Номер провадження: 11/785/498/14
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальну справу за апеляцією обвинуваченого ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2013 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Каховка Херсонської області, українець, громадянин України, одружений, маючий на утриманні двох неповнолітніх дітей, маючий середню освіту, працюючий головою кооперативу ЖБК «Меліоратор», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

засуджений за ч. 3 ст. 146 КК України до позбавлення волі строком на 7 років,

встановиЛА:

Вказаним вироком суду ОСОБА_8 засуджений за те, що 25 січня 2010 року, приблизно о 21.00 годи ні, діючи разом з іншими особами, кримінальні справи відносно яких виділені в окреме провадження, у відповідності з заздалегідь розробленим планом, з метою викрадення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , на автомобілі «BMW Х5», д/н НОМЕР_1 при були за місцем проживання останніх по АДРЕСА_3 . В період часу з 21.00 до 23.00 години ОСОБА_8 та його спільники викрали ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проти волі останніх на вказаному автомобілі перевезли їх у підготовлений склад, розташований у с. Богданівка Нижнєсерогозського району Херсонської області. 26 січня 2010 року, приблизно о 06.00 годині ОСОБА_11 та ОСОБА_12 удалося звільнитися. Вони забігли у сусідній будинок за місцем проживання ОСОБА_13 та здійснили дзвінок у міліцію. Однак їх наздогнали ОСОБА_8 та його спільники, насильно посадили в автомобіль і вивезли в невідомому напрямку. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 17.01.2013 р. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 визнані безвісті відсутніми.

В апеляціях підсудний ОСОБА_8 , його захисники ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не оскаржуючи вини та кваліфікацію скоєного злочину, вважають, що покарання призначене ОСОБА_8 занадто суворе, не відповідає особі засудженого та його ролі у вчиненні злочину, а тому просять змінити вирок суду першої інстан ції та призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст. ст.69, 75 КК України. Доводи апеляцій апелянти аргументують тим, що суд не врахував всі пом`якшуючі обставини, а саме: що ОСОБА_8 раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання та реєстрацію, позитивно характеризується за місцем проживання та за місцем роботи, наявність поганого стану здоров`я його матері, наявність на утриманні неповнолітньої доньки та малолітнього сина.

Заслухавши головуючого по справі; адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні скарги підсудного ОСОБА_8 , його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та доповнила подані апеляції поясненнями, в яких просить перекваліфікувати дії ОСОБА_8 на ч.2 ст.146 КК України, так як не вбачає тяжких наслідків скоєного злочину; потерпілого ОСОБА_7 , який вважає вирок законним обґрунтованим та просить залишити його в силі; прокурора, який вважає вирок суду законним та не бачить підстав для його зміни; дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування чи зміни вироку суду.

Вирок перевіряється в межах апеляції, згідно п. 1 ст. 365 КПК України.

Ст. 323 КПК України передбачає, що вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини підсудного ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 146 КК України, підтверджується наведеними у вироку доказами, які були повно, об`єктивно розглянуті, з дотриманням вимог ст.64 КПК України, та яким була дана належна правова оцінка. Підсудний ОСОБА_8 та його захисники в апеляціях не оскаржують кваліфікацію скоєних дій та вважають лише, що покарання за скоєний злочин призначено не обґрунтовано тяжке, а тому наводять підстави для застосування ст.75 КК України.

Згідно положень ст. 355 КПК України адвокат ОСОБА_6 , яка вступила до справи в апеляційному провадженні, не вправі змінювати чи доповнювати подані апеляції без згоди засудженого. ОСОБА_8 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про розгляд справи без його участі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.3 ст.146 КК України та призначив покарання в межах санкції даної статті.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України загальними принципами призначення покарання - є призначення покарання в межах санкції статті КК України, яка передбачає відповідальність за вчинений злочин, з врахуванням положень загальної частини КК України, та з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд врахував першу судимість ОСОБА_8 , його позитивну характеристику, стан його здоров`я, наявності в нього на утримані двох неповнолітніх дітей, щире каяття в скоєному злочині та правильно призначив ОСОБА_8 покарання, а саме в межах санкції ч.3 ст. 146 КК України.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд належним чином мотивував свої висновки та не знайшов підстав для застосування ст. 75 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а подані апеляції вважає необґрунтованими, через відсутність будь яких інших підстав, які не врахував суд, для застосування ст.75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляції підсудного ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 22 серпня 2013 року у відношенні ОСОБА_8 , засудженого за ч.3 ст. 146 КК України до семи років позбавлення волі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку впродовж місяця з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги.

Колегія суддів апеляційного
суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4