Справа № 569/1564/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження №0008296 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, не працює, одружений, раніше судимого: останній раз 25 листопада 2010 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України на три роки позбавлення волі, звільнений 21 червня 2013 року по відбуттю покарання,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

Встановив:

ОСОБА_4 , 25 грудня 2014 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою по АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia X2 Black», вартістю 1039 грн., чим завдав ОСОБА_5 шкоди на вказану суму.

ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, суду показав, що 20 грудня 2014 року близько 20 години, він перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 скористався тим, що за ним ніхто не спостерігає, взяв у сумочці потерпілої ОСОБА_5 її мобільний телефон марки «Nokia X2 Black», поклав його в карман своїх штанів, далі вийшов з квартири і поїхав додому. На слідуючий день телефон здав в ломбард за 150 грн. Про вчинене щиро розкаявся, шкоду потерпілій відшкодував.

Відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження. При цьому суд зясував чи правильно розуміють обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочину, дані про особу ОСОБА_4 , обставини , які пом`якшують покарання.

Щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування збитків потерпілому, суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, як особа обвинувачений характеризується посередньо, перебуває на обліку в лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, має сімю та постійне місце проживання.

При таких даних суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання передбачене санкцією статті інкримінованого йому злочину.

Цивільний позов у даній справі не заявлений.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу сто неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700.00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 98.28 грн.

На вирок суду протягом тридцяти діб учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з дня проголошення вироку.

Суддя: ОСОБА_1