Справа № 11 - 810 2007 р.
ст. 187 ч. 3, 263 ч. 1КК України
Головуючий суду 1 інстанції суддя Гапішко В.В.
суду апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 р. Колегія суддів судової палати з кримінальних

справ
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Хоміка
І.М.

Суддів: Тимошевського
В.П.

Гребенюк
В.І.

за участю прокурора Брек
Г.С.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 07 вересня 2007
року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця с.
Підліски Гощанського району Ровенської області, громадянина України, з середньою освітою, не маючого постійного місця роботи, перебуваючого у фактичних шлюбних
відносинах, маючого на утриманні
неповнолітню дитину, проживаючого в с
Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, раніше судимого:

1)
31 березня 1987 року судом Дніпровського району м. Херсона за
ст. 141 ч. 2 КК України ( в
редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільненого 12 січня 1991 року за відбуттям
строку покарання;

2)
01 грудня 1992 року Баштанським районним судом
Миколаївської області за ч.3 ст. 206,
ст. 196 - 1, ст.
42 КК України ( в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі, звільненого 10.09.19% року за відбуттям, строку покарання;

3)
24 жовтня 1997 року Березнегуватським районним судом
Миколаївської області за ч.3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 3
років позбавлення волі/звільненого 21.08.1999 року за відбуттям строку
покарання;

4) 07 лютого 2001 року Березнегуватським
районним судом Миколаївської області за ч.3
ст. 206, ч. 1
ст. 101, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 5
років 6 місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 14
КК України призначено примусове лікування від алкоголізму, на підставі
ст. 26 КК України визнано
особливо небезпечним рецидивістом; звільненого 05 травня 2006 року за відбуттям
строку покарання;

- засуджено:

· за
ч.3 ст.
187 КК України на 8 років позбавлення волі із конфіскацією майна;

·
за ч. 1 ст. 263 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно визначено 8
років позбавлення волі із конфіскацією майна.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за те, що він 22 січня 2007 року близько 20.00
години, взявши ліхтар, запальничку,
кухонний ніж та палицю, одівши на
руки печатки, а на голову маску, яка закривала його обличчя, з силою штовхнувши плечем закриті двері
будинку ОСОБА_2 в с. Мурахівка
Березнегуватського району Миколаївської області, та відкривши їх, з метою нападу відкрито проник у вказаний
будинок, де став вимагати гроші у
мешканців будинку ОСОБА_2 1931 року
народження, і ОСОБА_3 1935 року
народження.

Коли ОСОБА_2 відповіла йому, що у них грошей немає, ОСОБА_1 умисно ножем наніс їм тілесні
ушкодження на обличчі та бив палицею по різним частинам тіла, спричинивши: ОСОБА_3 легкі тілесні ушкодження
у вигляді дугоподібної подряпини на лівій щоці,
припухлості та садна верхньої губи,
крововиливів на грудях, на
правому передпліччі, на лівій кісті;
ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження у вигляді подряпини лінійної форми на лівій
щоці, чисельних крововиливів на руках.
Остання, не витримавши знущань, віддала ОСОБА_1 50 грн., які тримала під подушкою на своєму ліжку.
Отримавши гроші, ОСОБА_1 покинув місце
злочину і 23 січня 2007 року 40 грн. з вказаної суми витратив в
Березнегуватській філії ПриватБанку для погашення кредиту.

На початку листопада 2006 року за с. Мурахівка Березнегуватського
району Миколаївської області ОСОБА_1 знайшов
гладкоствольний, однозарядний, дульнозарядний (шомпольний) пістолет із
ґнотовим запаленням, виготовлений
саморобним способом, для стрільби
снарядами до 6 мм, придатний для
проведення пострілів, який є
вогнепальною зброєю. Приніс його до свого домоволодіння, де відремонтував, виготовивши приклад, та не маючи передбаченого законом
дозволу, незаконно зберігав цей
пістолет.

