Справа № 127/9209/13-к
Провадження №11-кп/772/290/2013
Головуючий у суді 1-ї інстанції:
Доповідач : Спринчук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2013 року Колегія суддів судової
палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Вінницької області в
складі:

головуючого судді
Спринчука В.В.,

суддів
Кривошеї А.І., Бурденюка С.І.,

при секретарі
Луполі М.А.

з участю прокурора
Миколайчука Д.Г.,

обвинуваченого
ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці 23 грудня 2013 року
кримінальне провадження за
апеляційною скаргою заступника
прокурора Вінницької області
Хоменчука О.А. на вирок Вінницького
міського суду Вінницької області від 16
серпня 2013 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не судимого,

визнано винуватим в скоєнні
правопорушень за ч.1,2 ст.190, ч.1 ст. 357,ч.1
ст.353 КК України і призначено узгоджене
сторонами покарання:

за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в
розмірі 850 грн;

за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження
волі строком на 1 рік;

за ч.1 ст.353 КК України у виді обмеження
волі строком на 1 рік;

за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження
волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 70 КК України призначено
покарання за сукупністю злочинів у
виді обмеження волі строком на 1 рік 2
місяці та штрафу в розмірі 50
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян, який відповідно до вимог ст.72
КК України виконується самостійно. На
підставі ст.75 КК України від відбування
призначеного покарання звільнено з
випробуванням, якщо він в період
іспитового строку 1 рік не скоїть
нового злочину. Відповідно до ст.76 КК
України покладено обов'язки не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу орга ну
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання та навчання,
періодично з'являтись для реєстрації в
кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 11.11.2012
близько 12 години, перебуваючи в
приміщенні квартири АДРЕСА_1, з метою
незаконного заволодіння чужим майном,
видаючи себе за працівника міліції,
запропонував ОСОБА_3 допомогу у
вирішенні питання про отримання
посвідчення водія, після чого,
зловживаючи її довірою переслідуючи
мету наживи та корисливі спонукання,
шляхом обману, отримав у ОСОБА_3 кошти в
сумі 300 доларів США, що станом на час
вчинення злочину еквівалентно 2397,90
грн., не маючи при цьому повноважень на
здійснення видачі, заміни водійських
посвідчень.

Не зупиняючись на досягнутому, 21.12.2012
близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_2,
перебуваючи в приміщенні ТРЦ "Атом", по
вул. 30 - річчя Перемоги, 9 в м. Вінниці,
керований єдиним умислом, спрямованим
на шахрайське заволодіння майном
ОСОБА_3, під приводом надання допомоги у
отриманні водійського посвідчення
заволодів грошовими коштами, належними
потерпілій ОСОБА_3, в розмірі 1800 грн.
Крім того, 21.12.2012 близько 18 години
ОСОБА_2, перебуваючи в приміщенні
квартири АДРЕСА_2, керований єдиним
умислом, спрямованим на шахрайське
заволодіння майном ОСОБА_3, під
приводом надання допомоги у отриманні
водійського посвідчення заволодів
грошовими коштами, належними
потерпілій ОСОБА_3, в розмірі 300 доларів
США, що станом на час вчинення злочину
еквівалентно 2397,90 грн. Крім того, 13.01.2013
о 14 годині ОСОБА_2, перебуваючи в
приміщенні квартири АДРЕСА_3, керований
єдиним умислом на заволодіння чужим
майном, шляхом зловживання довірою
ОСОБА_3, отримав у неї кошти в сумі 300
доларів США, що станом на час вчинення
злочину еквівалентно 2397,90 грн. Таким
чином ОСОБА_2 заволодівши вказаними
коштами, розпорядився ними на власний
розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_3
матеріальну шкоду на вказану суму на
загальну суму 8993,7 гривень.

