ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа№ 514/612/15-к Провадження по справі № 1-кп/514/64/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2015 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000981 від 11 жовтня 2014 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дмитрівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
10 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_5 допустив порушення вимог п.п. 2.3 (б) та 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, якими передбачено:
п. 2.3: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 10.2: «Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.».
Зокрема, в зазначений день та час, в світлу пору доби, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , здійснював рух з боку села Ярове Тарутинського району Одеської області в напрямку ділянки «17 км» асфальтованої дороги «Т-1645» сполученням «Виноградівка-Новоіванівка-Островне», по довільно накатаній дорозі, яка є виїздом з прилеглої території сільськогосподарського призначення.
Виїжджаючи із зазначеної прилеглої території на асфальтовану дорогу «Т-1645», яка за своїм рівнем знаходиться вище ніж рівень довільно накатаної дороги, по якій з боку села Виноградівка у напрямку села Рівне Тарутинського району Одеської області рухався автомобіль «ВАЗ-21081», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , водій ОСОБА_5 не дав йому дороги, здійснив виїзд на проїзну частину та допустив зіткнення передніми частинами кузовів транспортних засобів, керованих обома водіями.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водієві ОСОБА_8 , який загинув на місці пригоди, спричинені тілесні ушкодження у вигляді: садно по тильній поверхні лівої кисті; рана між 2 та 3 пальцями правої кисті; садна і синець правого колінного суглоба; синці по передній поверхні нижньої третини лівого стегна; крововилив в м`які тканини апоневротичного шолома; перелом грудини, лівих і правих ребер; крововилив під зовнішню оболонку серця, аорти, порожнистої вени; розрив всіх шарів стінки аорти; крововиливи в м`які тканини грудної клітки, загрудинного і заочеревкового простору; брижику шлунку. Вищевказані пошкодження утворились одномоментно, від дії тупих предметів і характерні для дорожньо-транспортної травми у салоні автомобіля. Дані тілесні ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Причиною смерті ОСОБА_8 є: закрита травма грудної клітини з розривом аорти і розвинута тампонада серця, на що вказує перелом грудини, ребер; крововилив під зовнішню оболонку серця, аорти, порожнистої вени; розрив всіх шарів стінки аорти; наявність рясної крові в порожнині перикарда.
Смерть ОСОБА_8 полягає в прямому причинному зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав себе повністю винним в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив суду, що 10 жовтня 2014 року приблизно о 12 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ-21043», виїжджаючи із прилеглої території на асфальтовану дорогу, здійснюючи поворот наліво, він не дав дороги автомобілю під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , здійснив виїзд на проїзну частину та допустив зіткнення передніми частинами кузовів транспортних засобів, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження, від яких він загинув на місці пригоди. Одразу намагався надати потерпілому першу допомогу, але марно. Керував автомобілем в тверезому стані, водійський стаж складає десять років, раніше до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не притягувався.
У вчиненому він розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_6 , дружина загиблого ОСОБА_8 , пояснила суду, до дня, коли сталася зазначена дорожньо-транспортна пригода, вона не була знайома з обвинуваченим, коли вона приїхала на місце вчинення ОСОБА_10 злочину, він підійшов до неї, просив в неї пробачення за вчинене, щиро каявся, а тому вона його пробачила за скоєне, будь-яких претензій до нього не має, просить суворо його не карати. Також пояснила, що обвинувачений ОСОБА_10 в разі необхідності надає їй допомогу.
