Справа № 572/2032/15-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 червня 2015 року м. Сарни
Сарненський районний суд Рівненської області одноособово суддя
при секретарі ОСОБА_2
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, при наступних обставинах.
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він приблизно о 00 год. 40 хв. 17.04.2015 року в урочищі «За дубом», що знаходиться неподалік с. Федорівка Сарненського району Рівненської області, за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням особами, за допомогою мотопомпи, шляхом гідророзмиву грунту, з метою добування корисних копалин загальнодержавного значення, в порушення встановленого законом порядку, без отримання спеціального дозволу на користування надрами, без акту, що засвідчує гірничий відвід, без оформлення в установленому порядку документів, що посвідчують право на земельну ділянку, в порушення ст. 19 Кодексу України "Про надра", п. 4 ч. 3 ст. 9 Закону України від 01.06.2000 року «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», яка передбачає надання дозволу (ліцензії) на видобуток дорогоцінного каміння органогенного утворення, до якого згідно Закону України від 18.11.1997 року «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними», відноситься бурштин, намагалися видобути дорогоцінне каміння бурштину-сирцю.
При цьому ОСОБА_3 з невстановленими досудовим розслідуванням особами розпочали гідророзмив грунту та виконали всі дії, необхідні для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак з причин, що не залежали від їх волі, не змогли завершити видобування бурштину-сирцю та довести свій злочинний умисел до кінця, так як на місці кримінального правопорушення були затримані працівниками міліції.
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, як закінчений замах на незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
23 червня 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості відповідно до положень ст.472 КПК України.
Обвинувачений, захисник та прокурор за умовами угоди про визнання винуватості дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, щодо покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді обмеження волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Судом в судовому засіданні достовірно встановлено, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, беззастережно визнав обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, також судом з`ясовано, що сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та закону, міра покарання передбачена санкцією ч. 2 ст. 240 КК України.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений, захисник та прокурор розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені у ст.473 КПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України з призначенням узгодженої обвинуваченим, захисником та прокурором основної міри покарання.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтись в цю інспекцію для реєстрації; не виїжджати за межі України на постійне проживання без її дозволу.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Сарненський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: