Справа № 11а-234/2007 Головуючий
ст.307ч.3 КК Доповідач:
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року березня 20
дня Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Львівської області в складі:

Головуючого
Пайонкевича Т.Т. Суддів Яременка О.Д., Танечника І.І. З участю Дудинської Т.М.
та адвокатів

розглянули у
відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальну справу за

апеляціями
адвоката ОСОБА_1 та
засудженого ОСОБА_2

на вирок
Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області від 11 грудня 2006

року.

Цим вироком

ОСОБА_3,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
уродженець та житель с Сілець
Кам"янка-Бузького району Львівської області, українець, громадянин
України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, несудимий, працюючий
електрозварювальником ЗАТ Кам"янка-Бузького заводу продтоварів засуджений
за ст.307 ч.З КК України із застосуванням ст.69 КК України на 2

роки позбавлення
волі без конфіскації всього особисто йому належного майна;

ОСОБА_4,
народження ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
уродженець та житель с Сілець
Кам"янка-Бузького району Львівської області, українець, громадянин
України, з середньою освітою, одружений, несудимий, непрацюючий засуджений за
ст.307 ч.З КК України із застосуванням ст.69 КК України на 2 роки позбавлення
волі без конфіскації всього особисто йому належного майна;

ОСОБА_2,
народження ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
уродженець та житель с Сілець
Кам"янка-Бузького району Львівської області, Українець, громадянин
України, з середньо-спеціальною освітою, одружений, в порядку ст.89 КК України
не є судимий, непрацюючий засуджений за ст.307 ч.3 КК із застосуванням ст.69 КК
України на 5 років
позбавлення волі без конфіскації всього особисто йому належного майна.

2

Вирішено питання
речових доказів та судових витрат по справі.

Засуджені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знаходяться під вартою з 13.09.2005 року, а
засуджений ОСОБА_2 - з 11.12.2006 року.

ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 визнані винними і засуджені за
те, що ОСОБА_3 в кінці серпня 2005
року, перебуваючи на околиці біля с
Сілець Кам"янка- Бузького району Львівської області, де він проживає,
на узбіччі дороги знайшов головки соломи маку в сухому стані, які з наміром
незаконного придбання і зберігання наркотичних засобів з метою збуту, за
допомогою палки подробивши, в подальшому зберігав у прибудові будинку за місцем
свого проживання , в
господарському мішку.

13.09.2005 року
близько 00-30 години
ОСОБА_3, перебувачи в с Сілець
Кам"янка-Бузького району Львівської області за попередньою змовою та в
групі з ОСОБА_4 та ОСОБА_2, намагались незаконно збути за 600 грн.
невстановленій слідством особі мішок з подрібненою рослинною масою
світлокоричневого кольору. Однак, злочинні дії останніх були викриті
працівниками міліції, якими було вилучено виявлену макову солому, вага якої у
сухому плані становить 10.250
грам.

В апеляції адвокат ОСОБА_1 зазначив про неповноту судового слідства по
справі ОСОБА_2, оскільки
той не визнав своєї винуватості у скоєнні злочину. Разом з тим, просив
пом'якшити обране судом покарання засудженому ОСОБА_2

В апеляції засуджений ОСОБА_2 покликався на те, що він став випадковим
свідком збуту засудженим ОСОБА_4 макової соломки невідомій особі, є непричетним
до скоєння цього злочину, тому безпідставно засуджений до 5 років
позбавлення волі. Просив вирок скасувати, змінити йому міру запобіжного заходу
на підписку про невиїзд, а справу направити на новий судовий розгляд. Засуджені
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вирок не оскаржили.

Заслухавши доповідача, міркування засудженого про необхідність скасування
строку, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція
адвоката ОСОБА_1
підлягає до часткового задоволення, а апеляція засудженого ОСОБА_2 до
задоволення не підлягає.

Матеріалами
справи, зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами, вина ОСОБА_2 у
скоєнні інкримінованого йому злочину, при вказаних у вироку обставинах повністю
доказана, хоча він її не визнав та пояснив в судовому засіданні, що на початку
вересня 2005 року
біля його будинку в с Сілець
зупинився автомобіль марки ВАЗ-2108 білого кольору, але номерних знаків не
пам'ятає. Із вказаного автомобіля вийшов невідомий йому чоловік - худорлявої тіло
будови, ростом близько 185
см. Підійшовши до нього, він запитав, чи немає він на продаж макової
соломки. На що він йому відповів, що не займається вирощуванням та продажем
маку. Тоді цей невідомий чоловік на ім»я ОСОБА_5 сказав, що ще раз приїде в
село та попросив його дізнатися чи хтось в селі продає макову солому. Через декілька
днів він зустрів свого односельчанина ОСОБА_4, який запитав в нього чи знає він
людей, які б могли придбати макову соломку. У зв'язку з чим він розповів
ОСОБА_4 про свою зустріч та розмову з невідомим йому чоловіком на ім"я
ОСОБА_5, який хотів купити макову солому, і те що він обов'язково приїде в
село. ОСОБА_4 попросив щоб повідомили йому, коли приїде цей чоловік, оскільки в
нього на продаж є макова солома. 12.09.2005
року близько 22-20 години
біля його подвір"я зупинився автомобіль, з якого вийшов незнайомий чоловік
на ім»я ОСОБА_5. Він зразу повідомив йому, що знайшов чоловіка, який може
продати макову солому. На що чоловік на ім»я ОСОБА_5 попросив познайомити його
з цією людиною. Погодившись на це, він пішов до