В
апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок скасувати, як незаконний і необгрунтований в частині
засудження за ч.3 ст. 187 КК України, а його виправдати за цією статтею
обвинувачення. Стверджує, що непричетний
до розбійного нападу на подружжя ОСОБА_2,3. Вважає, що показання потерпілої, яка має поганий слух, в частині впізнання нею його по голосу
надуманими і неправдивими. Посилається на безпідставність відмови судом в
задоволенні його клопотання щодо впізнання його по голосу потерпілою
ОСОБА_2, на порушення кримінально -
процесуального закону під час досудового слідства, на застосування до нього незаконних методів
слідства, внаслідок чого він себе
обмовив, і твердить, що докази йому підкинули працівники міліції.
Також посилається на ігнорування судом його заяви (під час попереднього
розгляду справи) про фіксування судового процесу технічними засобами.

Вирок в
частині його засудження за ч. 1 ст. 263 КК України засудженим не оскаржується.

В
запереченнях на апеляцію засудженого ОСОБА_1 прокурор Березнегуватського району
Миколаївської області просить її відхилити. Вважає вирок суду законним і
обґрунтованим, яким дії ОСОБА_1
правильно кваліфіковані, а також
вважає, що призначене судом покарання
відповідає ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_1 злочинів, обставинам їх вчинення та особі засудженого.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
засудженого ОСОБА_1 на підтримку апеляції,
думку прокурора Брек Г.С. про
залишення вироку без зміни, вивчивши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її не підлягаючою
задоволенню з наступних підстав.

Суд
вірно встановив фактичні обставини вчинених ОСОБА_1 злочинів, вчинення одного з яких ним не оскаржується.

Як
встановлено матеріалами справи, органами
досудового слідства і судом дотримані вимоги
ст. 22 КПК України, спрямовані на встановлення об'єктивної істини
в справі.

Наведені
у вироку суду висновки про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.
187 КК України за обставин,
встановлених судом, відповідають
фактичним обставинам справи,
підтверджені дослідженими в судовому засіданні і детально викладеними у
вироку суду доказами.

Зокрема
винність ОСОБА_1 підтверджується поясненнями засудженого, потерпілих ОСОБА_2 і ОСОБА_3,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 , ОСОБА_9,
даними протоколів огляду місця події,
відтворення обстановки та обставин події, виїмки,
очної ставки, висновками експертиз
і ін.

Так, згідно перевірених судом
показань засудженого ОСОБА_1 на досудовому слідстві в якості підозрюваного та
обвинуваченого, він 22 січня 2007 року
близько 20.00 години, коли його
співмешканка заснула, здійснив напад на
домоволодіння потерпілих ОСОБА_2, взявши
з собою чорні рукавиці,
запальничку, ліхтар, дерев'яну палицю, яку йому подарував знайомий ОСОБА_10 , і кухонний ніж. Вибивши вхідні двері в
будинок, вимкнув світло в будинку.
Увімкнув ліхтар і, побачивши ОСОБА_2
, почав вимагав у неї гроші. Коли вона
відповіла, що грошей у неї немає, торцом
палиці вдарив її в груди, від чого
вона впала на ліжко. Коли до нього підійшов ОСОБА_3, він палицею наніс удари по голові і різним
частинам тіла останнього, від чого той
теж ОСОБА_3 впав на ліжко. На слова ОСОБА_2
про відсутність грошей, приставив
їй до шиї ніж, аби залякати. Вона почала
вириватись і порізалась об ніж, а коли
до нього наближався ОСОБА_3, виставив в
його бік ніж, об який той також
порізався обличчям. Після цього ОСОБА_2 віддала йому 50 грн. і попросила не чіпати
їх. Вийшовши з будинку ОСОБА_2, палицею
перебив електромережі на вводі в будинок. З вказаної суми 40 грн. потратив на
сплату кредиту в Приватбанку за свою співмешканку (а. с. 59 - 60, 128).

Крім
того, засуджений ОСОБА_1, згідно протоколу судового засідання, підтвердив,
що дійсно був випадок, коли він
позичав у потерпілої гроші в сумі 50 грн.,
які не віддав, пояснивши
суду, що у них вдома взагалі не було
коштів (а. с. 263).

Свої
пояснення ОСОБА_1 підтвердив під час проведення відтворення обстановки та
обставин події, пояснивши та показавши
на місці, як він здійснив напад на
потерпілих в їх в будинку і заволодів їх грошима в сумі 50 грн., згідно протоколу зазначеної слідчої дії
(відтворення обстановки та обставин) від 20.02.2007 р. (а. с 123 -124).

Зазначені
пояснення засудженого узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_2 в судовому засіданні 17.05.2007 p.,
згідно яких ОСОБА_1 проник в її будинок, ножем порізав їй обличчя, бив палицею і вимагав гроші. Також він бив її
чоловіка ОСОБА_3 Впізнала ОСОБА_1 по голосу,
оскільки він її сусід і раніше також приходив до неї по гроші. Під час
нападу був одягнений в плащ, шапку і
рукавиці, які були у нього на
руках, коли він затуляв їй рота, щоб вона не кричала. Віддала ОСОБА_1 50 грн.
В будинку горіло світло, а коли він
вийшов з будинку, світло погасло. При
проведенні між ними очної ставки вона сказала слідчому, що в нападаючому впізнала свого сусіда
ОСОБА_1 Також на досудовому слідстві впізнала палицю, якою ОСОБА_1 її бив (а. с. 257 - 258).

Згідно
перевірених судом показань потерпілого ОСОБА_3 на досудовому слідстві, 22 січня 2007 року близько 20.00 години вони
з дружиною ОСОБА_2 знаходилися в своєму
будинку с.
Мурахівка Березнегуватського району. До кімнати ввійшов чоловік з палицею в
руках, вимкнув світло і почав світити їм
в обличчя ліхтарем, вимагаючи гроші.
Зненацька чоловік почав бити його палицею по різним частинам тіла, і від отриманих ударів він упав на ліжко.
Після уходу нападника, дружина йому повідомила, що віддала тому чоловікові 50 грн. (а.
с. 32, 172).

Вищезазначені пояснення засудженого ОСОБА_1, пояснення потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в частині способу проникнення в
будинок, суми викрадених грошових коштів
узгоджуються з даними протоколу огляду місця події - будинку ОСОБА_2 від 23.01.2007 р. зі схемою і фототаблицями
до нього; протоколу огляду місця події (домоволодіння -
місця мешкання ОСОБА_1 ),
предмета від

23.01.2007
p. з
фототаблицями до нього; згідно яких місцем події є будинок потерпілих ОСОБА_2 в
с. Мурахівка Березнегуватського
району, на лицевій стороні якого
виявлено електролічильник, один з дротів
якого від'єднано. Внутрішні запори на дверях будинку на момент огляду
відсутні, є наявними сліди кріплення
внутрішніх запорів, а на підлозі біля
дверей знаходяться дві металеві скоби. В кімнаті будинку виявлені і вилучені
предмети білизни зі слідами бурого кольору. Під час огляду домоволодіння по
вул. Шевченко в с. Мурахівка Березнегуватського району, де мешкає ОСОБА_1, на даху господарської будівлі виявлено та
вилучено дерев'яну палицю світло - жовтого кольору довжиною 0, 9 м. із пристосуванням з вужчого кінця (діаметром
25 - 30 мм. ) для зручного утримання в руці,
а з іншого кінця діаметром 40 мм.
виявлені у великій кількості сліди темно -бурого кольору, сліди синьої фарби та вапна (а. с. 3 - 6, 10 -12).

Свідок
ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила,
що при ній працівники міліції робили огляд домоволодіння ОСОБА_1 і вона
особисто бачила на стрісі господарської будівлі знайдену там палицю.

Як
вбачається з висновку судово - біологічної експертизи № 59 від 20.02.2007 року
на саморобній дерев'яній биті, чоловічих
трусах та наволочці виявлені сліди крові,
походження якої не виключається від потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а. с.
112 -116).

Вищезазначені пояснення засудженого та потерпілих в частині спричинення
останнім тілесних ушкоджень узгоджуються з даними висновків судово - медичних
експертиз №№ 23/18, 17/225 від 21 лютого
2007 року, відповідно до яких потерпілій
ОСОБА_2 спричинені легкі тілесні
ушкодження у виді подряпини лінійної форми на лівій щоці, численних крововиливів на руках; потерпілому
ОСОБА_3 - легкі тілесні ушкодження у вигляді дугоподібної подряпини на лівій
щоці, припухлості та садна верхньої
губи, крововиливів на грудях, на правому передпліччі, на лівій кісті. Тілесні ушкодження у
потерпілих у вигляді подряпин утворилися від дії предмета, що має гостру грань, можливо від дії леза або вістря клинка
ножа, а інші тілесні ушкодження
утворилися від не однократної дії тупих твердих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею. Строк утворення даних тілесних ушкоджень може відповідати
зазначеному у постанові строку - 22.01.2007 року (а. с. 86, 88
відповідно).

