Справа № 352/1934/14-к
Провадження № 1-кс/352/239/14
У Х В А Л А

02 вересня 2014 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю скаржника ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу потерпілого ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

Потерпілий ОСОБА_2 27.08.2014 р. звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 15.08.2014 р. про закриття кримінального провадження.

Скаргу обґрунтовував тим, що оскаржуваною постановою закрито кримінальне провадження № 0000169 за фактом ДТП, яка мала місце 06.02.2013 р. поблизу с. Чукалівка Тисменицького району, внаслідок якої загинув його син ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_8 складу вказаного кримінального правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова прийнята слідчим передчасно, без повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин ДТП. Попередні постанови слідства про закриття даного кримінального провадження двічі скасовувались ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду від 10.06.2013 р. та від 15.11.2013 р. Однак, недоліки досудового слідства, про які йшла мова в останній ухвалі від 15.11.2013 р., усунуті не були. Слідчий оперує показаннями водія ОСОБА_8 , який вказував, що рухався по своїй смузі руху зі швидкістю 60 км/год. з ввімкненим ближнім світлом фар, при появі пішохода ОСОБА_7 на своїй смузі руху не застосував екстреного гальмування, а виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому на своїй смузі руху допустив наїзд на пішохода, який стояв. Такі показання вказують на порушення водієм вимог п.12.3 ПДР України. Очевидним є факт, що водій ОСОБА_8 у порушення вимог п.12.3 ПДР не застосував екстрене гальмування, що дає підстави сумніватися у достовірності його показань щодо швидкості керованого ним автомобіля в 60 км/год. Слідством детально не встановлено місце знаходження пішохода по відношенню до елементів дороги, оскільки огляд місця події проводився після того, як пішохода забрала швидка допомога; слідчий не допитав працівників швидкої допомоги, які виїжджали на місце пригоди, стосовно місця виявлення потерпілого, його положення відносно елементів дороги; на експертизу для встановлення місця наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_7 надано лише копію протоколу огляду місця події та план-схеми до нього, що ставить під сумнів об`єктивність висновку транспортно-трасологічної експертизи № 09/17-79 від 26.03.2013 р. стосовно місця проїзної частини відносно елементів дороги, де відбувся наїзд. Вважає, що водій допустив порушення вимог ПДР, оскільки рухався зі швидкістю, яка була більшою від допустимої в темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, взимку, в умовах ожеледиці.

Скаржник та його адвокат у судовому засіданні скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні з доводами скарги не погодився, вважаючи оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, просив у задоволенні скарги відмовити.

Вислухавши пояснення скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що оскаржуваною постановою начальника СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 15.08.2014 р. закрито кримінальне провадження № 0000169 від 07.02.2013 р. за фактом ДТП, внаслідок якої загинув ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_8 складу вказаного кримінального правопорушення.

06.02.2013 р. близько 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «ISUZU TROOPER» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Н-10 «СтрийЧернівці» у напрямку від с. Драгомирчани до с. Чукалівка Тисменицького району Івано-Франківської області, на під`їзді до с. Чукалівка на неосвітленій ділянці дороги вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який був доставлений в Івано-Франківську ОКЛ, де від отриманих внаслідок ДТП тілесних ушкоджень помер.

Попередні постанови слідства про закриття даного кримінального провадження двічі скасовувались ухвалами слідчого судді Тисменицького районного суду від 10.06.2013 р. та від 15.11.2013 р. Однак, недоліки досудового слідства, про які йшла мова в останній ухвалі від 15.11.2013 р., не усунуті.

Слідством детально не встановлено місце знаходження пішохода по відношенню до елементів дороги, оскільки огляд місця події проводився після того, як пішохода забрала швидка допомога; слідчий не допитав працівників швидкої допомоги, які виїжджали на місце пригоди, стосовно місця виявлення потерпілого, його положення відносно елементів дороги; на експертизу для встановлення місця наїзду автомобіля на пішохода ОСОБА_7 слідчий надав лише копію протоколу огляду місця події та план-схеми до нього, що ставить під сумнів об`єктивність висновку транспортно-трасологічної експертизи № 09/17-79 від 26.03.2013 р. стосовно місця проїзної частини відносно елементів дороги, де відбувся наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

Необґрунтованим слід вважати посилання слідства на сухість дорожнього покриття на момент ДТП, що відповідно враховувалось при проведенні автотехнічних експертиз, з огляду на наявність в матеріалах кримінального провадження інформаційних довідок Івано-Франківського обласного центру з гідрометеорології від 26.04.2013 р. та від 18.07.2013 р., що вказують на наявність на дорозі на момент ДТП ожеледиці, які слідством належно не спростовані. Долучення до матеріалів кримінального провадження замість наявної у ньому копії фототаблиці до протоколу огляду місця події від 06.02.2013 р. її кольорового оригіналу могло б розвіяти сумніви і дати однозначну відповідь на запитання про стан дорожнього покриття.

Залишились невстановленими обставини, як повинен був рухатись у даній ситуації, з урахуванням наявності на дорозі ожеледиці, водій ОСОБА_8 , дотримуючись вимог п.12.2 ПДР України, з урахуванням видимості дороги у напрямку руху 36,7 м, та чи мав він технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, якого побачив на відстані 29,2 м, застосувавши екстрене гальмування у відповідності з вимогами п.12.3 ПДР України.

З огляду на викладене, приходжу до висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без повного і всебічного з`ясування всіх обставин справи, тому підлягає до скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Скасувати постанову начальника СВ Тисменицького РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 15 серпня 2014 року про закриття кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1