Дата документу Справа № 331/8082/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/8082/13-к Головуючий в 1 інстанції
№ провадження 11-кп/778/852/15 ОСОБА_1
Категорія ст. 296 ч.2, ч.4 Доповідач в 2 інстанції
КК України ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Просторівка Чернігівського району Запорізької області, громадянин України, пенсіонера, яки має вищу освіту, який зареєстрований фізичною особою-підприємцем, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 4 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, з покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 2 - 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, який має середню освіту, який зареєстрований фізичною особою-підприємцем, одружений, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий,

визнаний винним у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 296 КК України і призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування 1призначеного покарання, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 10 000 гривень.

Згідно вироку 30 квітня 2013 року, приблизно о 09-00 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства, знаходячись на території пивного кафе, що розташоване за адресою вул. Пролетарська, 57 в м. Запоріжжі, вчинили відносно ОСОБА_11 хуліганські дії, що супроводжувались особливою зухвалістю.

Так, знаходячись у вищевказаному громадському місці, зневажаючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 безпідставно образили ОСОБА_11 , та не реагуючи на зауваження останнього, продовжували ображати його, використовуючи нецензурну лексику.

Під час конфлікту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 наблизились до потерпілого ОСОБА_11 , після чого, продовжуючи порушувати громадський порядок та, бажаючи самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе ОСОБА_11 , спричинили потерпілому тілесні ушкодження.

Так, незважаючи на неодноразові вимоги ОСОБА_11 припинити у відношенні нього образливі дії, ОСОБА_8 , який мав при собі газовий балончик, діючи умисно, з особливою зухвалістю, несподівано, бризнув в очі ОСОБА_11 хімічну речовину, після чого разом із ОСОБА_7 почали наносити потерпілому удари кулаками рук по тулубу, завдавши ОСОБА_11 фізичного болю та, припинивши свої злочинні дії після втручання у дану сварку брата потерпілого - ОСОБА_13 .

В результаті своїх злочинних дій громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 заподіяли ОСОБА_11 хімічний опік кон`юнктиви і рогівки 1 ст. обох очей, який кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, а також крововилив та садна в проекції крила правої клубової кістки, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 вважає, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки конфлікт з потерпілим виник на підґрунті з`ясування особливих стосунків, викликаних суперечками щодо поділу території, де розташоване пивне кафе, тим самим вказує на неправильну кваліфікацію його дій судом першої інстанції, вбачає підстави для кваліфікування своїх дій за ст. 125 КК України. Крім того, на думку обвинуваченого не доведений розмір моральної шкоди, заподіяної потерпілому. Просить вирок змінити, змінивши правову кваліфікацію кримінального правопорушення на ст. 125 КК України, відмовити в задоволенні цивільного позову потерпілого.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 вказує, що вирок суду є незаконним і необґрунтованим, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити новий вирок відносно ОСОБА_7 , яким останнього виправдати через недоведеність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України.

Заслухавши доповідача, обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та їх захисників, які підтримали вимоги апеляційної скарги, уточнивши доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 , заслухавши пояснення прокурора, потерпілого та його представника, які вважали вирок місцевого суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіркою матеріалів справи та доводів апеляційних скарг встановлено, що судове рішення відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, підстав для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції не встановлені.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідають фактичним обставинам і підтверджені зібраними у встановленому порядку доказами, які досліджені, належно оцінені та викладені у вироку.

Так, з показань обвинувачених вбачається, що вони не заперечують наявність конфлікту з потерпілим ОСОБА_11 , під час якого виникла словесна суперечка, що переросла у колотнечу.

Згідно пояснень потерпілого ОСОБА_11 08-30 годині 30 квітня 2013 року на території його кафе зайшли ОСОБА_7 з ОСОБА_8 та стали перевертати величезні пні, що виконували в його кафе функцію столів для відвідувачів. На питання, що вони роблять, почув грубу нецензурну лексику на свою адресу та погрози. З цими словами ОСОБА_8 дістав з кишені своїх брюк невеликий балончик чорного кольору, направив його струмінь йому в обличчя та натиснув на клапан чотири рази. Так, з балончику йому в очі виприснулася рідина, що викликала рясну сльозотечу, після чого він на декілька хвилин втратив орієнтацію. Одночасно з цим, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наносити йому удари по різних частинах тіла. При чому, ОСОБА_8 , затиснувши в руці вищевказаний балончик, бив його по голові згори донизу, а ОСОБА_7 , в свою чергу, наносив удари ногами по тулубу, в тому числі у пах. Під час його побиття обвинуваченими, до дворику зайшов його брат, ОСОБА_13 , та кинувся їх розбороняти.

Показання, аналогічні наданим потерпілим, надали свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Колегія суддів не має підстав ставити під сумнів істинність досліджених безпосередньо судом першої інстанції показань вказаних свідків, оскільки останні, будучи попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань, надали свідчення, які не суперечать іншим обставинам справи, встановленим судом.

З висновку експерта № 1131 від 05.07.13р. вбачається, що у потерпілого виявлені хімічний опік кон`юнктиви і рогівки 1 ст. обох очей, який кваліфіковані я як легке тілесне ушкодження, що спричинило за собою короткочасний розлад здоров`я, а також крововилив та садна в проекції крила правої клубової кістки, які кваліфіковані як легкі тілесні ушкодження.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність в їхніх діях умислу на грубе порушення громадського порядку, а відтак і необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_16 з ч.4 ст. 296 КК України на ст. 125 КК України, і виправдання ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, є безпідставними, та спростовуються наступним.

Постанова Верховного Суду України Про судову практику у справах про хуліганство № 10 від 22.12.2006, зазначає, що дії, які супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Однак, якщо зазначені дії були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, такі дії кваліфікують як хуліганство.

Грубе порушення громадського порядку полягало в тому, що протиправні дії вчинені обвинуваченими в час роботи кафе, в присутності інших осіб, ніж учасники конфлікту, а саме ОСОБА_13 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 .

На думку колегії суддів особлива зухвалість злочину полягала в тому, що протиправні дії супроводжувалися насильством із завданням тілесних ушкоджень потерпілому.

У зв`язку з тим, що дії обвинувачених хоча і були викликані особистими неприязними стосунками до потерпілого, що виникли на підґрунті поділу території кафе, однак супроводжувалися грубим порушенням громадського порядку і особливою зухвалістю, яка полягала у насильстві із завданням тілесних ушкоджень потерплому, є безпідставними доводи апеляційних скарг щодо необхідності перекваліфікації дій ОСОБА_16 з ч.4 ст. 296 КК України на ст. 125 КК України, і виправдання ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Отже, суд першої інстанції належно дослідив і перевірив усі наявні в матеріалах провадження докази, в тому числі, відносно їх належності та допустимості, надав об`єктивну оцінку доказам в їх сукупності та узгодженості між собою, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб, і ОСОБА_8 у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, і правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч. .4 ст. 296 КК України, дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України.

Покарання обвинуваченим призначено судом відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу обвинувачених, відсутності обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання. Також у вироку наведені ґрунтовні мотиви застосування ст. 75 КК України.

Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, що спричинена обвинуваченими, суд у вироку навів мотиви в обґрунтування свого висновку щодо розміру шкоди, що підлягає стягненню. Рішення суду в цій частині є обґрунтованим, відповідає вимогам цивільного и цивільного процесуального законодавства, постановлено з урахуванням принципів розумності і справедливості, ступені тяжкості моральних страждань потерпілого.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване рішення, у справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2015 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді: