АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1164/2015 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Категорія: ч.4 ст.190 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:
головуючого: судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
представника потерпілих ОСОБА_13 ,
в с т а н о в и л а:
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки не містить формулювання обвинувачення відповідно до закону, в даному обвинувальному акті зазначені лише фактичні обставини справи, які встановленні слідчим під час досудового розслідування, та наявна вказівка на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підозрюються у вчиненні злочину, який їм інкримінується.
Не погоджуючись з ухвалою суду ст.прокурор відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 26 травня 2015 року скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд зі стадії судового розгляду.
Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, оскільки судом проведено двічі підготовче засідання у кримінальному провадженні за обвинувальним актом відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Крім того зазначає, що суд необґрунтовано вказав на відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення, оскільки в обвинувальному акті міститься як виклад фактичних обставин, так і формулювання обвинувачення. При цьому вказує, що п.5 ч.2 ст.291 КПК України не встановлено будь-які вимоги до формулювання обвинувачення, зокрема, його форма, об`єм, відповідність повідомленій підозрі тощо.
В поданих запереченнях захисник ОСОБА_14 просить ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 26 травня 2015 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора та представника потерпілих, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, захисників та обвинувачених, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду без зміни, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, ч. 3 ст. 314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору, суд першої інстанції встановив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, оскільки він не містить формулювання обвинувачення відповідно до закону і з таким висновком погоджується колегія суддів.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.
Зокрема, п.5 ч.2 ст.291 КПК України визначає, що формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Доводи прокурора в апеляційній скарзі про те, що законом не визначено будь-яких вимог до формулювання обвинувачення, зокрема, його форми, об`єму, відповідності повідомленій підозрі тощо, колегія суддів вважає необгрунтованими.
Обвинувачення повинно бути конкретним, без будь-яких суперечностей та зрозумілим, з метою уникнення порушення права обвинуваченого на захист і це чітко визначено національним законодавством в тому числі і рішенням Європейського суду з прав людини, на яке обґрунтовано зіслався суд у своїй ухвалі.
Крім того колегія суддів вважає необхідним зазначити про те, що в обвинувальному акті містяться суттєві суперечності, оскільки слідчим зазначено два способи вчинення шахрайства :1) обман чи 2) зловживання довірою, що підлягає уточненню.
В обвинувальному акті по кожному епізоду необхідно конкретизувати суму безготівкових коштів, а також час, місце та спосіб їх заволодіння.
За змістом ст.291 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування є невід`ємним додатком до обвинувального акту. Згідно ст.109 КПК України, реєстр досудового розслідування повинен відображати хід і проміжні результати досудового розслідування, використанні в розслідуванні джерела доказів. Реєстр повинен містити вичерпний перелік процесуальних дій, які проводилися в кримінальному провадженні та реквізити прийнятих процесуальних рішень.
Однак, доданий до акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України, оскільки в реєстрі процесуальних дій зазначені не тільки дії, але й процесуальні рішення( повідомлення про початок досудового розслідування, доручення про проведення слідчих дій). І навпаки в реєстрі процесуальних рішень, зазначені процесуальні дії ( відібрання зразків для експертизи).
У порушення вимог п.3 ч.1 ст.109 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження в реєстрі не конкретизовані, не всі зазначені строки їх застосування і прізвища слідчих, прокурорів і слідчих суддів.
Таким чином, ухвала Печерського районного суду м.Києва від 26 травня 2015 року ухвалена з дотриманням вимог кримінального та кримінально-процесуального законодавства.Підстави для її скасування - відсутні, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.291, 314, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів Апеляційного суду м.Києва, -
п о с т а н о в ил а:
Апеляційну скаргу ст.прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_6 , -залишити без задоволення.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4