Справа № 1-13/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2007
року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого
судді Завірюхи
О.В.

при секретарі Алфімовій І.М.

з участю
прокурора Мойсієнко
Т.В., Зінченка О.В., Скутельника П.Ф.,

з участю
адвоката ОСОБА_1

з участю
громадського захисника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Борисполі кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с
Верхні Ворота, Воловецького району, Закарпатської

області, українця,
громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого,
не

військовозобов'язаний, зареєстрованого АДРЕСА_1, тимчасово
проживаючого АДРЕСА_2, раніше не судимого,

у вчинені
злочину, передбаченого ст. ст. 121 ч.2
КК України,

встановив:

ОСОБА_3
28.05.2004р. близько 18 год.
на грунті неприязних відносин, знаходячись в будинку, що розташований в
АДРЕСА_3, навмисно наніс громадянину ОСОБА_4 два удари в ніс, в результаті чого
спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді відламкуватого перелому кісток
носу, що супроводжувалося носовою кровотечею та ускладнилося аспірацією крові.
Від тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 1963р.н. помер по місцю свого
проживання за вищевказаною адресою.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи за № 15/163 від 21.09.2004 року смерть
ОСОБА_4 наступила від черепно-лицевої травми у вигляді осколочного перелому
кісток носу, що супроводжувалося носовою кровотечею та призвело до аспірації
кров'ю. Виявлені ушкодження потягли за собою наслідки небезпечні для життя і
мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Між присутніми на трупі пошкодженнями і
настанням смерті громадянина ОСОБА_4 є прямий причинний зв'язок.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину передбаченого ст. 121
ч. 2 КК України не визнав повністю. При цьому він показав, що 28.05.2004р. він
з 8 год. до 18 год. був разом з
ОСОБА_5, та
чоловіком, який був у них старшим на ім'я ОСОБА_6 з Закарпатської області с Скотарське,
близько 40 років, невідлучно протягом робочого дня разом з ними працював на
будівництві будинку по вул. Жертв Революції в с Вишеньки Бориспільського району. Після роботи близько 18 год. він разом із
ОСОБА_5 відправився пішки до себе до дому на АДРЕСА_2. Від місця роботи до
їхнього будинку вони разом йшли близько 10 хв., при цьому по дорозі вони нікуди
не заходили, а тому їх ніхто не бачив. Повз будинок по АДРЕСА_3 вони з ОСОБА_5
не приходили. Також він повідомив, що ОСОБА_5 чоловік його рідної сестри. До
дому він разом з ОСОБА_5 прийшов десь о 18.10 - 18.15 год., після чого він о
18.30 год. виходив
на подвір'я набирати з криниці воду, проте також його в цей час ніхто не бачив.
Потім десь близько о 18 год.
40 хв. до них в гості прийшли їх знайомі ОСОБА_7, та ОСОБА_8 та залишилися
в них ночувати. В ранці ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7, та ОСОБА_8, пішли до себе на
роботу на АДРЕСА_4, а він та ОСОБА_5 пішли до себе на роботу на вул. Жертв
революції в с Вишеньки. Близько 10 год. до них на будівництво прийшов
громадянин ОСОБА_9 та повідомив їм, що в нього дома вночі помер квартирант ОСОБА_4
в зв'язку з цим вони порекомендували йому визвати міліцію та медичну допомогу,
оскільки вони до ОСОБА_4 ніякого відношення не мають так як він з ними більше
не працює, після чого ОСОБА_9 пішов. Раніше до цього він зустрічався з ОСОБА_4
всього 2 рази, перший раз 04.05.2004р., а другий і останній раз 25.05.2004р.
коли той був на підпитку, і приходив до нього до дому, щоб він дав йому гроші в
займи. До цього ОСОБА_4 працював раніше на тому будинку де пізніше став
працювати він. Разом з ним, раніше працював ОСОБА_5, але так як
ОСОБА_4 зловживав алкоголем його вигнали з роботи. Пізно ввечері 30.05.2004р.
він був затримав працівниками міліції, і доставлений в Бориспільський МРВ де
його стали бити та вимагати з нього, щоб він зізнався в скоєні даного злочину.
Далі відносно нього було складено протокол, проте що він 30.05.2004р. чинив
опір працівникам міліції. При цьому в суді він за вказівкою працівників міліції
визнав себе винним в скоєні зазначеного правопорушення. Внаслідок чого він
постановою суду від 01.06.2004р. був визнаний винним за ст. 185 КпАП України з
накладенням стягнення у виді адміністративного арешту на строк 14 діб. Після
закінчення строку адміністративного арешту він був затриманий слідчим як
підозрюваний в скоєні злочину, а потім строк його затримання був 16.06.2004р.
продовженим судом до 10 діб. Таким чином внаслідок фізичного та психічного
насильства працівників міліції в період з 30.05.2004р. до 23.06.2004р., тобто
знаходження під вартою він визнав свою вину в скоєні злочину щодо вбивства ОСОБА_4,
хоча в дійсності він цього не робив і взагалі до відтворення обставин місця
події ніколи не був по вул. Жертв Революції, 40 в с Вишеньки. Також з страху
перед працівниками міліції він визнавав свою вину і в суді під час попереднього
розгляду його справи та повідомив все по даній справі, як того вимагали
працівники міліції в тому числі під час відтворення з його участю відтворення
обстановки і обставин події. В подальшому тільки після вироку суду відносно
нього, він в своєму уточнені до апеляції на цей вирок змінив свої покази на ті
які дає зараз в судовому засіданні.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 знову змінив свої покази та вже
20.02.2006р. показав, що 28.05.2004р. він разом з ОСОБА_5 ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із м. Тячева був протягом дня з 8 год. до 20 год. на будівництві по
АДРЕСА_4. Після роботи він та ОСОБА_5 залишився там же ночувати до 7 год. 29.05.2004 року.
За цей період він відлучався з ОСОБА_5 лише раз, з 12 год.30 хв. до 14 год. коли вони ходили
до ОСОБА_13 запитати про роботу на 29.05.2006 року. В зв'язку з цим він
стверджує, що він та ОСОБА_5 ніякого відношення до вбивства ОСОБА_4, яке
відбулося 28.05.2004р. близько 18 год. на ґрунті неприязних відносин, в будинку
що розташований в АДРЕСА_3, не мають. Таким чином злочин в якому його
обвинувачують він не вчиняв.