Продовжуючи свою злочину діяльність,
ОСОБА_2 14.12.2012 близько 13 години 00 хвилин,
перебуваючи в приміщенні Аграрного
університету по вул. Сонячній, 3 в м.
Вінниці, з метою незаконного
заволодіння чужим майном, видаючи себе
за працівника міліції, запропонував
ОСОБА_4 допомогу у вирішенні питання
про отримання посвідчення водія, після
чого, зловживаючи її довірою,
переслідуючи мету наживи та корисливі
спонукання, шляхом обману, діючи
повторно, отримав у ОСОБА_4 кошти в сумі
1800 грн., не маючи при цьому повноважень
на здійснення видачі, заміни
водійських посвідчень. Таким чином
ОСОБА_2, заволодівши вказаними коштами,
розпорядився ними на власний розсуд,
чим завдав потерпілій ОСОБА_4
матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_2 21.12.2012 близько 14
години, перебуваючи поблизу ТРЦ "Атом"
по вул. 30 - річчя Перемоги, 9 в м. Вінниці,
з метою незаконного заволодіння чужим
майном, запропонував ОСОБА_5 допомогу у
вирішенні питання про отримання
посвідчення водія, після чого,
зловживаючи його довірою, переслідуючи
мету наживи та корисливі спонукання,
шляхом обману, діючи повторно, отримав
у ОСОБА_5 кошти в сумі 1300 грн., не маючи
при цьому повноважень на здійснення
видачі, заміни водійських посвідчень.
Таким чином ОСОБА_2, заволодівши
вказаними коштами, розпорядився ними
на власний розсуд, чим завдав
потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду
на вказану суму.

Далі, ОСОБА_2, 21.12.2012 близько 14 години 30
хвилин, перебуваючи поблизу трамвайної
зупинки "імені академіка Ющенка" в м.
Вінниця, з метою незаконного
заволодіння чужим майном, запропонував
ОСОБА_6 допомогу у вирішенні питання
про отримання посвідчення водія, після
чого, зловживаючи його довірою,
переслідуючи мету наживи та корисливі
спонукання, шляхом обману, діючи
повторно, отримав у ОСОБА_6 кошти в сумі
3000 грн., не маючи при цьому повноважень
на здійснення видачі, заміни
водійських посвідчень. Таким чином
ОСОБА_2, заволодівши вказаними коштами,
розпорядився ними на власний розсуд,
чим завдав потерпілому ОСОБА_6
матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_2 21.12.2012 близько 14
години 30 хвилин, перебуваючи поблизу
трамвайної зупинки "імені академіка
Ющенка" в м. Вінниця, з метою
незаконного заволодіння чужим майном,
запропонував ОСОБА_6 допомогу у
вирішенні питання про отримання
посвідчення водія, після чого,
зловживаючи його довірою, переслідуючи
мету наживи та корисливі спонукання,
шляхом обману, діючи повторно, отримав
у ОСОБА_6 кошти в сумі 3000 грн. та медичну
довідку про право керування
транспортним засобом видану на ім'я
ОСОБА_6, не маючи при цьому повноважень
на здійснення видачі водійських
посвідчень. У подальшому ОСОБА_2,
перебуваючи поблизу трамвайної
зупинки "Заболотного", шляхом підпалу
знищив медичну довідку про право
керування транспортним засобом видану
на ім'я ОСОБА_6

Продовжуючи свою злочинну діяльність,
ОСОБА_2 01.01.2013 о 13 годині, перебуваючи на
території домоволодіння АДРЕСА_5, з
метою незаконного заволодіння чужим
майном, видаючи себе за працівника
міліції, запропонував ОСОБА_7 допомогу
у вирішенні питання про повернення
посвідчення водія, після чого,
зловживаючи його довірою, переслідуючи
мету наживи та корисливі спонукання,
шляхом обману, діючи повторно, отримав
від ОСОБА_7 кошти в сумі 1200 грн., не маючи
при цьому повноважень на здійснення
повернення, видачі, заміни водійських
посвідчень. Таким чином, ОСОБА_2,
заволодівши вказаними коштами,
розпорядився ними на власний розсуд,
чим завдав потерпілому ОСОБА_7
матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 11.11.2012, 14.12.2012 та 01.01.2013 ОСОБА_2,
вчинив самовільне присвоєння звання
службової особи, поєднане із вчиненням
шахрайських дій щодо ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_7, а саме 11.11.2012 року, близько 12 год.
00 хв., перебуваючи в приміщенні
квартири АДРЕСА_4, з метою незаконного
заволодіння чужим майном, видаючи себе
за працівника міліції, запропонував
ОСОБА_3допомогу у вирішенні питання про
отримання посвідчення водія, після
чого, зловживаючи її довірою
переслідуючи мету наживи та корисливі
спонукання шляхом обману, отримав у
ОСОБА_3 кошти в сумі 300 доларів США,
еквівалент яких за офіційним курсом
Національного банку України на 11.11.2012
року становить 2397,90 грн., не маючи при
цьому повноважень на здійснення
видачі, заміни водійських посвідчень.

