Дата документу Справа № 329/1055/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/383/15
Єдиний унікальний № 329/1055/13-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 125 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000378, за апеляційною скаргою (з урахуванням змін) обвинуваченої ОСОБА_10 на вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку с. Розівка Чернігівського району Запорізької області, з вищою освітою, одружену, приватного підприємця, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму;

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді штрафу в розмірі 700 грн. На підставі ч. 4 ст. 74 КК України звільнено від призначеного покарання.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 1 500 грн. в рахунок погашення моральної шкоди. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку, 24 серпня 2013 року близько 09.40 год., ОСОБА_10 , знаходячись в приміщенні придорожнього кафе ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке належить їй на праві приватної власності і розташоване по АДРЕСА_1 , на підставі раптово виниклих неприязних стосунків, умисно нанесла ОСОБА_7 декілька ударів по обличчю та тулубу, чим спричинила останній садна на грудях, лопаточній області та подряпини шиї зліва.

Згідно висновку експерта № 2923 від 27.08.2013 року (мова оригіналу) сотрясение головного мозга, ссадина левой скуловой области у гр. ОСОБА_11 в совокупности квалифицируются как легкое телесное повреждение, повлекшее за собой кратковременное расстройство здоровья (Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.).

Ссадина на левой боковой поверхности шеи, у левого края грудин, в проекции левой лопатки, на задней поверхности левого плеча у ОСОБА_11 в совокупности квалифицируются как легкие телесные повреждения. (Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995 р.).

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_10 посилаючись на незаконність вироку через невідповідність викладених у ньому висновків, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону зазначає, що:

- в ході судового розгляду не встановлено жодного доказу на підтвердження того, що вона мала умисел на заподіяння тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 та навмисно спричинила останній легкі тілесні ушкодження, а навпаки встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 своєю неправомірною поведінкою спровокувала конфліктну ситуацію, ображала її та інших працівників кафе і вчинила фізичну розправу з нею. Не встановлено в її діях і об`єктивної сторони наведеного злочину, яка характеризується причинним зв`язком між діями та наслідками у виді тілесних ушкоджень;

- в порушення вимог ст. ст. 314 - 316 КПК України суд не провів підготовче судове засідання у даному провадженні, оскільки звукозапис підготовчого судового засідання в матеріалах провадження відсутній, а копія ухвали про проведення підготовчого засідання їй направлена не була;

- всупереч ст. 347 КПК України після закінчення судом підготовчих дій стороною обвинувачення - прокурором не було оголошено виклад обвинувального акту, а потерпілою ОСОБА_7 зміст цивільного позову та суть позовних вимог;

- в порушення ст. ст. 352, 353 КПК України суд не привів потерпілу ОСОБА_7 до присяги відповідно до ч. 2 ст. 352 КПК України;

- суд поклав в основу обвинувального вироку показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які в порушення ст. 352 КПК України також не були приведені судом до присяги (допитані в режимі відеоконференції) та були присутні при дачі показань потерпілою ОСОБА_7 в залі судового засідання, а тому їх показання в розумінні ст. ст. 84-87 КПК України, є недопустимими доказами;

- в порушення вимог ст. ст. 336, 349, 350, 356 КПК України суд в режимі відеоконференції допитав експерта обласної СМЕ ОСОБА_15 , хоча про його допит, ані стороною обвинувачення, ані стороною захисту, відповідне клопотання не заявлялось. Крім того, суд також в порушення вимог ст. 356 КПК України не привів експерта до присяги. При цьому безпідставно поклав в основу вироку показання цього експерта, оскільки останній судово - медичну експертизу у вказаному провадженні не проводив та не має відношення до висновку експерта № 2923 від 11.09.2013 року, оскільки зокрема огляд потерпілої не проводив і з медичною документацією потерпілої не знайомий;

- всупереч ст. ст. 349, 352 КПК України суд допитав в якості свідка - лікаря невролога КУ Приморської ЦРЛ ОСОБА_16 , чиї показання в подальшому поклав в основу обвинувального вироку, хоча про його допит в якості свідка, ні стороною обвинувачення, ні стороною захисту відповідне клопотання не заявлялось. Крім того, вказаний свідок не приводився судом до присяги, а його показання взагалі є незрозумілими, т.я. останній не володіє українською мовою та висловлюється незрозуміло на російській мові, що вказує на недопустимість цього доказу;

- суд не надав належної правової оцінки показанням свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які відповідно до ст. 352 КПК України будучи приведені до присяги, не підтвердили факт умисного нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ;

- суд в порушення вимог КПК України не вказав у вироку про дослідження в судовому засіданні - відеозапису з камер спостереження кафе Парадіз, та відповідно не оцінив цей доказ належним чином відповідно до ст. 359 КПК України, хоча цим доказом, який є допустимим та належним, факт умисного нанесення нею ударів потерпілій не підтверджено. Крім того, вказує, що у журналі судового засідання не відображено основні технічні характеристики обладнання та носії інформації із зазначенням часу відтворення цього відеозапису;