Допитаний 22.09.005р. в судовому засіданні свідок ОСОБА_5
суду показав, що його дружина ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_3 В кінці травня
2004 року він разом з ОСОБА_3 та іншими хлопцями працював на будівництві в с Вишеньки,
Бориспільського району, Київській області. Стосовно смерті ОСОБА_4 йому нічого
не відомо, оскільки 28.05.2004 року близько 18 год. ні він ні ОСОБА_3 там не були, а знаходились на
будівництві, а потім дома. Разом з тим пізно ввечері 30.05.2004 року він та
ОСОБА_3 були затримані працівниками міліції, і доставлені в Бориспільський МРВ,
де його стали бити та вимагати з нього, щоб він зізнався в скоєні даного
злочину. Далі відносно нього було складено протокол, проте що він 30.05.2004
року чинив опір працівникам міліції. При цьому в суді він за вказівкою
працівників міліції визнав себе винним в скоєні зазначеного правопорушення.
Внаслідок чого постановою суду від 01.06.2004 року він був визнаний винним за
ст. 185 КпАП України з накладенням стягнення у виді адміністративного арешту на
строк 14 діб. Таким чином внаслідок фізичного та психічного насильства
працівників міліції він дав покази відносно ОСОБА_3 щодо вбивства ОСОБА_4, хоча
в дійсності цього не було і ОСОБА_3 цього не робив. В лікарню та прокуратуру з
скаргами він не звертався, оскільки боявся працівників міліції. Всі його
попередні покази були під тиском. Проте під час продовження допиту в судовому
засіданні 23.01.2006 року свідок ОСОБА_5 від попередніх показів на досудовому
слідстві та суді відмовився, а також відмовився давати будь які нові свідчення.