3

дому ОСОБА_4 та повідомив йому
що приїхав чоловік, який хоче купити макову солому. ОСОБА_4 сказав, що в даний
час в нього немає макової соломи, але вона зберігається в його сусіда ОСОБА_3 , тому попросив
його з незнайомим чоловіком почекати в нього на подвір'ї. Через декілька хвилин
ОСОБА_4 повернувся разом з ОСОБА_3 В руках в них був мішок, в якому знаходилась
, як він зрозумів,
макова солома. Невідомий чоловік на ім»я ОСОБА_5 почав за допомогою півлітрової
банки переміряти кількість макової соломи. Перемірявши, він сказав, що в мішку знаходиться
130 банок
макової соломи і що він готовий за це заплатити 600 гривень, на що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зразу ж погодились.
Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 взяли мішок із маковою соломою та понесли до
машини, де невідомий чоловік повинен був з ними розрахуватись. Вийшовши на
дорогу, всі почули крик „втікайте, міліція". Почувши це, він став втікати
з місця події. Що відбувалось далі йому невідомо, оскільки через два дні після
цього поїхав в м. Київ на заробітки, де пробув два місяці. Коли ж повернувся в
село, то йому стало відомо, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 затримала міліція, а його
розшукують. Дізнавшись про це, він добровільно прийшов в міліцію та написав
явку з повинною.

Крім викладеного, винуватість ОСОБА_2 у скоєному
стверджується й іншими доказами, дослідженими у встановленому порядку, а саме:

визнавальними
показаннями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні про те, що вони за
попередньою змовою з ОСОБА_2 вночі 13
вересня 2005 року в с Сілець
Кам"янка-Бузького району Львівської області намагались збути невідомій
особі мішок мелено'іТсоломи за 600
грн. У зв'язку з чим були затримані працівниками міліції, а ОСОБА_2 вдалося
втекти;

висновком фізико-хімічної експертизи №
979 від 21.09.2005 р. (а.с.
130-133) про те, що подрібнена
рослинна маса світло-коричневого
кольору, яка була вилучена в гр. гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є особливо небезпечним
наркотичним засобом, обіг яких заборонено -
маковою соломою, вага якої у сухому стані становила 10.250 грам. Суд першої
інстанції дав належну оцінку
всім зібраним по
справі об'єктивним доказам, які з достовірністю стверджують винуватість
засудженого ОСОБА_2 у незаконному
збуті наркотичного засобу,
вчиненого за попередньою змовою
групою осіб, в особливо великих розмірах.

Доводи апеляції адвоката та засудженого в тій частині
правильних висновків місцевого суду не спростовуються, стосуються обставин, які
органом досудового слідства і судом встановлені та достатні для висновку про
доведеність вини засудженого ОСОБА_2,
дії якого за ст.307 ч.З КК України кваліфіковано вірно.

На думку колегії
суддів, при призначенні міри покарання засудженому ОСОБА_2 судом першої
інстанції не дотримано принципу індивідуалізації покарання в порівнянні з
іншими співучасниками аналогічного злочину. У вироку суду відсутні будь-які мотиви
в обґрунтування суттєвої різниці в мірі покарання засудженим ОСОБА_3, ОСОБА_4
та засудженому ОСОБА_2 Враховуючи наведене, а також те, що роль засудженого
ОСОБА_2 у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.3 КК України, не є
визначальною, він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому обрана йому
міра покарання підлягає пом'якшенню.

4

При наведених обставинах колегія суддів прийшла до
висновку про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості
злочину та особі засудженого ОСОБА_2,
яке за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок його суворості.

У
зв'язку з чим, апеляція адвоката засудженого підлягає до часткового
задоволення.

Керуючись
ст.ст.362,366,372 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
адвоката ОСОБА_1
задоволити частково.

В задоволенні
апеляції засудженого ОСОБА_2 відмовити.

Вирок Кам"янка-Бузького районного суду Львівської
області від 11 грудня 2006 року відносно
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2 змінити.

На підставі ст.69 КК України вважати засудженим ОСОБА_2 за ст.307 ч.3 КК
України на 2 (два)
роки позбавлення волі без конфіскації всього особисто йому належного майна.

В решті вирок
залишити без змін.