Провадження № 1-кс/750/1977/14
У Х В А Л А

21 жовтня 2014 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові клопотання слідчого військової прокуратури Чернігівського гарнізону про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000030 від 15.10.2014 р. відносно підозрюваного:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ріпки, Ріпкинського району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и в :

20.10.2014 р. слідчий військової прокуратури Чернігівського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим з заступником військового прокурора Чернігівського гарнізону ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , мотивуючи тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України, у зв`язку з тим, що Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2014 року № 56 старшого солдата ОСОБА_5 відповідно до мобілізаційного плану призначено на посаду старшим майстром ремонтного відділення бронетанкової техніки взводу технічного забезпечення ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 (у подальшому у зв`язку із проведенням відмобілізування військова частина НОМЕР_2 ).
Під час досудового розслідування встановлено: що під час виконання своїх службових обов`язків військовослужбовець за призовом під час мобілізації старший солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.
В травні 2014 року 254 військовослужбовця були переміщені з пункту постійної дислокації військової НОМЕР_2 АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 , з метою виконання бойових завдань у складі 2 батальйонно-тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
11 жовтня 2014 року близько 9 год. 00 хв. командир 2 батальйонно-тактичної групи майор ОСОБА_6 отримав від командира тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 » полковника ОСОБА_7 письмовий наказ на здійснення переміщення батальйонної тактичної групи до визначеного району для виконання завдань в інтересах антитерористичної операції.
У подальшому о 10 год. 00 хв. полковник ОСОБА_7 на шикуванні перед особовим складом 2 батальйонної тактичної групи зачитав (оголосив) вищевказаний наказ. Після оголошення наказу старший солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог ст.ст. 11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу від 10.10.2014 року № 37 «Щодо убуття особового складу в зону проведення антитерористичної операції», до нового місця служби, а також будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ та невчинення дій щодо його виконання, через особисту недисциплінованість, з метою уникнути участі у антитерористичній операції, знаючи про проведення останньої, про ті проблеми, з якими стикаються Збройні Сили України під час її проведення, загибель, поранення військовослужбовців на Сході країни, відчуваючи свою безкарність умисно, через небажання вибувати до іншого місця дислокації разом з підрозділом, виявив непокору відкрито, в категоричній формі, публічно перед строєм відмовився виконати зазначений вище наказ, заявив полковнику ОСОБА_7 , що не буде убувати для участі в антитерористичній операції, після чого відданий йому наказ відкрито не виконав, підбурив до невиконання вказаного наказу інших військовослужбовців тим самим підірвав бойову готовність підрозділу спричинивши тяжкі наслідки, що виразились в підриві духу та цілей Закону України «Про оборону України», підриві у військовослужбовців підрозділу віри у верховенство закону, статутів Збройних Сил України, міцності військової дисципліни і устоїв справедливості в Збройних Силах України, грубого порушення встановленого порядку проходження військової служби, неукомплектованості підрозділу особовим складом та, відповідно, знижені його бойового вишколу, злагодженості і згуртованості підрозділу, підриві бойової підготовки та бойової готовності підрозділу, знижені бойового духу підрозділу, морально-психологічного стану особового складу підрозділу та, як наслідок, нівелювання в військовослужбовців підрозділу відчуття соціальної справедливості, порушені прав та законних інтересів військовослужбовців підрозділу в частині рівності їх прав та рівності перед законом, формування у військовослужбовців відчуття вседозволеності та безкарності, підриві високого звання офіцера Збройних Сил України як взірця особистої та офіцерської поведінки та діяльності, патріота, що ставить безпеку та добробут українського народу вище власних інтересів і готовий зробити усе можливе для рідної держави, підриві авторитету командира та Збройних Сил України в цілому, чим вчинив непокору, тобто відкриту відмову виконати наказ начальника вчиненою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, а необхідність обрання такого запобіжного заходу мотивується тим, що старший солдат ОСОБА_5 підозрюється за вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, та те, що зазначений факт викликав широкий суспільний резонанс та створив негативне враження в очах громадян щодо безладдя та безкарності у Збройних Силах України під час проведення антитерористичної операції на теренах Вітчизни, викликало обурення і занепокоєння зухвалість, з якою ОСОБА_5 , знаючи про проведення антитерористичної операції, про ті проблеми, з якими стикаються Збройні Сили України під час її проведення, загибель та поранення військовослужбовців на Сході країни, відчуваючи свою безкарність, неодноразово відкрито відмовився виконати накази начальника, а також те, що ОСОБА_5 в подальшому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, до останнього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, зазначено у клопотанні, враховуючи викладене вище, обрання будь-якого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити, з наведених у ньому підстав.
Підозрюваний в судовому засіданні, пояснив, що дійсно відмовився виконувати наказ щодо переміщення до визначеного району, оскільки має одну матір передпенсійного віку, але не робив такого перед строєм у присутності полковника ОСОБА_8 , а лише при потроєнні за участю майора Висоцького перейшов в групу військовослужбовців, що не підлягали такому переміщенні. З клопотанням про обрання запобіжного заходу відносно себе погоджується.
Суд вважає, що, маючи на меті забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, за наявності ще і інших ризиків, які дають достатні причини вважати, що він може вчинити вищезазначені дії, а саме інше кримінальне правопорушення, з врахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 402 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, тобто покарання з позбавленням волі на строк до 7 років, що загрожує йому, в разі визнання його винуватим у таких правопорушеннях, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я підозрюваного, соціальні зв`язки, майновий стан, є достатні підстави для задоволення клопотання та обрання запропонованого запобіжного заходу.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 194, 197, 309 КПК України,-

у х в а л и в :

Клопотання - задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням на гауптвахті (м. Київ)
Строк дії ухвали встановити до 16 грудня 2014 р.
Визначити розмір застави в сумі 97 440 (дев`яносто сім тисяч чотириста сорок) грн.
Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі внесення застави на підозрюваного будуть покладені наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду із встановленою ними періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, підозрюваним застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава внесена підозрюваним може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1