Справа: № 10-170/2007 р. Головуючий
1 інстанції: Салай М. Г.
скарга Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня
2007 року колегія
суддів судової палати з кримінальних

справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого:
судді Оседача М. М. суддів: Кузюри М. М.
, Сердюка О.Г. за участю прокурора:
Мельниченка В.В.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові матеріали справи за апеляцією помічника прокурора
Чернігівського району на постанову Чернігівського районного суду від 10 липня
2007 року.

Цією постановою
відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, одруженого,
освіта середня, не
працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого
у скоєнні злочину, передбаченого ст.
121 ч.2 КК України відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту.

Органами
досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 28 червня 2007 року, близько 24 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння за
попередньою змовою з ОСОБА_2,
знаходячись на території Чернігівського протитуберкульозного
диспансеру, в ході сварки нанесли
ОСОБА_3 чисельні удари дубинкою, руками
та ногами по тулубу та голові, чим
спричинили тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рваних ран обличчя, перелому кісток носу, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Слідчій
слідчого відділення Чернігівського райвідділу УМВС України в Чернігівській
області звернувся до суду з поданням про обрання запобіжного заходу відносно
ОСОБА_1 у вигляді взяття під варту,
посилаючись на те, що
обвинувачений вчинив злочин, за який
передбачено покарання у вигляді

позбавлення
волі понад 3 роки, перебуваючи на волі
може ухилитись від органів досудового слідства та суду та перешкоджати
встановленню істини по справі.

Постановою
Чернігівського районного суду від 10 липня 2007 року подання залишено без
задоволення та відмовлено слідчому в обранні відносно ОСОБА_1 запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту.

Своє
рішення суд першої інстанції мотивував тим,
що в судовому засіданні слідчим не надано даних про те, що обвинувачений, який має постійне місце проживання, сім'ю,
характеризується позитивно, може
ухилятись від слідства і суду, перешкоджати
встановленню істини по справі або продовжити свою злочинну діяльність і що
застосування до нього більш м'якого, ніж
взяття під варту, запобіжного заходу
може не забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Не
погоджуючись з постановою суду помічник прокурора Чернігівського району подав
апеляцію, в якій просить, з урахуванням внесених змін, постанову скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.
Свої вимоги апелянт аргументує тим, що
ОСОБА_1 скоїв умисний тяжкий злочин,
покарання за який передбачено у вигляді позбавлення волі від 7 до 10
років, ніде не працює, перебуваючи на волі може ухилитись від
органів слідства та суду, перешкоджати
встановленню істини по справі, а також
скоїти новий злочин.

Колегія
суддів, вислухавши думку прокурора на
підтримання апеляції, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляції,
знаходить її обґрунтованою виходячи з наступного.

Відповідно
до ст.
148 ч. 1 КПК України, запобіжні
заходи застосовуються до підозрюваного,
обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у
кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання
процесуальних рішень.

Як
вбачається з матеріалів справи,
суд, при розгляді подання
слідчого про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_1 запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту і в послідуючому відмовивши в обранні такого виходив з
того, що останній має постійне місце
проживання, сім'ю, характеризується позитивно, а слідчим не надано даних про можливість його
ухилення від слідства та суду,
перешкоджанню встановленню істини по справі або продовження злочинної
діяльності. Обвинувачення у вчиненні злочину,
за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі понад три роки не
визнано безумовною підставою для обрання такого заходу.

Разом з
тим у своїй постанові суд не навів переконливих доводів на користь того, що відносно ОСОБА_1, який обвинувачується в скоєнні

тяжкого злочину за
попередньою змовою з ОСОБА_2, вчиненого до того ж в стані алкогольного сп'яніння
можливо було обрати менш суворий запобіжний захід, а ніж взяття під варту.

При
цьому звертає увагу той факт, що майже
одні і ті ж самі обставини стали підставою як для відмови слідчому в
задоволенні подання щодо ОСОБА_1, так і
в задоволенні такого подання відносно ОСОБА_2 та обрання йому запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту. Як вбачається з матеріалів кримінальної
справи, вказані подання розглядались в
один день одним і тим же складом суду.

За
обставин, коли постанова суду винесена
без ретельного урахування всіх обставин,
її не можна визнати законною та обґрунтованою, в зв'язку з чим вона підлягає скасуванню з
направленням подання на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, під час якого врахувати наведене та прийняти
рішення, яке б відповідало вимогам
закону.

Керуючись ст.
ст. 165-2, 382 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Чернігівського району задовольнити.

Постанову
Чернігівського районного суду від 10 липня 2007 року, якою відмовлено слідчому в обранні
запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо обвинуваченого ОСОБА_1 -
скасувати, а справу за поданням слідчого
повернути на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі.