Провадження №1-кп/638/164/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №0003864 від 02.08.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, українця, працюючого помічником слюсаря у театрі музичних комедій, одруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

29 липня 2014 року о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_4 перебував за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час між ним та ОСОБА_5 , яка знаходилася на дитячому майданчику, розташованому з тильного боку вказаного будинку, на підґрунті сварки їхніх дітей, яка відбулась на вказаному майданчику, виник словесний конфлікт. У ході конфлікту ОСОБА_7 з вікна своєї квартири нецензурно висловлювався по відношенню до ОСОБА_5 .. Продовжуючи конфлікт, ОСОБА_4 вийшов з квартири на вулицю, підійшовши до ОСОБА_5 та, знаходячись на вказаному дитячому майданчику, діючи умисно, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, узяв двома руками за передпліччя її лівої руки, завів її за спину ОСОБА_5 та почав, прикладаючи значне зусилля, піднімати передпліччя до гори вздовж спини потерпілої.

Зазначені дії ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №2708-ая/14 від 12.08.2014 року призвели до закритого внутрішнього суглобного крайового оскольчотого перелому вінцевого відростку лівої ліктьової кісті зі зсувом кісних відламків, що супроводжувався забоєм м`яких тканин лівого ліктьового суглобу, який утворився від дії тупих твердих предметів та призвів до тривалого розладу здоров`я строком більше 3-х тижнів. Зазначені ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, зазначивши, що 29.07.2014 року він перебував вдома за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 та почув, що у дворі кричить ОСОБА_5 на його дитину ОСОБА_8 . З вікна він сказав, щоб вона не кричала, однак остання не припинила крик, при цьому висловлювалася нецензурною лайкою. Тоді він вийшов на вулицю, підійшов до неї, взяв руками її ліву руку в районі кісті, завів її руку за спину, від чого остання наклонилася вперед, та тримаючи її так за руку штовхнув вперед, від чого ОСОБА_5 на землю не падала. Після цього він разом із дружиною та дитиною пішли додому. При цьому обвинувачений зазначив, що тілесних ушкоджень потерпілій не заподіював, від його дій не могли настати такі наслідки, як перелом.

Однак, не дивлячись на не визнання ОСОБА_9 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, винність обвинуваченого підтверджується наступними доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_5 , допитаної в судовому засіданні про те, що 29.07.2014 року близько 18 годин вона знаходилася вдома за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_3 . Перебуваючи на балконі, вона почула, що на вулиці плачить її донька ОСОБА_10 . Вона вибігла на вулицю й донька їй розповіла, що її взуття порвав сусідський хлопчик на ім`я ОСОБА_8 . На вулиці у потерпілої з обвинуваченим на грунті конфлікту їхніх дітей виник словесний конфлікт, в ході якого обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою, знаходячись у себе вдома на цокольному поверсі. Після цього обвинувачений вийшов на вулицю на дитячий майданчик, підійшов попереду неї, взяв обома руками за передпліччя лівої руки, завів її за спину, потім зайшовши за спину почав із зусиллям підіймати передпліччя лівої руки уверх вздовж спини. Такі дії обвинувачений здійснював на протязі 5 хвилин. При цьому на дитячому майданчику знаходилися інші діти та мати інших дітей на ім`я ОСОБА_11 . Після вказаних подій, обвинувачений пійшов додому, а потерпіла швидку допомогу не викликала. 30.07.2014 року ОСОБА_5 звернулась до лікарні, оскільки в неї почала боліти рука.

Показами свідка ОСОБА_12 , допитаної в судовому засіданні, яка показала, що 29.07.2014 року біля 18 години вона перебувала вдома за адресою АДРЕСА_3 . В цей час донька ОСОБА_5 та онучка ОСОБА_10 гуляли на вулиці на дитячому майданчику біля будинку АДРЕСА_4 по вул. От. ОСОБА_13 . В цей час у дворі будинку АДРЕСА_5 вона поливала квіти. Зайшовши до під`їзду, почула як онучка голосно кричить на вулиці, яка і повідомила їй, що батько дитини ОСОБА_8 викручує мамі потерпілій руки. Повернувшись на майданчик, вона побачила, як ОСОБА_5 сидить біля пісочниці на дитячому майданчику та тримається за ліву руку. Зі слів останньої стало відомо, що у хлопчика ОСОБА_8 та онучки відбувся конфлікт, в ході якого батько ОСОБА_14 вибіг на вулицю та став заламувати їй руку. 30.07.2014 року свідок разом з потерпілою поїхали до лікарні на рентген.