В той же час, як вбачається з протоколу допиту на до судовому слідстві
свідка ОСОБА_5 від 13.06.2005 року, останній повідомив, що в будинку де
проживав він та ОСОБА_3 хтось розбив вікно, а тому 28.05.2004 року він разом з
ОСОБА_3 зайшов до будинку, що розташований в с Вишеньки по вул. Жертв Революції Бориспільського району
Київської, де в веранді зустріли невідомого чоловіка віком приблизно 65 років
та запитали у нього де ОСОБА_4 і сказали, що їм необхідно з ним поговорити.
Господар повідомив , що ОСОБА_4 в будинку. Потім ОСОБА_3 зайшов до будинку, а
він вийшов разом з господарем будинку на подвір'я і деякий час розмовляв, після
чого господар пішов на свою присадибну ділянку яка розташована за будинком.
Коли він вирішив зайти до будинку, то в цей момент з будинку вийшов ОСОБА_3 і
сказав, що потрібно йди звідси, оскільки ОСОБА_4 на нього кидався з палицею.
Після чого вони пішли до дому, де по дорозі ОСОБА_3 йому розповів, що коли він
зайшов до будинку та запитав ОСОБА_4, чи не він побив у їхньому будинку вікна,
останній став на нього кидатися з палицею і намагався його вдарити, але щоб
цього не трапилось він наніс йому два удари рукою по обличчю та розбив ніс.
Також він повідомив, що коли вони йшли виясняти з ОСОБА_4 стосунки то бити його
не збирались (т.1 а.с.28-30).

Також,
як вбачається з протоколу допиту на до судовому слідстві свідка ОСОБА_5 від
28.06.2005 року, останній повідомив, що раніше даній ним показив якості свідка
він підтримує повністю. При цьому до раніше викладеного він доповнив, що коли
28.05.2004 року ОСОБА_3 вийшов із будинку де проживав ОСОБА_4, то розповів
йому, що коли він зайшов до цього будинку та запитав ОСОБА_4 хто побив йому
вікна той взяв палицю та став кидатись на нього. Захищаючись ОСОБА_3 підставив
свою руку, а потім наніс ОСОБА_4 два удари в ніс. По дорозі додому ОСОБА_3
показав йому свою ліву руку на якій була червона смуга (т.1 ах. 31-32).

Як
вбачається з протоколу допиту на досудовому слідстві свідка ОСОБА_9, який
ІНФОРМАЦІЯ_3 помер, він показав, що будинок за АДРЕСА_3 належить йому і в нього
з його дозволу тимчасово проживав ОСОБА_4 28.05.2004 року близько 18 год., коли він
знаходився в дома та працював по господарству до нього до дому прийшло двоє
незнайомих чоловіків і запитали його чи можуть вони поговорити з ОСОБА_4 на що
він їх повідомив, що той в будинку в своїй кімнаті і вони можуть з ним там
поговорити. Після цього хлопець, який був вищий на зріст пішов до будинку, а
він разом з іншим близько 1 хв. постояли у веранді, а потім разом вийшли на
подвір'я, де продовжили розмову. Поговоривши з цим чоловіком він пішов за
будинок на присадибну ділянку по своїм справам, а коли повернувся через 30 хв.
то пробачив, що цих хлопців на подвір'ї та в будинку вже не має, а ОСОБА_4 лежав
на ліжку, при цьому його обличчя все було в крові, а із носа капала кров.
Побачивши це він зрозумів, що ОСОБА_4 побили хлопці, що приходили до нього
поговорити, хто саме його бив і за що він з ОСОБА_4 про це не говорив. Близько
другої години ночі ОСОБА_4 перестав хропіти і помер ( т.1 а.с. 24 - 27).