Згідно
даних протоколу очної ставки між потерпілою ОСОБА_2 та засудженим ОСОБА_1 від 25.01.2007 р.
ОСОБА_1 підтвердив твердження потерпілої ОСОБА_2, пояснивши,
що вчинив напад на потерпілих з дерев'яною палицею та кухонним ножем з
синьою пластмасовою ручкою і зламаним кінчиком леза, який він після вчинення злочину приніс додому
(а. с. 34), і який був вилучений того ж дня з
домоволодіння ОСОБА_11 - співмешканки ОСОБА_1 згідно даних протоколу виїмки від
25.01.2007 р. (а. с 36).

Факт
сплати засудженим 40 грн. на погашення кредиту співмешканки ОСОБА_11 наступного
після нападу дня, що підтверджується
квитанцією Приватбанку від 23 січня 2007 року (а. с. 148),
в сукупності з його поясненнями в судовому засіданні про відсутність у
них із співмешканкою грошей взагалі (а. с.
263), свідчить про правдивість
його пояснень під час досудового слідства про вчинення нападу на потерпілих
ОСОБА_2 з метою заволодіння їх грошима.

Свідок ОСОБА_4 в судовому
засіданні пояснив, що працює начальником
відділення дільничних інспекторів міліції Березнегуватського РВ. Виїздив на
місце події в домоволодіння потерпілих ОСОБА_2
і ОСОБА_3, які сиділи на ліжку
всі скривавлені. По будинку були розкидані різні речі, також в крові. Двері в будинок були вибиті з
навісів, на стінах були вм'ятини від
ударів. Дріт електромережі який йшов до лічильника був пошкоджений. Також він і
інші члени опергрупп в присутності
понятих провели огляд домоволодіння ОСОБА_1 з письмового дозволу
останнього, шукали знаряддя злочину. На
стрісі господарської будівлі знайшли і вилучили палицю зі слідами, які нагадували кров. В одній із господарських
приміщень знайшли пристрій для стрільби,
який вилучили при повторному огляді.

Свідок ОСОБА_6 суду
пояснив, що працює оперативним
уповноваженим міліції Березнегуватського РВ,
і при огляді домоволодіння ОСОБА_1 на стрісі господарської будівлі
знайшов палицю, яка виявилась знаряддям
злочину. До ОСОБА_1 тортур ніхто не застосовував.

Свідки ОСОБА_8
, ОСОБА_7, ОСОБА_5
в судовому засіданні пояснили, що вони є працівниками Березнегуватського РВ.

Також
пояснили, що ніяких тортур до ОСОБА_1 не
застосовували. Також свідок Суходольський її. пояснив, що ОСОБА_1 з заявою про застосування до нього
недозволених методів слідства не звертався,
не скаржився також і в СИЗО,
медичної допомоги не просив і не потребував (а. с. 265).

Сам
ОСОБА_1 суду заявляв, що ніяких слідів
побоїв у нього не було, в лікарню він не
звертався і лікар його не оглядав (а. с.
251).

Зауважень
на протокол судового засідання від засудженого у встановленому законом порядку
не надходило.

Таким
чином заперечення апелянта щодо його невинуватості у вчиненні нападу на
потерпілих - подружжя ОСОБА_2 з метою заволодіння їх майном неспроможні і
спростовані вищезазначеними доказами.

Приведеним
доказам в їх сукупності суд дав належну оцінку і обгрунтовано дійшов висновку
про винність засудженого ОСОБА_1 у нападі з метою заволодіння чужим
майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу, погрозою застосування такого насильства, поєднаному з проникненням у житло, і його дії за цим епізодом судом правильно
кваліфіковані за ч.3 ст. 187 КК України.

Твердження засудженого про застосування до нього недозволених методів
слідства, внаслідок чого він обмовив
себе за цією частиною обвинувачення,
неспроможні і спростовуються даними постанови прокуратури Березнегуватського
району Миколаївської області від 31 травня 2007 року про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно начальника Березнегуватського РВ ОСОБА_5, заступника начальника Березнегуватського РВ
ОСОБА_4, працівників Березнегуватського
РВ старшого оперативного вповноваженого та оперативного вповноваженого відділу
карного розшуку ОСОБА_8
, ОСОБА_6, інспектора патрульної служби ОСОБА_11, спеціаліста - криміналіста ОСОБА_12 за фактом
застосування відносно ОСОБА_1 фізичного,
психологічного насильства за ознаками
ст. ст. 364,
365 КК України, відносно
дізнавача Березнегуватського РВ ОСОБА_13 за ознаками ст.
ст. 364, 365, 373 КК України на
підставі ст. 6 п. 2 КПК України в зв'язку з відсутністю в
діянні складу злочину (230 - 232).

