала тяжке тілесне ушкодження і їй довелося перенести операцію та тривалий час лікуватися. Пояснила суду, що матеріальні та моральні збитки, завдані її вказаною дорожньо-транспортною пригодою відшкодовані у повному обсязі.
Суд погоджується з кваліфікацією прокурором дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху (а саме п.12.3 Правил дорожнього руху), що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.
Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілу, дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочин. Обтяжуючі покарання обставини судом не встановлено.
Виходячи з наведених позитивних характеристик обвинуваченого суд погоджується з пропозицією прокурора про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк у 3 роки. За положеннями ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.
Витрати на залучення експертів у даному кримінальному провадженні не підлягають стягненню, оскільки за положеннями ч. 2 ст. 122 КПК України та ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачає стягнення з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Оскільки ні слідчий, ні прокурор не здійснювали процесуальних витрат на залучення експерта, а експертизи у кримінальному провадженні проведені на кошти Державного бюджету України за цільовим призначенням фінансування державних експертних установ, витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні у розумінні процесуальних витрат відсутні. Жодного платіжного документу суду державним обвинувачем не надано і в судовому засіданні не досліджувалось. Отже, визначені у довідках експертних установ кошти не є судовими витратами і у додатку до обвинувального акту вказані помилково.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у три роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного основного покарання ОСОБА_6 звільнити з випробуванням з іспитовим строком на один рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично, відповідно до ч. 3 ст. 13 КВК України, з`являтись для реєстрації у кримінально-виконавчу інспекцію.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.394 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1