Окрім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина підтверджується і іншими письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Зокрема, відповідно до висновків експертів при проведенні:
транспортно-трасологічної експертизи № 11/А-716 від 21 листопада 2014 року, при моделюванні поєднання легкового автомобіля ВАЗ-21081 і автомобіля ВАЗ-21043 з урахуванням висоти розташування, характеру локалізації та ступеня вираженості, наявних у них слідів і ушкоджень, експертом було встановлено, що мало місце поперечне, косе, блокуюче ліве зіткнення і в початковий момент зіткнення сталося контактування лівого кута переднього бампера, переднього лівого крила автомобіля ВАЗ-21043 з середньою частиною переднього бампера автомобіля ВАЗ-21081 на відстані приблизно 0,65 м від його лівої бічної поверхні;
транспортно-технічної експертизи № 11/А -717 від 27 листопада 2014 року, рульове управління, гальмівна система, ходова частина легкового автомобіля ВАЗ-21081, реєстраційний номер НОМЕР_2 безпосередньо перед ДТП не мали несправностей, що тягнуть раптову втрату керованості або порушення стійкості руху цього автомобіля;
транспортно-технічної експертизи № 11/А -718 від 27 листопада 2014 року, рульове управління і ходова частина автомобіля ВАЗ-21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 безпосередньо перед ДТП знаходилося в працездатному стані і забезпечували водієві можливість руху і утримання автомобіля у вибраному ним напрямі. У цих системах не було несправностей, які могли обумовити раптове для водія відведення автомобіля від обраного ним напрямку або відмова системи. Гальмівна система цього автомобіля задовго до моменту настання ДТП була технічно несправною з причини наскрізного пошкодження трубопроводу правого заднього колеса.
автотехнічної експертизи № 836 від 20 березня 2015 року, дії водія автомобіля ВАЗ-21043, які не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із ДТП;
автотехнічної експертизи № 1947 від 27 квітня 2015 року, дії водія автомобіля ВАЗ-21043, які не відповідали вимогам п. 10.2 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку із ДТП.
Відповідно до Протоколу медичного огляду № 142 від 10 грудня 2014 року ОСОБА_5 знаходився в тверезому стані.
Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 та те, що він не оспорює фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним і суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілої, дослідженням висновків експертів та доказів, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
Суд дійшов висновку, що вчинене з необережності діяння обвинуваченого ОСОБА_5 , яке не відповідає вимогам п.п. 2.3. (б) та 10.2. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, перебуває у причинному зв`язку із передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками смертю потерпілого ОСОБА_8 , а відтак правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, незворотність наслідків вчиненого діяння, особу винного, а також обставини, що пом`якшують покарання, і вважає за можливе призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом в тверезому стані, вчинив необережний злочин, потерпіла будь-яких претензій до нього не має, вину визнав повністю, в скоєному щиро розкаюється, раніше не судимий, суд вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Окрім того, потерпіла ОСОБА_6 надала суду письмову заяву, в якій просить не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_5 права керувати транспортними засобами, позаяк він зобов`язався допомагати їй, у тому числі за необхідності безкоштовно надавати транспортні послуги.
Також, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, скарг на нього від мешканців громади не надходило, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнав повністю свою вину, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання та ізоляції від суспільства, а тому до ОСОБА_9 можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку.
Долю речових доказів у справі необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, цивільні позови не заявлялись.
Також, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь держави документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів, на загальну суму 4324,62 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання у виді п`яти років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.
Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В силу положень ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 червня 2015 року.
Речові докази у справі, а саме:
автомобіль «ВАЗ-21043», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , - вважати повернутим володільцю ОСОБА_5
автомобіль «ВАЗ-21081», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на загальну суму 4324,62 грн., пов`язані із залученням експертів:
- 2211,30 грн. за проведення транспортно-трасологічної експертизи № 11/А-716 від 21 листопада 2014 року;
- 442,26 грн. за проведення транспортно-технічної експертизи № 11/А -717 від 27 листопада 2014 року;
- 442,26 грн. за проведення транспортно-технічної експертизи № 11/А -718 від 27 листопада 2014 року;
- 614,40 грн. за проведення автотехнічної експертизи № 836 від 20 березня 2015 року;
- 614,40 грн. за проведення автотехнічної експертизи № 1947 від 27 квітня 2015 року.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Копію вироку обвинуваченому та прокурору вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1