У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати Верховного Суду України

у
кримінальних справах у складі:

Головуючого

Присяжнюк Т.І.

суддів

Вус С.М., Філатова В.М.

за участю прокурора

Казнадзея В.В.

потерпілих та засуджених

ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 і ОСОБА_4.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 17 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційними скаргами захисника
ОСОБА_5 та засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4. на вирок апеляційного суду Сумської
області від 5 січня 2007 року, яким

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

уродженку
с. Рогинці Роменського району

Сумської
області,

мешканку
м. Ромни,

раніше
не судиму -

засуджено:

за
ст.ст. 19 ч. 5, 93 п. “а” КК України 1960 року на 9 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного їй майна;

за
ст.ст. 19 ч. 5, 86 ч. 2 КК України 1960 року на 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного їй майна.

На
підставі ст. 42 ч. 1 КК України 1960 року ОСОБА_3 призначено покарання на 9
років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна.

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження,

уродженця
м. Ромни Сумської області,

мешканця
с. Степне Сумського району,

раніше
не судимого,

засуджено:

за
ст. 93 п. “а” КК України 1960 року на 14 років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного майна;

за
ст. 86 ч. 2 КК України 1960 року на 8 років позбавлення волі з конфіскацією
всього належного майна.

На
підставі ст. 42 ч. 1 КК України 1960 року ОСОБА_4 призначено покарання на 14
років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_3
та ОСОБА_4. засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

Так,
у першій половині дня 19 лютого 2001 року ОСОБА_6, яка працювала поштаркою,
зайшла до будинку АДРЕСА_1, де мешкала ОСОБА_3 та її діти - ОСОБА_4 і дві
неповнолітні доньки, для виплати пенсії по втраті годувальника.

ОСОБА_3
при отримані пенсії, побачила у ОСОБА_6 велику суму грошей і у неї виник умисел
на заволодіння грошима, проте розуміючи, що сама не зможе подолати опір
листоноші, підмовила свого сина на вчинення умисного вбивства з корисливих
мотивів потерпілої.

ОСОБА_4,
взявши металеву форму для випічки печива, завдав удари в область голови ОСОБА_6,
від яких остання впала на підлогу і померла.

Після
цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заволоділи грошима у сумі 2099 грн.35 коп. та товаром
на суму 95 грн. 10 коп., що належали шостому відділенню Роменського вузла
зв'язку Сумської дирекції Українського державного підприємства поштового
зв'язку “Укрпошта”.

У
касаційних скаргах:

захисник
ОСОБА_5 в інтересах засудженої ОСОБА_3 зазначає, що висновки суду щодо вини
засудженої в інкримінованих їй діяннях не підтверджуються доказами, що були
досліджені у судовому засіданні. Вважає, що суд безпідставно віддав перевагу
показанням засудженого ОСОБА_4. Просить вирок скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд;

засуджена
ОСОБА_3 просить вирок щодо неї скасувати. На обґрунтування своїх вимог вказує
на те, що до розбійного нападу та вбивства листоноші не мала ніякого
відношення, а про обставини вчиненого їй стало відомо зі слів свого сина
-ОСОБА_4. Стверджує, що не підбурювала його на вчинення вказаних злочинів;

засуджений
ОСОБА_4 просить вирок щодо нього скасувати, а справу направити на додаткове
розслідування, мотивуючи тим, що не мав умислу на вчинення розбійного нападу, а
вбивство листоноші ОСОБА_6 відбулося, оскільки ОСОБА_3 спровокувала його на
це.

Заслухавши
доповідь судді, виступи засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4. на підтримання своїх
касаційних скарг, потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_2, які просили вирок залишити без
зміни, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи скарг, колегія суддів вважає, що касаційні скарги
захисника ОСОБА_5 та засуджених не підлягають задоволенню з таких підстав.

До висновку про винність засуджених у злочинах, за які їх засуджено, суд
дійшов на підставі доказів, перевірених у судовому засіданні, яким дав належну
оцінку у вироку.