Також ОСОБА_9
показав, що хлопців, які приходили до ОСОБА_4 він добре не запам'ятав, а тому
не зможе їх впізнати по рисах обличчя через те, що тоді особливої уваги на них
не звертав. Крім того, в нього на даний час поганий зір, а тому він не зможе їх
впізнати (т. 1 ах. 28-29 ).

Згідно рапорту
помічника Бориспільської міжрайонної прокуратури від 29.05.2004 року,
вбачається, що 29.05.2004 року в приміщенні будинку, який розташований за
адресою АДРЕСА_3 оперативно слідчою групою було виявлено труп ОСОБА_4 який мав
тілесні ушкодження (т. 1 ах. 6).

З протоколу
огляду місця події від 29.05.2004 року в с
Вишеньки, Бориспільського району, Київської області по вул. Жертв
Революції, вбачається, що в кімнаті на стільці було виявлено та оглянуто труп
ОСОБА_4, з слідами тілесних ушкоджень на обличчі та тілі. Крім того, на лиці з
носу та роту мається речовина сіро-бурого кольору, схожа на кров. Також під час
огляду на подвір'ї від вхідних дверей у сарай розміщені дерев'яна поличка на
якій знаходяться дерев'яні бруски та дошки, а також кусок дерев'яного держака
циліндричної форми довжиною 37 см.,
діаметром 27 мм. На поверхні цього куска на відстані 18 та 29 см. від
зламаного боку розміщені відповідно сліди темно-бурого кольору зовні схожі на
кров. Даний предмет був вилучений з місця пригоди ( ах. 9-10)

З
протоколу огляду речових доказів від 17.09.2004 року вбачається, що був
оглянутий відрізок дерев'яної палиці довжиною 37 см. та діаметром 2,5 см. зі
слідами облому з однієї з сторони, що була вилучена в будинку за АДРЕСА_3 (т.1
ах. 37 ).

Згідно
лікарського свідоцтва про смерть за № 163 від 1.06.2004 року смерть громадянина
ОСОБА_4 наступила 29.05.2004 року в будинку АДРЕСА_3 (т.1 а х. 14).

Як
вбачається із висновку судово-медичної експертизи за № 15/163 від 21.09.2004
року, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_4 були виявлені слідуючи
тілесні ушкодження: а) синець на спинці носа, оскольчатий перелом кісток носа,
забійна рана верхньої губи, кровили ви на верхніх і нижніх віках обох очей. Всі
виявлені тілесні ушкодження спричинені тупими предметами, характер і
індивідуальні особливості яких в пошкодженнях не відобразилось. Смерть ОСОБА_4
наступила від черепно-лицевої травми у вигляді оскольчатого перелому кісток
носу, що супроводжувалося кровотечею та призвело до аспірації кров'ю. Всі
виявлені ушкодження потягли за собою наслідки небезпечні для життя і мають
ознаки тілесних ушкоджень. Між присутніми на трупі пошкодженнями і настанням
смерті громадянина ОСОБА_4 є прямий причинний зв'язок (т.1 ах. 46-48).

