АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11сс/796/528/2015 Слідчий суддя у першої інстанції ОСОБА_1
Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2
- суддів ОСОБА_3
ОСОБА_4
- при секретарі ОСОБА_5
- за участю представника особи,
яка подала скаргу, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Укрхарчпродсервіс» - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року скаргу ТОВ «Укрхарчпродсервіс» на бездіяльність слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000325, повернуто особі, яка її подала.

Не погоджуючись із постановленим слідчим суддею рішенням, 20.02.2015 року до Апеляційного суду м. Києва директором ТОВ «Укрхарчпродсервіс» - ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову, якою визнати незаконною бездіяльність слідчого ОСОБА_8 та зобов`язати його повернути тимчасово вилучене майно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку щодо пропуску ним строку на оскарження бездіяльності слідчого, оскільки вважає, що строк на оскарження бездіяльності слідчого ним не пропущений, а слідчий суддя залишив поза увагою подане представником товариства 22.12.2014 року клопотання слідчому про повернення тимчасово вилученого майна та потрактував поняття строків на своє внутрішнє переконання.

Розглянувши справу у відсутність прокурора, який був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду та відомостей про поважність причин неявки до суду не надав, заслухавши доповідь судді, доводи представника особи, яка подала скаргу, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали судової справи та надані представником апелянта документи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення скарги ТОВ «Укрхарчпродсервіс» на бездіяльність слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 000325, слідчий суддя, з урахуванням положень ч. 5 ст. 115 КПК України, зазначив, що скарга на бездіяльність слідчого була направлена до суду 05.02.2015 року, тобто після закінчення передбаченого законом 10-денного терміну для звернення, оскільки обшук, під час якого було вилучене належне ТОВ «Укрхарчпродсервіс» майно, був проведений 22.12.2014 року, а у випадку неподання клопотання про накладення арешту на вказане майно, останнє повинно було бути повернуте особі не пізніше 24.12.2014 року. Таким чином, починаючи з 24.12.2014 року ТОВ «Укрхарчпродсервіс» було відомо про порушення права товариства щодо повернення майна, та саме з вказаної дати необхідно відраховувати десятиденний строк на оскарження бездіяльності слідчого, який завершується 05.01.2015 року.
Крім того, як зазначено в ухвалі слідчого судді, в порушення вимог ст. ст. 58, 63, 64-1 КПК України до скарги, яка була підписана директором товариства, на підтвердження повноважень керівника не були долучені також відповідні копії установчих документів.
З огляду на ці обставини, слідчий суддя на підставі п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 304 КПК України прийшов до висновку про повернення скарги ТОВ «Укрхарчпродсервіс» особі, яка її подала.

З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Згідно із 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у тому числі і за ухвалою слідчого судді чи суду у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна , у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України.

За ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність прокурора або слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

За ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як убачається із досліджених матеріалів судової справи та матеріалів апеляційної скарги, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.12.2014 року було задоволено клопотання слідчого СВ Голосіївського РУ ГУМВС України в м. Києві лейтенанта міліції ОСОБА_8 про проведення обшуку та надано дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень, розташованих за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Залізнична, 49-Б, які на праві власності належать ТОВ "ТЕЛЬБІ".

На підставі зазначеної ухвали суду 22.12.2014 року за вказаною адресою був проведений обшук, під час якого і було вилучено відповідне майно та документи, про повернення яких і ставиться питання у скарзі.

Таким чином, перебіг строку на оскарження бездіяльності слідчого відповідно до кримінального процесуального закону розпочався з 24.12.2014 року, а відтак товариство мало право звернутись до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчих органів, яка виразилась у неповерненні тимчасово вилученого майна, не порушуючи при цьому питання про поновлення пропущених строків, до 05.01.2015 року.

З огляду на наведене, оскільки із відповідною скаргою директор товариства звернувся до слідчого судді лише 06.02.2015 року, надіславши її поштою, яка була отримана судом 09.02.2015 року, без заявлення клопотання про поновлення строку на таке звернення, слідчий суддя обґрунтовано повернув вказану скаргу особі, яка її подала.

Крім того, оскільки до скарги товариства, як це випливає із її змісту, не були додані відповідні документи, які б вказували на відомості щодо керівника товариства та його повноваження, то і з цих підстав слідчий суддя у відповідності до вимог КПК України повернув цю скаргу особі, яка її подала.

Доводи представника апелянта про те, що товариством було подано скаргу у встановлені законом строки, після направлення 22.01.2015 року слідчому клопотання про повернення вилученого майна та нерозгляду цього клопотання слідчими органами, є безпідставними.

У суді апеляційної інстанції представник товариства не заперечував тих обставин, що до слідчого судді була оскаржена бездіяльність слідчого саме щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а не бездіяльність, яка виразилась у несвоєчасному розгляді поданого клопотання, а тому така бездіяльність, як неповернення тимчасово вилученого майна, фактично розпочалася саме 24 грудня 2014 року.

Більш того, представник апелянта в апеляційній скарзі, а також в своїх поясненнях у судовому засіданні, не зазначив відповідних даних про те, що із зазначеного часу товариство протягом 10 днів, передбачених ст. 304 КПК України, не мало реальної можливості на своєчасне звернення до слідчого судді, не заперечуючи того, що клопотання про повернення майна слідчому було направлено лише 22.01.2015 року, а відтак фактично мало можливість надіслати і відповідну скаргу до слідчого судді у встановлені законом строки.

За таких обставин, колегія суддів визнає правильним висновок слідчого судді про те, що у разі незгоди товариства з діями працівників правоохоронних органів, слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, воно згідно із вимогами ст. 304 КПК України, повинно було звернутись до суду з відповідною скаргою протягом 10 днів, строк відрахування який слід було рахувати з 24.12.2014 року, та цей строк закінчився 05.01.2015 року. При цьому скаржник повинен був долучити до скарги і відповідні документи щодо підтвердження своїх повноважень, чого зроблено не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга ТОВ «Укрхарчпродсервіс» задоволенню не підлягає.

Більш того, відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом, а тому товариство не позбавлено можливості повторно звернутись до суду зі скаргою на бездіяльність правоохоронних органів, при цьому із клопотанням про поновлення строків на таке звернення із зазначенням відомостей про поважність причин пропуску цього строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «Укрхарчпродсервіс» - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10 лютого 2015 року, якою скаргу ТОВ «Укрхарчпродсервіс» на бездіяльність слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_8 , яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження №0000325, повернуто особі, яка її подала залишити без змін.
Ухвала остаточна та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4