№ 336/ 5081/15 к
Пр. 1 кп /336/ 474 15
ВИРОК
31 липня 2015 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя , руської , громадянки України , не заміжній, яка працює майстром служби з управління житлового фонду Міського комунального підприємства « Основаніє,» зареєстрована та мешкає АДРЕСА_1 , раніше судима:
-25.11. 2003 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 368 КК України до покарання в вигляді штрафу у розмірі 10 200 грв. з позбавленням права займати в органах державної влади, органах місцевого самоврядування , на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки,
скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України , суд
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 23.11. 2013 р. засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України до покараннян у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грв, з позбавленням права займати в органах державної влади , органах місцевого самоврядування , на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.
Ухвалою апеляційного суду Запорізькій області від 20.02. 2014 р. вищезазначений вирок відносно ОСОБА_4 залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12. 06. 2014 р. , касаційна скарга засудженої ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23. 11 2013 р. та ухвалу апеляційного суду Запорізькій області від 20.02. 2014 р. повернуто засудженій.
Однак, ОСОБА_4 , маючи умисел на ухилення від покарання , не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: ухилення від сплати штрафу, будучи засудженою до цього виду покарання та будучи працевлаштованою в МКП « Основаніє» Департаменту Житлово-комунального господарства ЗМР на посаді майстра з управління житлового фонду та отримуючи постійний дохід у вигляді заробітної плати, в порушення обов`язку, передбаченого ч.1 ст. 26 Кримінально-виконавчого Кодексу, сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомляти про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу , не оплатила , призначений вироком суду , штраф у розмірі 10 200 грв.
. В судовому засідання обвинувачена свою вину визнала повністю, пояснила , що штраф у розмірі 10 200 грв. за вироком суду не сплатила, у неї немає грошей, про відповідальність за несплату штрафу, не знала.
Оскільки підсудна та прокурор не заперечували вищевказані обставини, підсудна визнала вину у скоєнні злочинів повністю, суд, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, враховуючи згоду учасників процесу, обмежив вивчення доказів допитом підсудної та матеріалами, які характеризують його особу, а інші докази стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорювались, визнав недоцільним досліджувати.
Проаналізувавши в сукупності вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що вина підсудної повністю доведена дослідженими доказами, та кваліфікує її дії за ч.1 ст.389 КК України, тобто ухилення від покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а саме- ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття.
При призначенні покарання суд враховує позицію сторони обвинувачення, дані про особу підсудної, яка раніше судима , за місцем проживання та роботи характеризується позитивно , та доходить до висновку про необхідність застосування до підсудної міри покарання у вигляді виправних робіт.
. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 373, 374 КПК України , суд
З А СУД И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити їй покарання у виді виправних робіт на 1 рік /один /.
Згідно ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку , або до повного відбуття покарання вчинив новий злочин ,суд до покарання , призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім приговором.
Ст. 72 п. 4 КК України передбачає, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначені їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1