Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/336/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.05.2015 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику кримінальне провадження № 0000895 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кагарлик, Київської області, українець, громадянин України, освіта середня-спеціальна, не одружений, не працюючий, раніше судимий - 02.06.2014 року Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 125 ч. 2 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ,-

(моб. тел. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ),-

у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 122 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.12.2014 року, близько 15 год., в будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного вживання спиртних напоїв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс удар кулаком правої руки в область обличчя ОСОБА_5 , який в цей час стояв поблизу столу в кухонній кімнаті, від чого останній впав на підлогу. Після чого він, не припиняючи своїх протиправних дій, спрямованих на умисне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , будучи взутим у шкіряні берци, ногами наніс умисно декілька ударів останньому в область голови, спричинивши потерпілому умисно тілесне ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми (забою головного мозку легкого ступеню, крововиливу під тверду мозкову оболонку зліва, субдуральної гідроми справа), що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день.

Вказані дії ОСОБА_4 вчинив з прямим умислом, так як він усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність свою визнав частково. Пояснив, що дійсно в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання після розпиття спиртного з потерпілим, на грунті неприязних відносин до потерпілого вдарив кулаком в обличчя потерпілого і після падіння останнього бив ногами в область плечей, а не голови. Припускає, що потерпілого могли побити біля його будинку інші особи коли потерпілий вийшов з його будинку і через незначний час був виявлений лежачим біля будинку.

Також його вина у вчиненні злочину підтверджується слідуючими доказами.

Показами потерпілого ОСОБА_5 підтверджується, що обвинувачений ударив його кулаком в обличчя і далі він не пам`ятає, що відбувалося після його падіння в кімнаті будинку.

Показами свідка ОСОБА_6 підтверджується, що вона бачила як обвинувачений бив потерпілого кулаком і ногами по голові коли потерпілий впав в кімнаті будинку . Ці обставини також підтверджуються протоколом слідчого експерименту з участю вказаного свідка від 24.01.2015 року та фототаблицею до нього.

Показами свідка ОСОБА_7 підтверджується, що ОСОБА_6 розповідала їй, що після удару обвинуваченим кулаком потерпілому в обличчя останній впав і втратив свідомість, а обвинувачений ще після цього бив ногами по голові потерпілого.

Протоколом медичного огляду від 15.12.2014 року підтверджується, що ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Протоколом огляду місця події від 20.01.2015 року підтверджується місце вчинення злочину.

З показів свідка ОСОБА_8 на досудовому слідстві, що оголошені в судовому засіданні , так як вказаний свідок померла, вбачається, що вона не бачила нанесення ударів обвинуваченим потерпілому 15.12.2014 року близько 15 год., хоча і була присутня в будинку. Але вказаний свідок була співмешканцем обвинуваченого, а тому ці покази суд оцінює критично.

Висновком судово-медичного експерта №5 від 11.02.2015 року підтверджується, що у ОСОБА_9 виявлені слідуючі тілесні ушкодження: забій головного мозку легкого ступеню; крововилив під тверду мозкову оболонку (хронічна субдуральна гематома) в ділянці випуклої поверхні лівої півкулі головного мозку; скупчення рідини під твердою мозковою оболонкою (субдуральна гідрома) в ділянці випуклої поверхні правої півкулі головного мозку; дві рани забійного характеру в надбрівній ділянці зліва; рана забійного характеру в потиличній ділянці; рана забійного характеру в ділянці правого ліктьового суглобу; синець в ділянці верхнього і нижнього повік лівого ока; крововилив під сполучну оболонку лівого ока. Загальна кількість нозологічних одиниць різних тілесних ушкоджень становить дев`ять. Всі виявлені тілесні ушкодження утворились в результаті дії тупих предметів, або внаслідок ударів об тупі предмети. Індивідуальні особливості травмуючих поверхонь тупих предметів в ушкодженнях не відображені. З більшою вірогідністю, ушкодження в надбрівно-очничній ділянці зліва (рани, синець, крововилив під сполучну оболонку ока) могли утворитись в результаті дії тупого предмету (тупих предметів) як з обмеженою, так і з пласкою переважаючою травмуючою поверхнею, або при ударах об нього (них). Наявний у ОСОБА_5 комплекс внутрішньо-черепної травми (забій головного мозку легкого ступеню, крововилив під тверду мозкову оболочку зліва, субдуральна гідрома справа) на всьому протязі описаного післятравтатичного періоду не призводив до явищ, які були б загрозливими для життя потерпілого у будь-який момент після травматичного періоду і відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, так як не становила небезпеки для життя потерпілого і призвела до тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 день.

Тілесні ушкодження наявні у ОСОБА_5 могли утворитись приблизно від 15 до 18 год. 15.12.2014 року.

Тілесні ушкодження наявні у ОСОБА_5 могли утворитись від нанесення ОСОБА_10 удару кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_5 та нанесення йому ОСОБА_10 взутим в чоботи чи берци ногами неодноразових ударів по голові ОСОБА_5 .

Покази обвинуваченого, що він не бив потерпілого ногами по голові спростовують показами свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Покази обвинуваченого , що потерпілого могли побити біля його будинку інші особи коли потерпілий вийшов з його будинку і через незначний час його виявив лежачим біля будинку ОСОБА_11 суд оцінює критично, так як це є припущенням обвинуваченого на підтвердження якого він не вказує конкретних доказів, що можуть свідчити про цю обставину. Також з показів свідка ОСОБА_11 не вбачається, що потерпілого біля будинку обвинуваченого побили інші особи.

Тому суд вважає доведеним, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину. Враховує особу обвинуваченого який посередньо характеризується по місцю проживання, має на утриманні малолітню дитину. Враховує думку потерпілого який не бажає щоб обвинуваченого позбавляли волі.

На підставі викладено, незважаючи на те, що обставиною яка обтяжує його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі і можливість його виправлення без відбування покарання у виді позбавлення волі та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням на визначений судом іспитовий строк відповідно до ст.75 КК України. Також на нього слід покласти обовязки, передбачені пунктами 2, 3, 4 ст. 76 КК України.

Менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так як відповідно до ст.72 ч.3 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарання не підлягають і виконуються самостійно, а основне покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. по вироку Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 125 ч. 2 КК України від 02.06.2014 року не відбуте обвинуваченим, то вказане покарання по вироку Кагарлицьким районним судом Київської області за ст. 125 ч. 2 КК України від 02.06.2014 року виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні по ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання, визначивши іспитовий строк 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на нього слідуючі обовязки:

1)
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

На підставі ст.72 ч.3 КК України основне покарання ОСОБА_4 у виді 850 грн. штрафу по вироку Кагарлицького районного суду Київської області за ст. 125 ч. 2 КК України від 02.06.2014 року виконувати самостійно.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1