ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

місто Ковель 22 лютого 2007 року

Ковельський міськрайоний суд Волинської області під
головуванням

судді Денисюка Р. С.

за участю секретаря Зикової М.В.

прокурора Клімука B.C.

потерпілого ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, гр-на України, українця, непрацюючого, освіта середня,
неодруженого, раніше несудимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121
КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 року біля 20 години в АДРЕСА_7
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння під час суперечки, яка виникла на
грунті особистих неприязних відносин умисно наніс два удари ножем в область
грудної клітки ОСОБА_2, спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді ножових поранень, які за ступенем тяжкості
відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки
для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні в
якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у скоєнні вказаного злочину визнав повністю
і по суті пред'явленого обвинувачення показав, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року приїхав в
гості до свого батька в с
Волошки Ковельського району. Перебуваючи у своїх знайомих вживав спиртні
напої. Ввечері разом із дівчатами йшли на танці. По дорозі біля магазину до
дівчат підійшов хлопець циганської національності, почав їх обнімати і між ними
почалася сварка. У потерпілого ОСОБА_2 впала на землю шапка і він почав в цьому
звинувачувати дівчат. Він втрутився у спір і між ним та ОСОБА_2виник конфлікт
та бійка, в ході якої ОСОБА_1 вийняв із
кишені складного ножа, яким наніс удар по тулубу потерпілому і коли він впав
на землю ще один удар в спину і після того втік з місця події. Ніж по дорозі
викинув, куди саме не пам'ятає. Ніж був складним із невеликим лезом, 6-8 см,
який він використовував на роботі для відкривання ящиків та постійно носив із
собою.

Щиро розкаюється
в скоєному, просить суворо не карати. Всі збитки потерпілому відшкодував.
Цивільний позов Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах Ковельського
МТМО по відшкодуванню витрат на лікування визнає повністю.

Крім цього, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного злочину доводиться іншими
доказами по справі.

Потерпілий
ОСОБА_2 пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року на протязі дня вживав спиртні напої.
Ввечері пішов на вул. Б.Хмельницького до магазину, який належить ОСОБА_4. щоб
випити пива. Він купив пива та вийшов на дорогу, де зустрів знайомих дівчат
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та почав із ними жартувати закриваючи руками їм очі. ОСОБА_5
збила йому шапку і він з ними почав сваритися. В цей момент до них підійшов
ОСОБА_1, який втрутився в конфлікт і що відбулося далі він не пам'ятає.
Отямився він біля магазину ОСОБА_4 без куртки та шапки.

2

ОСОБА_4 завіз його у лікарню. Пізніше
йому стало відомо, що в ході конфлікту ОСОБА_1
наніс йому два удари ножем в спину. Під час конфліктної ситуації був стані
алкогольного сп'яніння.

На даний час всі
понесені ним збитки відшкодовані, будь-яких претензій до ОСОБА_1 не має.

Свідок ОСОБА_7
пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року разом із ОСОБА_1, ОСОБА_8., ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 йшли на танці до будинку культури. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зайшли додому,
а вони пішли далі. Біля магазину по вул.Б.Хмельницького до них підійшов
ОСОБА_2, який перебував в стані алкогольного сп'яніння. Він почав закривати
ОСОБА_6 очі, вона відвела його руки від обличчя і в потерпілого впала на землю
шапка, від чого ОСОБА_2 ще більше почав кричати, висловлювався в їх адресу
нецензурною лайкою. В цей час до них підійшов ОСОБА_1 і між ним та потерпілим
виник конфлікт, в ході якого вони почали битися. Хто вдарив першим вона не
бачила, пізніше, коли потерпілий впав на землю, ОСОБА_1 наніс йому удар в
спину. Чи було щось в руці ОСОБА_1, вона не знає. Потім ОСОБА_1 ще наніс один
удар в спину ОСОБА_4 і побіг. ОСОБА_2 залишився лежати на землі. Пізніше
побачили як ОСОБА_2 ОСОБА_4 повіз у лікарню, а на спині у нього були дві рани
та кров.

Аналогічні пояснення в суді дала свідок ОСОБА_8.

Допитаний в
якості свідка ОСОБА_4 пояснив суду, що біля 20 години до нього у магазин, який розташований на вул.Б.Хмельницького
в с.Волошки, прийшов ОСОБА_2 та купив дві пляшки пива. Через декілька
хвилин до магазину прибіг ОСОБА_2, який був без шапки та куртки та впав на
землю. У нього йшла кров, тоді він підняв верхній одяг і побачив, що в нього на
спині рани, з яких йшла кров. ОСОБА_2 він доставив у лікарню. Хто саме наніс
рани потерпілому він не бачив та ОСОБА_2 не називав.

Крім повного
визнання вини самим підсудним, показів потерпілого, свідків, його вина у вчиненні вказаного злочину підтверджується
письмовими доказами по справі, дослідженими в ході судового розгляду
справи.

Висновком
судово-медичної експертизи НОМЕР_1 (а. с. 16-17) від ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
відповідно до якого в ОСОБА_2 відмічені тілесні ушкодження у вигляді ножових
поранень задньої поверхні правої половини
грудної клітки проникаючі в плевральну порожнину з гемотораксом 1 ступеня, які утворились
від дії гострого колюче-ріжучого предмету і за ступенем тяжкості відносяться до
категорії тяжких тілесних ушкоджень за небезпекою для життя та здоров'я в
момент заподіяння.

Суд повно,
всесторонньо, об'єктивно аналізуючи зібрані по справі та дослідженні в ході
судового розгляду справи докази, приходить до висновку про доведеність вини
підсудного ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, -
як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для
життя в момент заподіяння.

При обранні міри
кримінального покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки
скоєного ОСОБА_1. злочину та особу винного у їх сукупності.

Пом'якшуючими
покарання обставинами по справі в діях ОСОБА_1 суд визнає повне визнання своєї
вини у скоєному злочині, активне сприяння розкриттю злочину, явку з повинною,
повне відшкодування заподіяних збитків, те, що злочин ним вчинено вперше.

Обставиною, що
обтяжує покарання, в діях ОСОБА_1 суд визнає вчинення злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

По місцю проживання та стажування характеризується
позитивно.

Таким чином, враховуючи обставини справи, те, що не підсудний був
ініціатором конфлікту, в результаті якого вчинено злочин, особу підсудного, його
характеристику, наявність пом'якшуючих обставин, суд вважає, що підсудному слід
обрати мінімальну міру покарання, і враховуючи вищенаведене, незважаючи на
вчинення тяжкого злочину вважає, що перевиховання підсудного можливе і без
ізоляції його від суспільства і до нього можна застосувати ст. 75 КК України.

Згідно ст. 1206
ч. 1 ЦК України,
особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони
здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Із матеріалів справи
вбачається, що ОСОБА_2 з ІНФОРМАЦІЯ_4 по ІНФОРМАЦІЯ_5 року перебував на
стаціонарному лікуванні в Ковельській ЦРЛ. На його лікування відповідно до
довідки про

3

вартість лікування (а.с. 13) було
витрачено 493,20 гривень, які повинні бути стягнуті із винної особи. Тому позов Ковельського міжрайонного прокурора в
інтересах Ковельського МТМО на суму 493,20 гривень підлягає до повного задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у
виді позбавлення волі на строк 5 (П'ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбуття призначеного основного покарання, встановивши йому іспитовий
термін строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України
покласти на засудженого такі обов'язки:

- не
виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої
системи;

повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання

та роботи;

- періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи. І

Контроль за виконанням вироку покласти на орган кримінально-виконавчої
системи за

місцем проживання засудженого.

Міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу залишити
попередню - підписку про невиїзд.

Стягнути із ОСОБА_1 в користь Ковельського МТМО 493 (чотириста дев'яносто три)
гривень 60 копійок, витрачених на лікування ОСОБА_2

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Волинської області протягом п'ятнадцяти
діб з моменту його проголошення.