По даній
справі також була проведена судово-психіатрична експертна комісія, з акту
висновку якої за № 705 від 25.08.2004 року вбачається, що ОСОБА_3 під час
скоєння інкримінованих йому діянь на яке-небудь психічне захворювання не
страждав. На теперішній час на психічне захворювання він не страждає. Тому він
міг під час споєння інкримінованих йому діянь, і може в теперішній час,
усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру
він не потребує. Психологічний аналіз матеріалів кримінальної справи і даних
проведеного обстеження свідчить про те, що ОСОБА_3 під час скоєння
інкримінованих йому діянь в стані фізіологічного афекту чи іншому емоційному
стані, яке могло суттєво вплинути на його свідомість і діяльність, не
знаходився. Яких-небудь індивідуально-психічних особливостей у ОСОБА_3, які б могли
здійснити суттєвий вплив на його поведінку в досліджуваній ситуації, не
виявлено. Разом з тим в даному акті зазначено, що під час обговорення
інкримінованих дій ОСОБА_3 повідомив, що потерпілого бити не збирався, а лише
хотів з ним поговорити. Проте той зразу кинувся в бійку, а тому він злякавшись,
що він може сильно побити у відповідь на його дії два рази вдарив кулаком в
ніс. Все відбувалось дуже швидко. Коли потерпілий третій раз кинувся до нього з
палкою то залишив його і пішов додому (т. 1 а. с. 55-56).

Як вбачається із
протоколу відтворення обстановки і обставин події від 14.06.2004 року, під час
відтворення ОСОБА_3 показав будинок, що розташований по АДРЕСА_3 до якого він
28.05.2004 року прийшов разом з ОСОБА_5 Також показав веранду де вони зустріли
невідомого їм чоловіка віком приблизно 65 років. Після цього ОСОБА_3 показав
приміщення в якому відбулася бійка між ним та гр.-м ОСОБА_4 та показав весь перебіг
продій в ході яких він наніс два удари рукою, яка була зажата в кулак, ОСОБА_4
в нос (т. 1 а.с. 33-34).

Як вбачається з
протоколу допиту надосудовому слідстві ОСОБА_3, як обвинуваченого від
27.09.2004р., останній показав, що 28.05.2004 року близько 18 год. він разом з
ОСОБА_5 зайшов на подвір'я будинку, який розташований в АДРЕСА_3 де проживав
ОСОБА_4 Коли вони зайшли на подвір'я то зустріли невідомого чоловіка віком
близько 65 років і запитали його чи вдома ОСОБА_4, на що він відповів їм
позитивно, і він зайшов до будинку, а ОСОБА_5 залишився розмовляти з цим
чоловіком. Коли він зайшов до кімнати то побачив ОСОБА_4 і запитав його чи не
він побив вікна у їхньому будинку, на що ОСОБА_4 не відповідаючи взяв частину
держака від лопати та замахнувся на нього намагаючись вдарити по голові. Тоді
він відбив удар лівою рукою і стиснувши руку в кулак, наніс один удар ОСОБА_4 в
ніс, після чого ОСОБА_4 відійшов в сторону, а він лівою рукою зловив його руку,
в якій була палиця, та правою рукою стиснувши кулак наніс удар ОСОБА_4 в
обличчя, а саме в ніс. Від отриманого удару ОСОБА_4 відійшов, і в нього з носу
пішла кров, проте він струснув голову і знову замахнувся на нього палицею, на
що він швидко вибіг на подвір'я. В цей час ОСОБА_5 стояв неподалік від будинку,
а тому він підійшов до нього та сказав, що звідси слід йти, оскільки ОСОБА_4
кидається з палицею. Потім вони вийшли на вулицю і пішли до будинку в якому
проживали. Наступного дня до них на роботу підійшов чоловік, якого вони бачили
на подвір'ї у ОСОБА_4 і повідомив, що ОСОБА_4 помер. (т. 1 а.с. 89-91).

