Провадження № 1-в/761/197/2015
У Х В А Л А
Іменем України
18 червня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді штрафу на позбавлення волі та застосування ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році» та звільнення від призначеного покарання відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шахти Ростовської області РФ, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся засуджений ОСОБА_4 з клопотанням про заміну покарання у виді штрафу на покарання у виді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році». Клопотання мотивоване тим, що засуджений не має можливості сплатити призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року покарання у виді штрафу, та крім того, при винесенні вироку, не було враховано термін перебування під вартою з 05.05.2010 року по 21.06.2012 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав вказане клопотання в повному обсязі та просить задовольнити.

Прокурор не заперечує щодо задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши думку засудженого, прокурора, який вважає наявними підстави для задоволення клопотання, вивчивши матеріали клопотання та кримінальної справи №1-1371/11, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_4 , виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи №1-1371/11 /провадження №1/761/149/2013/, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2013р. /т.85 а.с.7-74/ зокрема ОСОБА_4 засуджено за ч.5 ст.27, ч.2 ст.28, ч.3 ст.212 КК України /в редакції 2011 року/ до покарання у виді штрафу в розмірі 15 тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 тисяч гривень з позбавленням права обіймати певні посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією ? майна. Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 27.03.2014р. /т.85 а.с.173-194/ вказаний вирок залишено без змін.

Відповідно до вимог ч.1-3 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний орган шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

При цьому, у матеріалах кримінальної справи №1-1371/11, відсутні документи про сплату засудженим ОСОБА_4 призначеного судом штрафу відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року. Підстав для розстрочки виплати штрафу судом не встановлено.

Так, відповідно до ч.5 ст.53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, призначеного як основне покарання, та за відсутності підстав для розстрочки його виплати суд змінює несплачену суму штрафу покаранням у виді позбавлення волі із роз розрахунку один день позбавлення волі за вісім неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у таких межах: від п`яти до десяти років позбавлення волі у випадку призначення штрафу за вчинення тяжкого злочину. Якщо під час розрахунку позбавлення волі цей строк становить більше встановлених цією частиною статті меж, суд замінює покарання у виді штрафу покаранням у виді позбавлення волі на максимальний строк, передбачений для злочину відповідної тяжкості цією частиною статті.

Відповідно до ст.ст.537, 539 КПК України, питання про заміну покарання відповідно до ч.5 ст.53 КК України подається до суду, який ухвалив вирок.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для заміни засудженому ОСОБА_4 призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013р. основного покарання у виді штрафу в розмірі 15000 н.м.д.г, що становить 255000 гривень, на покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць 20 /двадцять/ днів. При цьому, засудженому ОСОБА_4 при обчисленні строку покарання, необхідно зарахувати термін перебування ОСОБА_4 під вартою з 05.05.2010 року по 21.06.2012 року, що складає 2 /два / роки 1/ один/ місяць 16 /шістнадцять/ днів.

Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році», судом враховується наступне.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зокрема: засуджені за будь-які злочини, які не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

В рамках даної кримінальної справи засуджений ОСОБА_4 перебував під вартою з 05.05.2010 року по 21.06.2012 року, що складає 2 /два / роки 1/ один/ місяць 16 /шістнадцять/ днів /т.82 а.с.38-39/.

Тобто, станом на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2014 році» 19.04.2014р. ОСОБА_4 відбув більше однієї чверті призначеного строку основного покарання у виді позбавлення волі строком 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць 20/ двадцять/ днів.

При цьому, відповідно до ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році», особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, додатковий вид покарання у виді конфіскації майна, призначений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013 року до засудженого ОСОБА_4 не був виконаний.

Крім того, як зазначив в судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 , додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій строком на 1 рік, станом на день розгляду клопотання ним відбуте. Вказані обставини підтверджуються повідомленням начальника Оболонського РВ КВІ м. Києві від 27.03.2015 р., яке міститься в матеріалах кримінальної справи /Т.86/

На підставі викладеного, керуючись ст.53 КК України, ст. 26 КВК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ст.. 2, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Замінити ОСОБА_4 призначене за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2013р. покарання у виді штрафу у розмірі 15000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255000 гривень з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією ? майна, - на покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць 20/ двадцять/ днів з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих функцій на строк 1 рік, з конфіскацією ? майна.

При обчисленні строку покарання засудженому ОСОБА_4 , зарахувати час утримання ОСОБА_4 під вартою з 05.05.2010 року по 21.06.2012 року.

ОСОБА_4 на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років 1 /один/ місяць 20/ двадцять/ днів, крім конфіскації ? майна.

На ухвалу суду протягом семи днів із дня її оголошення можуть бути подані апеляції до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя п