Справа № 1-24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12
травня 2008 року Заліщицький
районний суд Тернопільської області

в
складі головуючого
Антоновського О.О.

при
секретарі
Бабій Л.І.

з
участю прокурора Лазенги О.М.

та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Заліщики справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, уродженця с. Печорна, Заліщицького району, Тернопільської області,
жителя АДРЕСА_1, громадянина України, українця з неповною середньою освітою,
ніде не працюючого,
військовозобов”язаного, урядових нагород не має, одруженого, має на
своєму утриманні двох неповнолітніх дітей,
раніше не судимого у злочині передбаченому ст 186 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2008 року біля 2
години ночі ОСОБА_1 знаходився у гуртожитку ВПУ-7 м. Заліщики. Під час того він
через відчинені двері зайшов у кімнату № 26, щоб зустрітися із своїм знайомим ОСОБА_3. Побачивши що у даній
кімнаті ОСОБА_3 немає, а всі хлопці сплять, ОСОБА_1 вирішив заволодіти
мобільними телефонами та телевізором. Забираючи мобільні телефони “Сіменс А-
75” та “Сіменс С-55” та телевізор “РОАДСТАР СТВ 552” прокинувся ОСОБА_4 який зробив зауваження ОСОБА_1 Однак не
дивлячись на зауваження ОСОБА_4 ОСОБА_1 заволодів мобільним телефоном “Сіменс
А-75” вартістю 45 грн., який належить ОСОБА_4, мобільним телефоном “Сіменс
С-55” віртістю 10 грн. та телевізором вартістю 60 грн., що належать ОСОБА_5

Підсудний ОСОБА_1 свою винність у
скоєному злочині визнав повністю і суду пояснив, що він дійсно зайшов у кімнату
№ 26 гуртожитку Заліщицького ВПУ - 7, щоб зустрітися з ОСОБА_3 Не заставши
останнього, підсудній побачив мобільні телефони та телевізор і вирішив їх
викрасти. При цьому один із хлопців прокинувся і давав зауваження. Однак
підсудній заволодів двома мобільними телефонами та телевізором.

Винність підсудного ОСОБА_1 у
вчиненому злочині знайшла своє повне підтвердження у судовому засіданні
матеріалами справи показами потерпілих та свідків.

Так потерпілий ОСОБА_4 у судовому
засіданні ствердив, що дійсно в ночі 06.02.2008 року прокинувся і побачив, як
підсудний викрадав мобільні телефони та телевізор. На зауваження потерпілого
підсудний не реагував, забравши два мобільні телефони та телевізор.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому
засіданні ствердив, що він прокинувшись рано виявив пропажу його мобільного
телефону та телевізора. Заподіяну шкоду йому та потерпілому ОСОБА_4
відшкодовано повністю. Потерпілі відмовилися повністю від своїх позовів.

Викликані і допитані у судовому
засіданні свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 суду ствердили, що дійсно з їх кімнати було
викрадено два мобільні телефони та телевізор.

Свідок ОСОБА_6 суду ствердив, що
дійсно він разом із підсудним через вікно зайшли у кімнату до дівчат гуртожитку
Заліщицького ВПУ-7. Підсудний сам заходив до знайомого у кімнату № 26, звідки
виніс два мобільні телефони та телевізор, заявивши що це його власність.

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суду
ствердили, що дійсно підсудний разом з ОСОБА_6 зайшли до них у кімнату вночі,
випили пляшку вина і вийшли з кімнати. Свідки дозволили підсудному та ОСОБА_6
залізти до них у кімнату через вікно о 2 годині ночі.

Суд вважає, що органи досудового слідства правильно кваліфікували дії підсудного ОСОБА_1 за ст. 186 ч. 1 КК
України так як він вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Обираючи міру покарання підсудному
ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а саме
те, що підсудний вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро
розкаюється у вчиненому, що підсудний відшкодував потерпілим завдану
матеріальну шкоду, що потерпілі просили суд суворо не карати підсудного. А тому
суд прийшов до переконання про можливість виправлення підсудного без відбування
покарання. При обранні підсудному ОСОБА_1 покарання в межах санкції ст. 186 ч.
1 КК України слід застосувати ст. 75 КК України та звільнити засудженого від
відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 рік, та
покласти на підсудного обов”язки, передбачені ст. 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК
України.

Цивільні позови потерпілих
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Виходячи з наведеного та
керуючись ст.ст. 322 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та обрати покарання за даною
статтею - 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити
засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням,
встановивши іспитовий строк на один рік. Зобов”язати засудженого ОСОБА_1 не
виїзджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти дані
органи про зміну місця проживання, роботи, або навчання, періодично з”являтися
для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу щодо
засудженого ОСОБА_1 залишити попередню- підписку про не виїзд.

Цивільні позови залишити без
розгляду.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Тернопільської обл. на
протязі 15 діб через Заліщицький районний суд.

Головуючий: підпис

Копія вірна:

Суддя Заліщицького

районного суду
О.О. Антоновський