Як вбачається з
протоколу допиту підсудного ОСОБА_3 в судовому засіданні 11.04.2005 року,
останній показав, що дійсно 28.05.2004 року в с Вишеньки він разом з ОСОБА_5
зайшов до повір'я будинку, де проживав ОСОБА_4 з метою вияснення в останнього,
хто побив скло в будинку в якому він проживає. Побачивши хазяїна будинку він
запитавши дозволу зайшов до будинку, а ОСОБА_5 залишився на дворі та став
розмовляти з господарем будинку. Побачивши ОСОБА_4 він запитав його хто побив
вікна, проте той почувши це став його ображати та взявши палицю яка була поруч
з ним намагався його вдарити. Щоб не допустити удару палицею по собі, він лівою
рукою відбив палицю, а іншою рукою наніс удар ОСОБА_4 в ніс, від чого той
відступив на кілька кроків. Коли ОСОБА_4 знову замахнувся на нього він піймав
його руку з палкою і знову наніс йому удар в носа. При цьому він тримав руку з
палкою, а тому загрози його життю не було. Крім того, він пояснив, що він міг
весь цей час вільно покинути будинок. Після цього він залишив будинок та пішов
разом з ОСОБА_5 на свою квартиру також тоді він повідомив, що покази слідчому
на досудовому слідстві давав добровільно і все, що записано в протоколі допиту
написано вірно і з його слів (т.1 а.с 152-161).

Як вбачається із
апеляційної скарги ОСОБА_3 від 30.05.2005 року, ОСОБА_3 не оспорює свої покази
дані ним в судовому засіданні під час розгляду справи ( 11.04.2005 року ), а
лише вважає, що кваліфікація його дій судом за ч. 2 ст. 121 КК України є
неправильної, оскільки його дії слід кваліфікувати за ст. 124 КК України (т.1
а.с. 172-175).

Як вбачається із
протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 22.03.2006 року, останній показав, що
дійсно в травні 2004 року він їздив до м. Києва на заробітки, де працював сам
на дачі поряд з Києвом, точної адреси він не пам'ятає. При цьому проживав він у
свої сестри за адресою АДРЕСА_5. Також він повідомив, що ніякого ОСОБА_3 не
знає.

Як
вбачається із довідки Нижньоворітської сільської ради від 22.03.2006 року за №
734, ОСОБА_10 1967 р.н., є жителем с
Нижні Ворота Воловецького району Київської області. В даний час він
знаходиться за межами області на сезонних роботах.

Як
вбачається із довідки Нижньоворітської сільської ради від 22.03.2006 року за №
733, ОСОБА_11 1964 р.н., є жителем с
Нижні Ворота Воловецького району Київської області. В даний час він
знаходиться за межами області на сезонних роботах.

Як вбачається із
довідки Нижньоворітської сільської ради від 22.03.2006 року за № 732, ОСОБА_7
1967 р.н., є жителем с Нижні
Ворота Воловецького району Київської області. В даний час він знаходиться за
межами області на сезонних роботах.

Як
вбачається із постанови помічника Бориспільського міжрайонного прокурора від
22.09.2005 року про відмову в порушені кримінальної справи, була проведена перевірка
доводів ОСОБА_3 стосовно застосування до нього працівниками міліції фізичного
та психічного насильства під час розслідування кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 121 ч.2 КК України. Під час перевірки було
встановлено, що під час дослідчої підготовки та провадження досудового слідства
в кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину,
передбаченого стю.121 ч.2 КК України, органами дізнання та досудового слідства
Бориспільського МРВ не допущено порушень чинного законодавства (т.2 а.с.
92-93).

Також
суд виходячи з вищезазначеного критично відноситься до показів свідка ОСОБА_5, проте його
покази дані на досудовому слідстві є правдивими, так як вони узгоджуються з
показами свідка ОСОБА_9, показами ОСОБА_3 даними тим на досудовому слідстві та
в суді 11.04.2005 року та матеріалами справи.

