Справа № 357/5283/15-к
1-кп/357/428/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.05.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000683 від 19.02.2015 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви, Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, несудимого, жителя АДРЕСА_1 , та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Білої Церкви, Київської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимого 08.07.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч. 3, 186 ч. 1, 70 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 10.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», жителя АДРЕСА_2 , обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
19 лютого 2015 року ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вступивши в попередню змову між собою з приводу відкритого викрадення чужого майна, близько 15 год. 10 хв. наздогнали на належному ОСОБА_11 легковому автомобілі «Opel Аstra», д.н.з. НОМЕР_1 , на ділянці автодороги Велико Половецьке - Дрозди, поблизу села Дрозди, Білоцерківського району Київської області, автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору, який належав ТОВ «Мегаполіс Україна» і під керуванням водія-експедитора ОСОБА_12 перевозив товарно-матеріальні цінності та грошові кошти зазначеного Товариства, і умисно створивши аварійну ситуацію, грубо порушуючи при цьому «Правила дорожнього руху України», здійснили зіткнення з указаним автомобілем, в результаті чого той з`їхав з автодороги на узбіччя.

Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_13 одягнули на голови маски-балаклави з прорізами для очей і підійшли до автомобіля «Ford Transit», водій якого ( ОСОБА_12 ) злякавшись утік до лісу.

Діючи відповідно до попередньої домовленості ОСОБА_9 залишився біля автомобіля спостерігати за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_10 проник до салону вказаного автомобіля і намагався шляхом пошкодження встановленого там металевого сейфу відкрито заволодіти грошовими коштами в сумі 131543 грн. 57 коп., які належали ТОВ «Мегаполіс Україна» та знаходились у вказаному сейфі. Однак довести свій намір до логічного завершення ОСОБА_9 і ОСОБА_10 не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки не змогли відчинити сейф, і, покинувши автомобіль, втекли з місця події.

Допитаний судом ОСОБА_9 повністю визнав себе винним у вчиненому і в повному обсязі підтвердив факт невдалої спроби відкритого, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 19.02.2015 року, близько 15 год. 10 хв., за попередньою змовою зі ОСОБА_14 , грошових коштів у сумі 131543 грн. 57 коп. з автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ТОВ «Мегаполіс Україна».

Показав, що вказаного дня вранці, через скрутне матеріальне становище сім?ї та відсутність коштів на лікування малолітньої доньки, вирішив незаконно, шляхо пограбування, заволодіти грошовими коштами ТОВ «Мегаполіс України», де раніше працював водієм-експедитором, і повідомив про це ОСОБА_15 .. Останній погодився прийняти участь в пограбуванні і цього ж дня, близько 15 год., вони, зазделегідь придбавши у магазині маски-балаклави та взявши з собою металеву кувалду, на автомобілі ОСОБА_16 , марки «Opel Аstra», поїхали на авторогу Велико Половецьке Дрозди. Там неподалік с. Дрозди діждалися автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ТОВ «Мегаполіс Україна» та, як йому було відомо, здійснював перевезення грошових коштів зазначеного Товариства, і обігнавши його, зупинились попереду. Відбулося зіткнення і автомобіль «Ford Transit» з?їхав на узбіччя. Після цього вони одягнули на голови маски-балаклави і підійшли до вказаного автомобіля. Переконавшись у тім, що водій автомобіля утік, ОСОБА_10 проник до його салону і у той час, коли він стояв поряд з автомобілем, спостерігаючи за наколишньою обстановкою, спробував металевою кувалдою зірвати з кріплень встановлений там металевий сейф. Однак незабаром кувалда зламалась і вони, зрозумівши, що досягти своєї мети не зможуть, втекли з місця події, покинувши там і пошкоджений автомобіль ОСОБА_17 .. У вчиненому розкаявся.

Допитаний судом ОСОБА_10 також повністю визнав себе винним у вчиненому і у повному обсязі підтвердив факт невдалої спроби відкритого, за встановлених досудовим слідством обставин, викрадення 19.02.2015 року, близько 15 год. 10 хв., за попередньою змовою з ОСОБА_18 , грошових коштів у сумі 131543 грн. 57 коп. з автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , який належав ТОВ «Мегаполіс Україна». Дав показання, повністю аналогічні показанням ОСОБА_19 .. Ствердив, що погодився на пропозицію ОСОБА_20 щодо пограбування автомобіля ТОВ «Мегаполіс Україна» з тим, щоби допомогти останньом роздобути кошти на лікування хворої дитини. У вчиненому також розкаявся.

Повністю визнавши свою винність у вчиненому, в повному обсязі погодившись з обвинуваченням та не оспорюючи фактичних обставин інкримінованого їм злочину, будучи належним чином ознайомленими з положеннями ст. 349 ч. 3 КПК України та наслідками їх застосування, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просили суд не досліджувати зібрані у провадженні докази та обмежитись їх власним визнанням своєї винуватості у вчиненому.