Посилання
у касаційних скаргах захисника та засудженої ОСОБА_8 про те, що вона не підбурювала свого сина на вбивство листоноші з
корисливих мотивів є непереконливими і спростовуються наведеними у вироку
доказами.

Зокрема,
у написаній власноручно явці з повинною ОСОБА_4 повідомив про вчинений ним
розбійний напад на листоношу та її умисне вбивство. При цьому, засуджений
вказав, що його мати - ОСОБА_3, зайшовши на кухню, сказала, що у ОСОБА_6 є
гроші. Він узяв чи то сковорідку, чи то предмет для випічки, ударив потерпілу в
область шиї. Коли вона упала, то мати забрала гроші.

Із
протоколу відтворення обстановки та обставин події убачається, що ОСОБА_4
вказав і пояснив, при яких обставинах він, підбурюваний матір'ю ОСОБА_3, вчинив
умисне вбивство з корисливих мотивів листоноші.

Ці показання засудженого суд визнав достовірними,
оскільки вони стверджуються іншими доказами.

Так, у судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав частково. При цьому ствердив, що коли до них
у будинок зайшла листоноша, то мати йому сказала, що у ОСОБА_6 багато грошей і запропонувала йому їх забрати шляхом
вбивства. Він спочатку відмовлявся, а потім, схопивши, можливо, форму для
випічки печива, завдав одного удару в область потилиці листоноші. У подальшому ОСОБА_3 забрала гроші, а
він закопав труп потерпілої у підвалі.

Згідно з протоколом огляду місця події у господарстві ОСОБА_3 на дні погребу,
який знаходиться у сараї, виявлено пакет у якому знаходився череп людини,
кістки та одяг.

Із протоколу пред'явлення для впізнання предметів
вбачається, що ОСОБА_1 упізнав ці
предмети як такі, що належали його дружині.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи череп,
кістки, виявлені у господарстві ОСОБА_3, належать ОСОБА_6

Пояснення засудженого ОСОБА_4. про характер вбивства потерпілої знайшли своє
підтвердження у висновку судово-медичної експертизи.

Твердження
засудженої ОСОБА_3 про те, що під час
досудового слідства до неї застосовувалися недозволенні методи ведення слідства
є безпідставними і спростовуються проведеною прокурорською перевіркою, за
результатами якої винесено постанову про відмову у порушенні кримінальної
справи щодо працівників прокуратури м. Ромни за відсутністю події злочину.

Непереконливими
є і посилання засудженого ОСОБА_4.
щодо відсутності у нього умислу на вбивство ОСОБА_6 з корисливих мотивів, оскільки у судовому засіданні було достовірно
встановлено, що умисел засудженого був направлений саме на вбивство листоноші та заволодіння наявними у неї
грошима.

Таким
чином, наведеними і іншими, на які є посилання у вироку доказами, повністю
підтверджена вина ОСОБА_4. у вчиненні розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_6 та
її умисному вбивстві з корисливою метою, а ОСОБА_3 у підбурюванні до вчинення
вказаних злочинів.

Тому
злочинні дії ОСОБА_4. за ст.ст. 93 п. “а”, ст. 86 ч. 2 КК України 1960 року та
ОСОБА_3 за ст.ст. 19 ч. 5, 93 п. “а”; 19 ч. 5, ст. 86 ч. 2 КК України 1960 року
кваліфіковано правильно.

Призначене
засудженим покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України. ОСОБА_4 та ОСОБА_3
вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочини, що обґрунтовано враховано судом при
призначенні покарання.

Тому
призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та
попередження вчинення ними нових злочинів.

Керуючись
ст.ст. 395-396 КПК України, колегія суддів Верховного Суду України -

у х в а л и л а:

Касаційні
скарги захисника ОСОБА_5, засуджених ОСОБА_3 і ОСОБА_4. залишити без
задоволення, а вирок апеляційного суду Сумської області від 5 січня 2007 року
щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - без зміни.

Судді :