Аналізуючи ці
докази в сукупності, можна зробити висновок, що саме ОСОБА_3 28.05.2004 року
близько 18.00 год. своїми
навмисними діями, які виразились в нанесені ударі кулаком в життєво важливий орган
(голову), тобто обличчя потерпілого, заподіяв тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_4
у вигляді осколочного перелому кісток носу, який супроводжувався кровотечею та
призвів до аспірації крові, що призвело до його смерті. При цьому для життя та
здоров'я ОСОБА_3 була відсутня будь-яка загроза зі сторони ОСОБА_4, оскільки
удари в обличчя ОСОБА_4 він наносив в той час, коли останнього він тримав за
руку, в якій ОСОБА_4 тримав палицю. Крім того, нанесення ударів було можливе
лише при наявності умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 Таким чином
суд вважає, що ОСОБА_3 міг покинути будинок, в якому проживав ОСОБА_4 та
відбувалась бійка, в будь який час, навіть до початку бійки або взагалі не бити
ОСОБА_4

Крім того, суд
перевіряв покази ОСОБА_3 про те, що він що 28.05.2004 року разом з ОСОБА_5
ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 із м. Тячева був протягом дня з 8 год.
до 20 год. на будівництві по АДРЕСА_4 і після роботи він та ОСОБА_5 залишився
там же ночувати до 7 год.
29.05.2004 року. Проте ця обставина свого підтвердження в судовому
засіданні не знайшла, оскільки згідно вищезазначених показів свідка ОСОБА_11
доводи ОСОБА_3 спростовується повністю. При цьому суд був позбавлений
можливості з'ясувати це питання також шляхом допиту ОСОБА_7, ОСОБА_10 за судовим
дорученням та безпосередньо в судовому засіданні оскільки їх місце перебування
в даний час не відоме.

З цих підстав
суд вважає, що доводи ОСОБА_3, що це не він заподіяв тяжкі тілесні ушкодження
ОСОБА_4, є безпідставними, так як вони спростовуються, як показами самого
ОСОБА_3 даними ним на досудовому слідстві та в суді 11.04.2005 року так і
показами ОСОБА_5 даними ним на досудовому слідстві та вищезазначеними
матеріалами справи, а саме протоколом відтворення обстановки і обставин події
від 14.06.2004 року та актом судово-психіатрична експертна комісії за № 705 від
25.08.2004 року, де відображено обговорення інкримінованих дій ОСОБА_3. При
цьому суд також виходить з того, що фізичного та психічного тиску зі сторони
досудового слідства на ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не було, оскільки ця обставина
перевірялась як прокуратурою так і судом проте свого підтвердження не знайшла.
Також суд, зміну показів ОСОБА_3 розцінює як бажання уникнути ним кримінальної
відповідальності за скоєне, а зі сторони ОСОБА_5, як можливість йому допомогти
в цьому, оскільки ОСОБА_5 одружений на ОСОБА_2, яка є рідною сестрою ОСОБА_3 і
яка є громадським захисником у даній справі.

Таким чином,
оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні докази по
справі, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому злочині
доведена повністю.

Своїми
умисними діями, що виразились в умисному нанесені тяжкого тілесного ушкодження,
що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_4, ОСОБА_3 скоїв злочин передбачений ч.2
ст. 121 КК України.

Обставиною,
що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України судом
не встановлено. Обставинами, що обтяжують покарання підсудного, згідно вимог
ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_3 суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, приймаючи до уваги особу підсудного вважає, що покарання
підсудному слід обрати у виді позбавлення волі.

Речові доказами
по справі: відрізок дерев'яної палиці, слід знищити.

Судові витрати
по справі відсутні. Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі
наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК, суд

присудив:

визнати винним
та призначити покарання ОСОБА_3 за ст. 121 ч. 2 КК України у виді 7 (семи )
років позбавлення волі.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній у вигляді
тримання під вартою в СІЗО № 13 Державного департаменту по виконанню покарань в
м. Києві та Київській області. Строк відбуття покарання рахувати з 15.03.2005
року.

Речові докази по
справі: відрізок дерев'яної палиці - знищити.

Вирок на протязі 15 діб може бути оскаржений до апеляційного суду Київської
області через

Бориспільський
міськрайонний суд, а засудженому на протязі вказаному терміну з часу вручення
йому копії вироку.