АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 р. м. Чернівці

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138 від 30.07.2014 року, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівців, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, за апеляційною скаргою адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , -

В С ТА Н О В И Л А:
Адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах потерпілої ОСОБА_10 , подали апеляційну скаргу на вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу, залишити обрану заставу в сумі 20000грн.

Провадження № 11-кп/794/199/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_11
Категорія ч.1 ст. 119 КК України Доповідач: ОСОБА_1
Цивільний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 20442 (двадцять тисяч чотириста сорок дві) гривні матеріальної шкоди та 70000 (сімдесят тисяч) гривень моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо внесеної застави, речових доказів і судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі адвокати не погоджуються з вироком районного суду в частині задоволення позовних вимог щодо моральної шкоди та мети вчинення злочину. Не дивлячись на визнання позовних вимог обвинуваченим ОСОБА_5 , думку потерпілих, суд задовольнив цивільний позов в частині відшкодування моральних збитків лише частково в сумі 70000 грн. Крім цього, суд виключив із обвинувачення ОСОБА_5 мотив вчинення злочину помсту, кваліфікуючи діяння обвинуваченого, як вчинене на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_12 .

За таких обставин, просять вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року щодо ОСОБА_13 змінити та задовольнити цивільний позов, в частині моральної шкоди в повному обсязі та змінити мотив вчинення злочину.

Апеляційних скарг та заперечень на апеляційну скаргу від інших учасників процесу не надходило.

Як зазначив суд у своєму вироку, 29 липня 2014 року приблизно о 21 год. 30хв. ОСОБА_5 разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 приїхали до приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . На момент приїзду вказаних осіб в приміщенні даного бару знаходились жителі Путильського району Чернівецької області - ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та ОСОБА_12 . У подальшому, приблизно о 22 год. 00 хв., між вказаними компаніями осіб через незначний привід виник словесний конфлікт, який продовжився на вулиці, а саме - на території ринку, який знаходиться по вул. Федьковича в смт. Путила Чернівецької області. Під час даного словесного конфлікту ОСОБА_12 наніс один удар кулаком в область обличчя ОСОБА_5 , в подальшому останній на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків між ним та ОСОБА_12 , переслідуючи мету нанесення останньому тілесних ушкоджень та не бажаючи і не передбачаючи настання його смерті, хоча повинен був і міг передбачити настання вказаних суспільно небезпечних наслідків, умисно наніс ОСОБА_12 один удар кулаком руки в область обличчя, від якого останній, перебуваючи на бетонному підвищенні, на висоті до 4-х см над поверхнею землі, впав на спину, із подальшим співударянням головою об площину землі, внаслідок чого отримав тілесні ушкодження у вигляді садна потиличної ділянки зліва, крововиливів в м`які тканини з боку внутрішньої поверхні волосяної частини голови в потиличній ділянці зліва під м`яку мозкову оболонку в правій гемісфері, перелому кісток основи та склепіння черепа, забою головного мозку в лобно-скроневій ділянці справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №507 від 20.08.2014 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із фактом настання смерті. Смерть ОСОБА_12 настала на місці події, від закритого перелому кісток основи та склепіння черепа із забоєм речовини головного мозку.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку

суду, адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу в частині стягнення моральної шкоди, а в іншій частині відмовилися від апеляційних вимог, міркування прокурора, який вважає, що апеляційна скарга з врахуванням змін до неї підлягає до задоволення, адвоката ОСОБА_9 , який вважає, що вирок суду як законний слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу, як необґрунтовану - без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга із змінами підлягає до задоволення.

Приходячи до такого висновку, колегія суддів виходить з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах викладених у вироку, повністю доведена дослідженими в суді доказами, яким суд дав належну повну та всебічну оцінку.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги, а тому колегія суддів, не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорено в апеляційній скарзі.

Аналізуючи вирок районного суду в частині задоволеного частково цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди, колегія суддів вважає, що твердження адвокатів щодо вирішення цього питання не у відповідності з вимогами закону є обґрунтованими.

Відповідно ст.ст.56, 62 Конституції України, фізичні та юридичні особи мають право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної внаслідок порушення їх прав і свобод та законних інтересів.

Виходячи з правил Глави 9 Розділу 1 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується фізичній особі одноразово, грішми, майном або в інший спосіб особою, яка завдала шкоду за наявності її вини.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації,

час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Районним судом визначено задовольнити цивільний позов, поданий ОСОБА_10 в частині моральної шкоди частково. При цьому, визначаючи розмір такої моральної шкоди, районний суд врахував характер моральних страждань ОСОБА_10 , а саме те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_5 , потерпіла втратила батька, внаслідок чого отримала моральний стрес, що призвело до душевних страждань та моральних переживань, а тому з врахуванням вже сплачених 30000 (тридцяти тисяч) гривень, визначив розмір моральної шкоди в сумі 70000 (сімдесят тисяч) гривень.

Враховуючи вищевказані обставини, районний суд, на думку колегії суддів, не в повній мірі врахував глибину моральних страждань та з врахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 у відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень в повному обсязі, то, за таких обставин суд помилково зменшив розмір позовних вимог.

За таких обставин, заявлений цивільний позов у відшкодування моральної шкоди в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень, підлягає до задоволення, оскільки є реальним, а тому колегія суддів, вважає, що вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Враховуючи те, що в апеляційному суді встановлено, що на час розгляду справи в апеляційному порядку, обвинувачений ОСОБА_5 сплатив 100000 (сто тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а тому з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 слід стягнути 200000 (двісті тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

Інших істотних порушень вимог кримінально-процесуального законодавства, які б давали підстав для скасування вироку не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407-409, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в інтересах потерпілої ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Путильського районного суду Чернівецької області від 24.03.2015 року, щодо ОСОБА_5 за ч.1 ст.119 КК України, в частині відшкодування моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 200000 (двісті тисяч) гривень у відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині вирок районного суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_22