Як
пояснив засуджений ОСОБА_1
під час розгляду справи в суді першої інстанції, зазначену постанову про результати перевірки
його заяви він отримав (а. с. 267), а під час апеляційного розгляду справи
пояснив, що не оскаржував її.

Доводи, викладені в апеляції засудженого ОСОБА_1 про
те, що докази йому підкинули працівники
міліції, безпідставні і голослівні, оскільки не знайшли підтвердження під час
розгляду справи в суді першої інстанції.

Також
неспроможними є твердження апелянта про безпідставність відмови судом в
задоволенні його клопотання щодо впізнання його по голосу потерпілою ОСОБА_2
, оскільки з протоколу судового
засідання вбачається, що ОСОБА_1 під час
судового слідства заявив клопотання «про проведення експерименту з потерпілою
про впізнання голосу» (а. с. 267 із
звороту).

Зазначене
клопотання судом було розв'язано відповідно до вимог ст. 2%
КПК України і суд обґрунтовано відмовив в його задоволенні, зазначивши в постанові, що потерпіла спілкувалася з ним на очній
ставці під час досудового слідства і в судовому засіданні і чула його голос
після вчинення на неї нападу. За таких обставин суд мотивовано визнав
неможливим проведення впізнання по голосу (а. с. 221).

Доводи
засудженого про ігнорування судом його заяви (під час попереднього розгляду
справи) про фіксування судового процесу технічними засобами безпідставні, оскільки згідно протоколів судових
засідань, в тому числі і протоколу
попереднього розгляду справи ОСОБА_1 такого клопотання суду не заявляв ані під
час попереднього розгляду справи, ані
під час розгляду справи по суті (а. с.
189, 249 - 275).

Зауважень на протоколи судових засідань від засудженого у встановленому
законом порядку не надходило, хоча
він, згідно його власноручних написів на
своїй заяві від 10.09.2007 року, з
протоколами судових засідань ознайомлений в повному обсязі 12 вересня 2007 року, а з матеріалами кримінальної справи
ознайомлений 13 вересня 2007 року (а. с.
280).

Аналіз матеріалів
справи свідчить, що
при проведенні досудового слідства
і при розгляді
справи в суді
першої інстанції не допущено
порушень вимог кримінально

процесуального
закону, які б ставили під сумнів достовірність покладених в
основу вироку суду
доказів і висновків
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні злочинів, за які він засуджений.

З огляду
на вищевикладене, підстави для
скасування вироку в частині засудження ОСОБА_1 за ч.3 ст.
187 КК України, як ним зазначено
в апеляції, відсутні.

Вирішуючи
питання про міру покарання ОСОБА_1,
суд, відповідно до вимог ст.
65, 66, 67 КК України, врахував характер і ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, дані про особу
засудженого, який є раніше судимим, за місцем проживання характеризується
негативно; обставини, що пом'якшують
його покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, передбаченого ч. 1 ст.
263 КК України, знаходження у
нього на утриманні неповнолітньої дитини; а також обтяжуючі його покарання
обставини - рецидив злочинів і вчинення злочину відносно осіб похилого віку.

За таких
обставин суд прийшов вірного висновку,
що його виправлення та перевиховання можливе тільки в умовах ізоляції
від суспільства і призначив йому покарання у виді позбавлення волі на певний
строк.

Призначене
йому покарання є справедливим і призначено: в межах ч.3 ст.
187 КК України, яке не є
максимальним, а також в мінімальних
межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а тому вважати його надмірно суворим колегія
суддів підстав не находить.

Остаточне
покарання за сукупністю злочинів судом призначено у відповідності з
вимогами ст. 70 КК України і також є справедливим.

Підстав для його пом'якшення колегія суддів також не вбачає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Березнегуватського районного суду
Миколаївської області від 07 вересня 2007 року відносно ОСОБА_1 - без змін.