Крім того, ОСОБА_2, 14.12.2012 року близько
13.00 год., перебуваючи в приміщенні
Аграрного університету по вул..
Сонячній,3 м. Вінниці, з метою
незаконного заволодіння чужим майном,
видаючи себе за працівника міліції,
запропонував ОСОБА_4 допомогу у
вирішенні питання про отримання
посвідчення водія, після чого,
зловживаючи її довірою переслідуючи
мету наживи та корисливі спонукання,
шляхом обману, діючи повторно, отримав
у ОСОБА_4 кошти в сумі 1 800 грн., не маючи
при цьому повноважень на здійснення
видачі, заміни водійських посвідчень.

Крім того, ОСОБА_2, 01.01.2013 року
перебуваючи на території
домоволодіння АДРЕСА_5, з метою
незаконного заволодіння чужим майном,
видаючи себе за працівника міліції,
запропонував ОСОБА_7 допомогу у
вирішенні питання про повернення
посвідчення водія, після чого,
зловживаючи його довірою переслідуючи
мету наживи та корисливі спонукання,
шляхом обману, діючи повторно, отримав
у ОСОБА_7 кошти в сумі 1 200 грн., не маючи
при цьому повноважень на здійснення
повернення, видачі, заміни водійських
посвідчень.

08.04.2013 року між потерпілими ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з одного
боку та підозрюваним в кримінальному
провадженні № 0000259 від 08.04.2013 року
ОСОБА_2 з іншого боку на підставі ст.ст.
468, 469, 471 КПК України укладено угоду про
примирення між потерпілими та
підозрюваним, в зв'язку з тим, що 08.04.2013
року ОСОБА_2, висунута підозра у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених за ч.1 ст.190 КК України,
шахрайство - тобто незаконне
заволодіння чужим майном, шляхом
обману, за ч.2 ст.190 КК України
шахрайство - тобто незаконне
заволодіння чужим майном, шляхом
обману вчинене повторно, за ч. 1 ст.357 КК
України - тобто знищення офіційного
документу, за ч.1 ст.353 КК України,
самовільне присвоєння повноважень
працівника міліції.

Відповідно до угоди про примирення,
враховуючи його щире каяття та активне
сприяння розкриттю злочину, а також те,
що він добровільно відшкодував
завданий збиток, сторони погодились на
призначення покарання ОСОБА_2, за ч.1
ст.190 КК України у виді штрафу розміром
850 гривень; за ч.2 ст. 190 КК України -
покарання у виді обмеження волі
строком на 1 (один) рік; за ч.1 ст.353 КК
України - покарання у виді обмеження
волі строком на 1 (один) рік; за ч.1 ст.357
КК України - покарання у виді обмеження
волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України призначити
покарання за сукупністю злочинів у
виді обмеження волі строком на 1 (один)
рік 2 (два) місяці та штрафу в розмірі 50
неоподаткованю мінімумів доходів
громадян, який відповідно до вимог ст. 72
КК України виконується самостійно.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2
від відбування покарання та
встановлено іспитовий строк 1 рік.

Відповідно до п.п. 2,3,4, ч.1 ст.76 КК України
зобов'язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі
України на постійне місце проживання
без дозволу кримінально-виконавчої
інспекції повідомляти
кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання та навчання,
періодично з'являтися для реєстрації в
кримінально - виконавчу інспекцію.

В своїй апеляційній скарзі прокурор
просить вирок скасувати у зв'язку з
істотним порушенням вимог кримінально
процесуального закону, а кримінальне
провадження направити до прокуратури
м. Вінниці для здійснення досудового
розслідування в загальному порядку.

Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2
було висунуто підозру у вчиненні
кримінальних правопорушень за ч.1,2 ст.
190, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 353 КК України, тобто
одними діями шкоду завдано інтересам
приватних осіб, а іншими лише державним
інтересам, відповідно ж до вимог КПК
України в даному випадку укладання
угоди є недопустимим, тому суд мав би
відмовити в задоволенні угоди.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
який підтримав апеляційну скаргу,
просив вирок скасувати, в задоволенні
угоди відмовити, провадження направити
прокурору для здійснення
розслідування в загальному порядку,
обвинуваченого ОСОБА_2, який не
заперечував, перевіривши матеріали
кримінального провадження і
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що вона підлягає
до задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у
кримінальному провадженні може бути
укладено угоду про примирення між
потерпілим та підозрюваним,
обвинуваченим.

Відповідно ж до ч.4 ст.469 КПК України
угода про визнання винуватості між
прокурором та підозрюваним чи
обвинуваченим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості, тяжких злочинів,
внаслідок яких шкода завдана лише
державним чи суспільним інтересам.
Укладення угоди про визнання
винуватості у кримінальному
провадженні, в якому бере участь
потерпілий, не допускається.

Згідно зі ст. 55 КПК України потерпілим у
кримінальному провадженні може бути
фізична особа, якій кримінальним
правопорушенням завдано моральної,
фізичної або майнової шкоди, а також
юридична особа, якій кримінальним
правопорушенням завдано майнової
шкоди.

З наведеного вбачається, що підставою
укладення угоди про примирення
виступає факт примирення особи, яка
вчинила кримінальне правопорушення, з
потерпілим. Примирення є суб'єктивним
правом потерпілого і ніяким способом
він не може бути примушений до його
досягнення та укладення відповідної
угоди.

За таких обставин угоду про примирення
може бути укладено лише у тому разі,
коли кримінальне правопорушення
стосується приватних (особистих або
майнових) інтересів конкретної
фізичної особи або приватного інтересу
юридичної особи (яка не є державним чи
комунальним підприємством, установою),
тобто в межах розслідування
кримінального провадження має бути
наявна особа потерпілого (з яким
відбудеться примирення), оскільки саме
його волевиявлення має істотне
значення для притягнення до
кримінальної відповідальності
винного.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження, 08.04.2013
ОСОБА_2 висунуто підозру у вчиненні
кримінальних правопорушень
передбачених: ч.1 ст.190 КК України -
незаконне заволодіння чужим майном,
шляхом обману, де потерпілою є ОСОБА_3;
ч.2 ст.190 КК України - незаконне
заволодіння чужим майном, шляхом
обману вчинене повторно, де
потерпілими є ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7; ч.1 ст.357 КК України - знищення
офіційного документу, де потерпілим є
ОСОБА_8 та ч.1 ст.353 КК України -
самовільне присвоєння, поєднане із
вчиненням будь - яких суспільних
інтересів, де порушуються державні
інтереси.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд
перевіряє угоду на відповідність
вимогам КПК України та/або закону і у
разі якщо умови угоди суперечать
зазначеним вимогам та не відповідають
інтересам суспільства, на підставі п.п.
1, 2 ч.7 ст.474 КПК України, відмовляє в
затвердженні угоди.

Враховуючи те, що у вказаному
кримінальному провадженні одними
діями (ч.ч.1, 2 ст.190, ч.1 ст.357 КК України),
які ставляться в підозру ОСОБА_2 шкоду
завдано інтересам приватних осіб, а
іншими (ч.1 ст.353 КК України) - лише
державним інтересам, суд, розглядаючи
угоду про примирення між потерпілими
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та підозрюваним ОСОБА_2, мав відмовити в
її затвердженні.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 412 КПК України,
судова колегія, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора
задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду
Вінницької області від 16 серпня 2013 року
щодо ОСОБА_2 - скасувати.

В затвердженні угоди про примирення,
укладеної 08.04.2013 року між потерпілими
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
та підозрюваним ОСОБА_2 у вчиненні
кримінальних правопорушень,
передбачених ч.1,2 ст.190, ч.1 ст.357, ч.1 ст.353
КК України - відмовити.

Кримінальне провадження направити до
прокуратури м.Вінниці для здійснення
розслідування в загальному порядку.

Судді: