Справа № 1-28/2007 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 року. м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді Таратіна В.О.

при секретарі Пономаренко Т.В.,

з участю прокурора Сапейко
К.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золотоноша кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Алмата Казахстан, житель АДРЕСА_1, українця, громадянина України, освіта
середня, неодруженого,
військовозобов'язаного, не працюючого, раніше не судимого, - у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України;

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, жительки АДРЕСА_1, українки, громадянки України, освіта середня, розлученої, не
працюючої, раніше не судимої,- у вчиненні злочинів, передбачених
ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України;

ВСТАНОВИВ

10 грудня 2006 року близько 18 години ОСОБА_1та ОСОБА_2, за попередньою змовою між собою, проникли на
охоронювану фізичною охороною територію літнього табору МТФ СТОВ
«Агрофірми Маяк» в с Піщана Золотоніського району -Черкаської
області, звідки умисно, таємно, шляхом подріблення, викрали елемент
транспортера ТСН-160А (кругло ланковий ланцюг)
вартістю 1335,80грн, яка належить СТОВ «Агрофірми Маяк», однак не змогли
розпорядитися викраденими шматками металевої стрічки транспортера, оскільки
були затримані працівниками Золотоніського МРВ на місці вчинення
крадіжки. Свою вину ОСОБА_1у вчиненні
злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України визнав повністю і по суті пред'явленого обвинувачення
пояснив, що 10 грудня 2006 року вдень він разом зі своєю дружиною ОСОБА_2
їздшіи в село Піщана Золотоніського району Черкаської області у особистих справах та коли поверталися додому, то
побачили, що на території літнього
лагера, що розташований на СТФ №2 лежить металевий цепок від транспортера. Все було там відчинено, розвалено і позаростало бур'яном. Потім вони вирішили поїхати
додому і взяти причеп, для того, щоб забрати той металевий цепок. Так близько 17 години, коли потемніло, він разом зі своєю
дружиною, його власним автомобілем Ваз 2103 д.н. НОМЕР_1 та причепом, якого
взяв у ОСОБА_3, батька його дружини, якому про те,
що хотів ним перевезти нічого не говорив, повернулися в село Піщана Золотоніського району Черкаської області на СТФ
№2. На території СТФ він заїхав до літнього лагера і побачив,
що на асфальті лежить вище описаний металевий цепок від транспортера. Потім вони стягнули
металевий цепок від транспортера і погрузили його на причеп і збиралися
"їхати, але в цей час були затримані правниками СТОВ «Агрофірми Маяк» і
потім приїхали працівники міліції. Свою в
вчиненому визнає повністю в чому і розкаюється. Свою вину ОСОБА_2 свою вину у вчиненні злочину
передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК
України визнала повністю і по суті пред'явленого обвинувачення пояснила, що 10 грудня 2006 року вдень вона разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_1 їздили в село
Піщана Золотоніського району Черкаської області у особистих справах та коли
поверталися додому, то побачили, що
на території літнього лагера, що розташований на СТФ №2 лежить металевий цепок від транспортера. Все було там відчинено, розвалено і
позаростало бур'яном. Потім вони вирішили поїхати додому і взяти
причеп, для того щоб забрати той металевий цепок. Так близько 17 години, коли потемніло, вона разом зі своїм чоловіком, його
власним автомобілем Ваз 2103 д.н. НОМЕР_1 та прицепом, якого вони взяли у ОСОБА_3, її батька, якому про те, що хотіли ним перевезти нічого не говорили, повернулися в
село Піщана Золотоніського району Черкаської області на СТФ №2. На території
СТФ заїхали до літнього лагера і побачили, що на асфальті лежить вище описаний металевий цепок від транспортера. Потім вони стягнули металевий цепок від транспортера і погрузили його на причеп і збиралися їхати,
але в цей час були затримані правниками СТОВ «Агрофірми Маяк» і
потім приїхали працівники міліції.

2

Суд визнає
недоцільним дослідження доказів обставин справи, оскільки дані обставини ніким
не -. оспорюються, положення ст. 299 КОК
України учасникам розгляду справи роз'яснені та зрозумілі.

Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не
заперечують проти цього, вимоги ст. 299 КПК України їм
зрозумілі, вину визнають повністю.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1. доведена,
його дії органом досудового слідства кваліфіковані правильно: за ч. 2 ст. 15,
ч.3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у
сховище, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 доведена, її
дії органом досудового слідства кваліфіковані
правильно: за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка),
поєднане з проникненням у сховище, вчинене за попередньою
змовою групою осіб.

Обставинами, що пом'якшують відповідальність ОСОБА_1. суд визнає щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину;
обставин, що обтяжують відповідальність підсудного ОСОБА_1., суд не вбачає.

Обставинами, що пом'якшують відповід&чьність ОСОБА_2 суд визнає щире
каяття, активне сприяння розкриттю злочину;
обставиною, що обтяжують відповідальність підсудної ОСОБА_2. суд не
вбачає..

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину та особу
підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не
судимий, і враховуючи наявність пом'якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих, суд вважає за можливим обмежитись мінімальною
мірою покарання, передбаченою санкцією ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК
України та застосувати до нього положення ст. 75 КК України.

Призначаючи покарання підсудній ОСОБА_2 суд враховує характер та ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину та особу
підсудної, яка за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима, і враховуючи наявність пом'якшуючої обставини
та відсутність обтяжуючих, суд вважає за можливим
обмежитись мінімальною мірою покарання, передбаченою санкцією ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та застосувати до неї положення
ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 321-343 КПК
України, суд ,-

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185
КК та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування покарання
з випробуванням, надавши іспитовий термін 1 (один) рік.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України
зобов'язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.
185 КК та призначити покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену від відбування покарання з
випробуванням, надавши іспитовий термін 1 (один) рік.

На підставі п.3 ч.1 ст.76 КК України зобов'язати засуджену повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи,
навчання.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_1. та ОСОБА_2. залишити попередні -
підписку про невиїзд.

Судові витрати в сумі 290 грн. 56 коп. за проведення товарознавчої
експертизи віднести на рахунок держави.

Речові докази
по справі - елемент транспортера (кругло ланковий ланцюг) залишити в користуванні
власника СТОВ «Агрофірма Маяк».

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через
Золотоніський міськрайонний суд на протязі 15 діб.