Справа № 539/1167/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Лубни обвинувальний акт по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таліна, Естонія, громадянина України, освіта середня- спеціальна, не працюючого, не одруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого

05.02.2015 року Лубенським міськраойнним судом Полтавської області за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 850 грн.

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
16.03.2015 року близько 13 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в кімнаті свого помешкання розташованому в АДРЕСА_1 під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_5 таємно викрав мобільний телефон "Самсунг Гелексі " GT- 5570 вартістю 563грн. 33 коп., належний ОСОБА_5 .

Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв збитків ОСОБА_5 загальною вартістю 563грн.33 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, у скоєному щиро кається, підтверджуючи суду, що 16.03.2015 року, перебуваючи у себе вдома , під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_5 таємно викрав в останнього мобільний телефон "Самсунг Гелексі " GT- 5570 .

Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за вищевикладених обставин, прокурор також не оспорює фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, обмежившись показами обвинуваченого . При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_4 , що виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка) , вчиненій повторно, за ст. 185 ч.2 КК України знайшла своєї підтвердження у судовому засіданні , є вірною, вина обвинуваченого встановлена і ним визнана повністю.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує, що свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав повністю, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні і визнає це обставинами, які пом`якшують призначене йому покарання.

Разом з тим суд взяв до уваги те що ОСОБА_4 скоїв злочин перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і визнає це обставинами , які обтяжують призначене йому покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, вини , особи обвинуваченого суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту.

Згідно вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05.02.2015 року ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. , який по теперішній час обвинуваченим не сплачений.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 скоїв злочин під час не відбутої частини покарання призначеного йому за вироком Лубенського міськрайонного суду від 05.02.2015 року суд вважає за необхідне у відповідності зі ст. 71 КК України визначити йому остаточне покарання у виді штрафу призначеного за попереднім вироком та покарання за новим вироком у виді арешту.

Враховуючи вимоги ч.3 ст. 72 КК України де зазначено, що основні покарання у виді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягають і виконуються самостійно суд вважає , що покарання призначене ОСОБА_4 за вироком Лубенського міськрайонного суду від 05.02.2015 року у виді штрафу підлягає самостійному виконанню.

Згідно медичного висновку ОСОБА_4 здоровий, працездатний, у примусовому лікуванні від алкоголізму , наркоманії не потребує.

Керуючись ст.ст.61, 62, 127-129, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого

ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді арешту на строк 4 місяці.

У відповідності зі ст. 71 , ч. 3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. призначеного за вироком Лубенського міськрайонного суду від 05.02.2015 року та покарання у виді арешту строком 4 місяці призначеного за новим вироком.

Призначене покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду від 05.02.2015 року у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 12.05.2015 року з дня взяття його під варту.

Речовий доказ , мобільний телефон "Самсунг Гелексі " GT- 5570 , що зберігається під зберігальною розпискою у ОСОБА_5 залишити йому як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1