Справа № 307/163/15-к
Провадження № 1-кп/307/123/15
іменем України
09 лютого 2015 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 , сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_2 , інспектора першої категорії відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", прапорщика, судимості не має,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст.419 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, 24 вересня 2014 року, о 11 год. 27 хв., на території міжнародного автомобільно-пішохідного пункту пропуску "Солотвино" (Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино), будучи наділеним організаційно-розпорядчими повноваженнями, тобто військовою службовою особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, а саме до складу прикордонних нарядів "Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску" та "Перевірка документів у напрямку на в`їзд на територію України" у міжнародному автомобільно-пішохідному пункті пропуску "Солотвино" відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино), у порушення ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п.п. 1, 2 ст. 2 та п.п. 1, 5, 6 ст. 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України", п.п. 1, 2, 4 Положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації державної прикордонної служби України №116 від 15 лютого 2005 року, внаслідок порушення правил несення прикордонної служби, діючи умисно та усвідомлюючи протиправність своїх дій, вніс до програмно-технічного комплексу автоматизації прикордонного контролю " ІНФОРМАЦІЯ_5 " інформаційно-телекомунікаційної системи "Гарт-1" та закордонного паспорту громадянина Румунії № НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , неправдиві відомості про перетин державного кордону України, у напрямку на в`їзд, особи із закордонним паспортом громадянина Румунії № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , та проставив відповідні відмітки (дато-штамп ВПС "Солотвино" ІНФОРМАЦІЯ_6 ) у вищевказаному закордонному паспорті про перетин кордону громадянином Румунії ОСОБА_5 , без фактичного перебування вказаної особи в пункті пропуску, що створило передумови для подальшої спроби незаконного перетину кордону, а саме вибуття за державний кордон, громадянином Сирії ОСОБА_6 із підробленим закордонним паспортом № НОМЕР_1 на ім`я громадянина Румунії ОСОБА_5 .
Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.419 КК України, тобто порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, що спричинило тяжкі наслідки.
Крім цього, ОСОБА_4 , 24 вересня 2014 року, в 11 год. 27 хв., будучи військовою службовою особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, а саме до складу прикордонних нарядів "Старший прикордонних нарядів у пункті пропуску" та "Перевірка документів у напрямку на в`їзд на територію України" у міжнародному автомобільно-пішохідному пункті пропуску "Солотвино" відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_4 " (Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино), діючи у порушення п.п. 1, 2 ст. 2 та п.п. 1, 5, 6 ст. 19 Закону України "Про державну прикордонну службу України", п.п. 1, 2, 4 Положення про орган охорони державного кордону Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації державної прикордонної служби України №116 від 15 лютого 2005 року, п. 17 Положення про базу даних "Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України", затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25 червня 2007 року № 472 та п. 33 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 вересня 2008 року №810, перебуваючи на території міжнародного автомобільно-пішохідного пункту пропуску "Солотвино" (Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино) протиправно, усвідомлюючи відсутність правових підстав фіксації факту перетину громадянином Румунії ОСОБА_5 державного кордону у напрямку України, розуміючи наслідки та протиправність своїх дій, вніс до офіційних документів - програмно-технічного комплексу автоматизації прикордонного контролю " ІНФОРМАЦІЯ_5 " інформаційно-телекомунікаційної системи "Гарт-1" та закордонного паспорту громадянина Румунії № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 , завідомо неправдиві відомості про перетин кордону громадянином Румунії ОСОБА_5 без фактичного перебування у вказаний період часу зазначеної особи на території даного пункту пропуску та без фактичного проходження паспортного контролю та перетину ними Державного кордону України.
Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
20 січня 2015 року було укладено угоду про визнання винуватості між старшим прокурором прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , яку ними підписано, і в якій вони дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин, правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.366, ст.419 КК України, а також в якій ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується у повному обсязі, сформульованої підозри, беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень у судовому провадженні, а також під час досудового розслідування щиро покаявся та активно сприяв у розкритті злочинів. Також з угоди вбачається, що сторони врахували ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 , а саме, за ч.1 ст. 366 КК України у виді штрафу в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок, за ст.419 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням військового звання "прапорщик". На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням військового звання "прапорщик". На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки. Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
В судовому засіданні угоду про визнання винуватості прокурор та обвинувачений підтримали.
Заслухавши думку сторін судового провадження щодо затвердження угоди про визнання винуватості, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.366, ст.419 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та беззастережно.
Злочини, передбачені ч.1 ст.366, ст.419 КК України, віднесені кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину, внаслідок яких шкода завдана державним інтересам, тому угода не суперечить вимогам закону.
Сторони розуміють, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди, а також, які можуть наступити наслідки у разі невиконання угоди.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим КПК України, відповідає інтересам суспільства, не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.
Покарання, визначене в угоді про визнання винуватості, відповідає вимогам КК України.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України судові витрати, що складаються із вартості за проведення експертиз (т.1 а.с. 171) 294 гривні 84 копійки, слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Керуючись ст.ст.370,374, 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 січня 2015 року, укладену між старшим прокурором прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366, ст.419 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ст.419 КК України, та призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 366 КК України - штраф в розмірі 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок;
за ст. 419 КК України -5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням військового звання "прапорщик".
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням військового звання "прапорщик".
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Судові витрати, що складаються із вартості за проведення експертиз (т.1 а.с. 171) 294 (двісті дев`яносто чотири) гривні 84 копійки, слід стягнути із ОСОБА_4 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з часу його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1