Показами свідка ОСОБА_15 , допитаної в судовому засіданні, яка показала, що 29.07.2014 року приблизно о 18 годині вона проходила біля свого будинку АДРЕСА_6 , біля якого розташований будинок АДРЕСА_7 . З тильної частини вказаного будинку розташований дитячий майданчик. Пройшовши повз вказаного майданчика, вона почула крики знайомої ОСОБА_5 . Повернувшись вона побачила, що на дитячому майданчику між ОСОБА_5 та незнайомим чоловіком- обвинуваченим по справі відбувається сварка, в ході якого чоловік висловлюється нецензурною лайкою. При цьому на дитячому майданчику знаходились люди та маленькі діти. При цьому зазначила, що бачила потерпілу за добу до вказаних подій, у неї ніяких тілесних ушкоджень не було. Після подій 29.07.2014 року вона зустріла потерпілу з перев`язкою на руці, яка їй повідомила, що травму їй заподіяв чоловік, з яким у останньої виник конфлікт на дитячому майданчику.

Показами свідка ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні, який показав, що він працює лікарем ортопедом-травматологом КЗОЗ «ХМКЛШНМД ім. пр. О.І. Мещанінова» та надавав 30.07.2014 року консультативний висновок на ОСОБА_5 . При цьому зазначив, що вказаний висновок він зробив на підставі мокрого рентгенівського знімку. Також повідомив, що міг помилитися в своєму висновку, оскільки в даній ситуації не було видно чіткості граней та помітити такий маленький перелом на мокрому знімку одразу неможливо. Необхідно додатково через 7-8 днів робити повторний знімок. За клінічними ознаками (біль, набряк) можливо сказати, що у ОСОБА_5 міг бути перелом.

Крім того, окрім наведених доказів вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, також доведена сукупністю зібраних по справі доказів:

· даними протоколу слідчого експерименту від 05.08.2014 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , яка в присутності понятих в деталях повідомила про обставини вчинення відносно неї злочину та нанесення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень;
· даними протоколу слідчого експерименту від 28.08.2014 року з фототаблицею до нього, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який в присутності понятих в деталях повідомив про обставини вчинення відносно потерпілої ОСОБА_5 злочину та нанесення їй тілесних ушкоджень;
· висновком судово-медичної експертизи №2708-ая/13 від 05.08.2014 року, згідно якого у ОСОБА_5 мали місце: закритий внутрішньосуглобний крайовий оскольчотий перелом вінцевого відростку лівої ліктьової кісті зі зсувом кісних відламків, що супроводжувався забоєм м`яких тканин лівого ліктьового суглобу, який утворився від дії тупих твердих предметів та призвів до тривалого розладу здоров`я строком більше 3-х тижнів. Зазначені ушкодження відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Суд відноситься критично до показів обвинуваченого ОСОБА_4 , в частині невизнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, з мотивів, зазначених вище, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам, встановленим по справі та спростовуються послідовними та стабільними показами потерпілої, свідків, даними при розгляді справи у суді, даними протоколу слідчого експерименту, висновками судово-медичної експертизи, які в повній мірі співпадають один з одним та матеріалами справи. Зазначені доводи обвинуваченого розцінюється судом як засіб захисту. При цьому показання обвинуваченого в цій частині не підтверджуються жодними доказами.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України як умисне спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних стосовно особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, працює у театрі музичних комедій на посаді помічника слюсаря, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із середньою освітою, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не знаходиться, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого злочину, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочину, соціальну характеристику особи: її вік, стан здоров`я, соціальне становище, відсутність даних про перебування на профілактичних обліках у лікаря психіатра та нарколога, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, те, що на утриманні у обвинуваченного знаходиться малолітня дитина, обвинувачений працює, зваживши на всі фактори в їх сукупності і взаємозв`язку, приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде призначення покарання у виді обмеження волі.

Однак суд вважає, що ОСОБА_4 не потребує ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди у розмірі 6000 гривень підлягає частковому задоволенню у розмірі 2000 грн., що на погляд суду є справедливою сатисфакцією потерпілій спричинених моральних страждань, виходячи із засад розумності та виваженості, з врахуванням тривалості часу моральних страждань, оскільки внаслідок неправомірної поведінки ОСОБА_4 позивач відчув душевні страждання у зв`язку з самим фактом нанесення тілесних ушкоджень та погіршенням стану здоров`я, незручності у побуті, пов`язані з отриманням тілесних ушкоджень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2000 (дві тисячі) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1