Справа №1-89/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2010 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Лютянської М.С.

при секретарі Каналош М.В.

за участю прокурора Варгулича В.М.

підсудного ОСОБА_1

захисника ОСОБА_2,

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу по

обвинуваченню

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 Федерації, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, росіянин, розлучений, ІНФОРМАЦІЯ_4, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку літа 2010 року, ОСОБА_1С, перебуваючи в м. Кишинів, зустрів свого знайомого на ім'я "Олег", який працює в Італії. В ході розмови ОСОБА_1 попросив працевлаштувати його в Італії у зв'язку з важким матеріальним становищем, на що "Олег" погодився. Через декілька днів вони вирушили в бік молдово-українського кордону, який перетнули поза пунктом пропуску і направились в м. Чернівці, звідки потягом поїхали у м. Сваляву Закарпатскьої області і влаштувались в готель. Наступного дня вранці вони виїхали в невідомому ОСОБА_1 напрямку та проїхавши біля двох годин зупинилися в прикордонній смузі на околиці с.Забрідь Великоберезнянського району. Направившись в ліс, "Олег" дістав компас та почав навчати ОСОБА_1 користуватися компасом, щоб в подальшому він міг перевести незаконним шляхом трьох жінок через державний кордон України в цьому місці. 21 червня 2010 року в готель, де проживав ОСОБА_1 прибули три громадянки ОСОБА_4 Молдова, яких за домовленістю з особою на ім'я "Олег", ОСОБА_1 повинен був незаконно переправити через державний кордон України в Словаччину. На наступний день близко п'ятої години ранку всі вони поїхали на обумовлене місце і через лісисто-гірську місцевість, ОСОБА_1 разом з трьома супроводжуваними ним нелегальними мігрантами, даючи їм вказівки, вишли до населеного пункту в Словацікій ОСОБА_4, де були затримані прикордонною поліцією цієї країни.

Підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що він дійсно попросив свого знайомого "Олега"знайти йому роботу в Італії у

зв'язку з важким матеріальним становищем. "Олег" погодився, і сказав йому, що через декілька днів вони будуть їхати, але поза пунктом пропуску. Перетнувши нелегально молдово-український кордон, вони доїхали до м.Свалява, а потім зупинилися в готелі. Через деякий час "Олег" йому повідомив, що він повинен переправити трьох жінок через державний кордон України з Словаччиною поза пунктом пропуску. Він погодився, і користуючись компасом, провів цих жінок через державний кордон України і дійшовши до якогось населеного пункту, їх затримала поліція.

Враховуючи, що такі фактичні обставини ніким не оспорюються, а підсудний правильно зрозумів зміст цих обставин і сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає, суд при вирішенні питання про обсяг доказів, які підлягають дослідженню в порядку ч.З ст.299 КПК України, обмежується визнавальними показами підсудного, а дослідження решти доказів вважає недоцільним.

З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає

доведеною вину ОСОБА_1 в інкримінованому йому злочині і кваліфікує його дії за ч.2 ст.

332 КК України як сприяння в організації незаконного переправлення осіб через

державний кордон України за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості

вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують покаранння

Відповідно до ст.12 КК України підсудній ОСОБА_1 тяжкий злочин.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом'якшують покарання підсудному ОСОБА_1 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Як особа ОСОБА_1 по місцю проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

Судових витрат по справі немає.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст.81 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_1 залишити попередній - тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді одного року позбавлення волі з конфіскацією засобів вчинення злочину.

Початок строку відбуття покаранння рахувати з дня його затримання, тобто з 30 червня 2010 року.

Речові докази по справі конфіскувати на користь держави.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити попереднім -тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому ОСОБА_1 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуюча: Лютянська М.С.