- судом не надана відповідна оцінка дослідженій в судовому засіданні в якості доказу амбулаторній картці потерпілої ОСОБА_7 , зокрема, що об`єктивна неврологічна симптоматика, що підтверджувала б діагноз ЗЧМТ. Струс головного мозку в наданих медичних документах не описана;

- суд безпідставно поклав в основу обвинувального вироку висновок експерта № 2923 від 27.08.2013 р. (11.09.2013 року), який є недопустимим доказом, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 101, 102 КПК України. Крім того, встановлений експертом ОСОБА_21 діагноз та тілесні ушкодження, зокрема з урахуванням висновку № 891 від 27.08.2013 року, не узгоджуються із тими, що були встановлені 24.08.2013 р. лікарем-травматологом Приморської ЦРЛ ОСОБА_14 та 28.08.2013 р. лікарем - невропатологом поліклініки Віта Центр. При цьому зазначає, що відносно лікаря - травматолога ОСОБА_14 за її заявою органами досудового розслідування проводиться відповідна перевірка щодо незаконності виданої ним довідки щодо встановленого потерпілій ОСОБА_7 діагнозу;

- судом не було перевірено та встановлено, де і за яких обставин потерпіла ОСОБА_7 з 24.08.2013 року по 27.08.2013 року отримала тілесні ушкодження, які були зафіксовані 28.08.2013 року лікарем неврологом поліклініки Віта Центр;

- експерт, який проводив експертизу № 2923 не попереджався про кримінальну відповідальність, оскільки у відповідній графі записано, що про кримінальну відповідальність попереджений експерт ОСОБА_21 , а дослідна частина та висновки експерта підписані експертом Е.Е. Маренковою. Крім того, вказує, що вказаний висновок експерта № 2923 здійснений неналежним експертом, неналежної експертної установи, так як відповідно до постанови про призначення експертизи від 24.08.2013 року судово - медичну експертизу призначено та до її проведення залучено експертів Токмацького СМЕ Запорізької області, у зв`язку з чим незрозуміло, за яких обставин вказану експертизу проводив експерт Запорізького обласного бюро СМЕ. Також, звертає увагу на те, що поставлені слідчим у постанові про призначення експертизи від 24.08.2013 року на вирішення експерта питання, зокрема їх кількість та зміст, не відповідають тим питанням, які розглядав експерт.

На підставі викладеного, просить вирок суду першої інстанції скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В подальшому, обвинуваченою ОСОБА_10 були змінені апеляційні вимоги і за обставин, викладених у її скарзі, остання просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

У запереченнях на апеляційну скаргу, прокурор та потерпіла, просять вирок залишити без змін, а скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: захисника та обвинувачену, зокрема в останньому слові, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який вважав, що вирок необхідно скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції; потерпілу, та її представника, які просили вирок залишити без змін; колегія суддів перевіривши матеріали провадження та доводи скарги, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_10 (з урахуванням змін) підлягає задоволенню, судове рішення скасуванню з призначенням нового судового розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке зокрема включає підготовче судове провадження.

Згідно ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Згідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, у яке також викликається потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.12.2013 року суддя Чернігівського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 розглянувши обвинувальний акт, який надійшов до суду стосовно ОСОБА_10 , призначив підготовче судове засідання на 09.12.2013 року.

09.12.2013 року відбулося підготовче судове засідання за відсутності потерпілої, де крім призначення судового засідання на 17.12.2013 року, вирішувалися і інші питання пов`язані з підготовкою до судового розгляду.

Проведене 09.12.2013 року підготовче судове засідання по даному обвинувальному акту за відсутності потерпілої, належним чином не повідомленої про дату, час і місце підготовчого судового засідання, у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 412 КПК України, є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачене п. 5 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

Порушення судом першої інстанції норм кримінального процесуального закону є очевидними, і будь-яких сумнівів з приводу цього, у колегії суддів, не викликають.

За таких обставин, вирок місцевого суду підлягає скасуванню через допущення судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Згідно до ст. 415 КПК України при скасуванні вироку суду внаслідок порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 412 КПК України, суд апеляційної інстанції, не обговорюючи питання доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності чи недостовірності доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, призначає новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду, суду першої інстанції при новому розгляді необхідно урахувати наведене у цій ухвалі, перевірити доводи апеляційної скарги обвинуваченої, належним чином дотриматися процедури визначеної процесуальним законом при здійсненні правосуддя, і прийняти законне та обґрунтоване рішення у відповідності до вимог законодавства.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 412, 415 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу (з урахуванням змін) обвинуваченої ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2014 року відносно обвинуваченої ОСОБА_10 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо неї у тому ж суді першої інстанції.

Матеріали провадження направити до Чернігівського районного суду Запорізької області.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4