Справа № 366/564/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/468/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 49 06.05.2015

УХВАЛА
Іменем України
06 травня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

секретаря судових засідань ОСОБА_8

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою прокурора Іванківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_9 на ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000015 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Жолобне Новоград-Волинського району Житомирської області, не прцюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч. 2 ст. 368. ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
27 лютого 2015 року до Іванківського районного суду Київської області з Іванківської міжрайонної прокуратури Київської області передано обвинувальний акт, складений старшим слідчим слідчого відділу Іванківського РВ ГУ МВС України у Київській області та затверджений заступником Іванківського міжрайонного прокурора Київської області, відповідно до якого органом досудового слідства ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.364, ч. 2 ст. 368. ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме в зловживанні службовим становищем з корисливих мотивів, що спричинило тяжкі наслідки, у одержанні, будучи службовою особою, для себе неправомірної вигоди у значному розмірі за вчинення в інтересах того, хто дає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, шахрайстві, що завдало значної шкоди потерпілому, складанні та видачі, будучи службовою особою, завідомо неправдивих офіційних документів.

24 березня 2015 року ухвалою Іванківського районного суду Київської області обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368. ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення місцевий суд мотивував порушенням стороною обвинувачення при складанні обвинувального акту вимог статті 291 КПК України щодо зазначення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Зокрема, суд першої інстанції при постановленні ухвали зазначив, що в обвинувальному акті дії, які органами досудового розслідування визнаються кримінально караними, вчинені обвинуваченим у березні 2008 року і були спрямовані для досягнення одного результату неправомірного отримання коштів, і ці дії кваліфікуються як вчинення чотирьох взаємопов`язаних злочинів. Таким чином, в обвинувальному акті при зазначенні обставин вчинення злочинів, відсутнє розмежування дій обвинуваченого щодо вчинення зловживання службовим становищем, шахрайства, одержання неправомірної вигоди, їх наслідків, що вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд визначити межі судового розгляду стосовно кожного обвинувачення та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч. 1 ст. 337 КПК України , відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Крім того, при формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 виклад фактичних обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, які прокурор вважає встановленими, обвинувальний акт не містить. Також суд першої інстанції вказує і про відсутність в обвинувальному акті обґрунтування виду та розміру завданої матеріальної шкоди, тяжкості наслідків, що в свою чергу позбавляє сторону захисту можливості ефективної реалізації гарантованого права на захист від пред`явленого обвинувачення, права збирати та подавати докази чи оспорювати належність та допустимість доказів сторони обвинувачення.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року про повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 368. ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 366 КК України скасувати, а обвинувальний акт передати до районного суду для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України. На обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення вчиненого ОСОБА_7 , які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті Закону України про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення..

Відсутність в обвинувальному акті відомостей про потерпілого, на думку прокурора, не є підставою для повернення обвинувального акту , так як під час досудового розслідування громадянином ОСОБА_10 не було подано заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення та залучення його до провадження як потерпілого, а також не надано письмової згоди на визнання його потерпілим, а тому відповідно до ч. 7 ст. 55 КПК України, ОСОБА_10 залучено до кримінального провадження в якості свідка.

Крім того, в своїй апеляційній скарзі прокурор зазначає, що посилання суду першої інстанції, як на підставу для повернення обвинувального акту, на не визначення органом досудового розслідування суми неправомірної вигоди, отриманої обвинуваченим у національній валюті, є неправильною, так як в попередніх рішеннях судів апеляційної та касаційної інстанціях щодо повернення справи на досудове розслідування , не було посилання на зазначену обставину, як на порушення вимог чинного законодавства.

За таких обставин, на думку апелянта, судове рішення не можна вважати законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року, постановленої за результатами підготовчого судового засідання, підставою для повернення обвинувального акту прокурору, на думку суду, є порушення органом досудового слідства вимог статті 291 КПК України при його складенні.

Згідно статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити в тому числі виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту, складеному відносно ОСОБА_7 вимогам статті 291 КПК України.

Зокрема, як правильно зазначено в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 при зазначенні фактичних обставин вчинення інкримінованих йому злочинів не містить розмежування дій обвинуваченого по кожному із злочинів, що свідчить про неконкретність обвинувачення та позбавляє суд визначити межі судового розгляду стосовно кожного обвинувачення та прийняття об`єктивного рішення по справі з огляду на ч. 1 ст. 337 КПК України.

Крім того, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 взагалі не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України інкримінованого обвинуваченому, які прокурор вважає встановленими.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо не зазначення в обвинувальному акті відносно обвинуваченого ОСОБА_7 конкретної суми неправомірної вигоди, отриманої останнім, та суми грошових коштів, якими він заволодів шахрайським шляхом, а також особи, якій він спричинив значну матеріальну шкоду.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість прийнятого судом першої інстанції рішення про повернення обвинувального акту, складеного щодо ОСОБА_7 прокурору та про безпідставність поданої прокурором апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2015 року про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні № 0000015 складеного відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Судді:
_______________ _________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4