Суд вважає, що винність ОСОБА_20 та ОСОБА_16 у вчиненому доведена в судовому засіданні в повному обсязі обвинувачення, і що дії обох обвинувачених вірно кваліфіковані досудовим слідством за ст. 15 ч. 3 і 186 ч. 2 КК України, як незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

При визначенні покарання для ОСОБА_20 та ОСОБА_16 суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, пом?якшуючі та обтяжуючі відповідальність останніх обставини, особистості обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину. Окрім цього ОСОБА_9 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 4), на його утриманні перебуває малолітня дитина.

Наведені обставини суд визнає такими, що пом?якшують відповідальність обвинуваченого.

Як особистість ОСОБА_9 харктеризується уцілому позитивно, не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку в лікаря нарколога не перебуває.

Зважаючи на викладене, а також на відсутність будь-яких обтяжуючих відповідальність останнього обставин, суд вважає, що виправлення ОСОБА_20 можливе без ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України і, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в смежах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, звільнити від його відбування з випробуванням та іспитовим строком, з покладенням обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_10 також повністю визнав себе винним, щиросердно розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, що суд визнає обставинами, які пом?якшують відповідальність останнього.

Обставин обтяжуючих відповідальність ОСОБА_16 судом не встановлено.

Разом з тим ОСОБА_10 фактично уже втретє притягується до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, даний злочин скоїв невдовзі після дострокового звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання за попереднім вироком суду, що свідчить про його схильність до злочинної діяльності.

Зважаючи на викладене суд вважає, що виправлення ОСОБА_21 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

На переконання суду саме такі покарання є необхідними і достатніми для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 124 ч. 2 КПК України солідарному стягненню з обвинувачених на користь держави підлягають процесуальні витрати в сумі 1 288 грн. 98 коп. на проведення трьох судово-дактилоскопічних експертиз.

ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс Україна», яке визнано потерпілим у даному кримінальбному провадженні, заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_20 та ОСОБА_16 158 913 грн. 10 коп. врахунок відшкодування збитків, спричинених пошкодженням обвинуваченими належного Товариству автомобіля «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 .

Однак під час судового розгляду представником потерпілого та цивільного позивача заявлено клопотання про залишення вказаного позову без розгляду у зв?язку з наявністю у позивача наміру звернутись попередньо за вирішенням питання про відшкодування вказаних збитків до страхової компанії.

Зогляду на викладене цивільний позов ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс Україна» підлягає залишенню без розгляду.

Доля речових доказів у даному провадженні підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374-376 КПК України, ст.ст. 68, 69-1 КК України, суд

З А С У Д И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3 і 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за ст. 15 ч. 3 і 186 ч. 2 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_20 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком 3 роки, зобов?язавши останнього не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та регулярно з?являтись на реєстрацію.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на кримінально-виконавчу інспекцію за місцем його проживання.

ОСОБА_22 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15 ч. 3 і 186 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання за ст. 15 ч. 3 і 186 ч. 2 КК України у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_23 на період до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС України в м. Києві та Київській області, забравши останнього під варту негайно у залі суду. Строк покарання обвинуваченому рахувати від 06.05.2015 року.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_20 скасувати та звільнити останнього з-під варти у залі суду.

Цивільний позов ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс Україна» до ОСОБА_20 та ОСОБА_16 про стягнення 158 913 грн. 10 коп. врахунок відшкодування збитків залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_24 та ОСОБА_25 солідарно на користь держави 1 288 грн. 98 коп. врахунок відшкодування процесуальних витрат на проведення трьох судово-дактилоскопічних експертиз.

Речові докази, які перебувають на зберіганні в кімнаті речових доказів БЦ МВМ, а саме: металеву викрутку та металеву частину молотка, дев`ять слідів папілярних ліній, авторучку білого кольору, дві маски-балаклави, кишеньковий розкладний ніж чорного кольору, шлейку чорного кольору, мотузку біло-зеленого кольору, чотири стаканчики, ліхтарик, рукавицю чорного кольору, коробку із сірниками, паперову серветку, дві флеш-карти, магнітний ключ, недопалок цигарки, дві волосини та вісім змивів із внутрішніх поверхонь автомобіля знищити.

Мобільний телефон «Нокіа» (ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ), камуфляжну куртку, камуфляжні штани та чобітки чорного кольору, які зберігаються там же, повернути обвинуваченому ОСОБА_26 ..

Автомобіль «Ford Transit», д.н.з. НОМЕР_2 , білого кольору залишити на зберіганні в ТОВ «Мегаполіс Україна».

Автомобіль «Opel Аstra», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, та державний номерний знак НОМЕР_1 , які перебувають на зберіганні в Білоцерківському МВМ, конфіскувати в дохід держави як знаряддя злочину.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 30 діб.

Суддя: ОСОБА_1