Справа
№1-110 2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19
липня 2007 року м.
Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської
області

в складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

секретаря Гундич Г.В.

з
участю прокурора Каляндрук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу
про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та жителя
АДРЕСА_1, з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, несудимого,
громадянина України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
-

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання
дітей (аліментів).

Злочин скоєно за наступних обставин.

Згідно рішення Івано-Франківського міського суду від 06
грудня 2001 року підсудний зобов'язаний сплачувати аліменти в користь
потерпілої ОСОБА_2
на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження, та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року народження, в
розмірі 1/3 частини всіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно. Починаючи з
січня 2005 року, підсудний злісно ухилявся від сплати аліментів, при наявності
тимчасових грошових доходів ніякої допомоги дітям не надавав, в результаті чого
станом на 01.05.2007 р. утворилась заборгованість в сумі 7666,68 грн.

Підсудний в судовому засіданні свою вину у пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що починаючи з 2005 p., аліменти не
сплачував, ніякої допомоги дітям не надавав. При цьому він постійно неофіційно
працював та мав грошові доходи. У скоєному щиро розкаявся.

Вина підсудного у вчиненому, крім визнання ним своєї
вини, доводиться сукупністю таких доказів:

показаннями потерпілої ОСОБА_2 про те, що, починаючи з січня 2005 p.,
підсудний злісно ухилявся від сплати аліментів, не
надавав дітям ніякої матеріальної допомоги, в результаті чого утворилась
заборгованість в сумі 7666,68 грн.;

·
даними копії
виконавчого листа від 06.12.2001 р. (а.с.16);

·
даними подання ДВС у Тисменицькому районі (а.с. 13-15);

·
даними довідки
ДВС у Тисменицькому районі з розрахунку заборгованості (а.с.23-24).

Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні
докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного у
вчиненому повністю доведена, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч.1
ст.164 КК України, оскільки він злісно ухилявся від сплати встановлених
рішенням суду аліментів на утримання дітей.

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, а саме, що він раніше не судимий,
по місцю проживання характеризується позитивно, а також обставини, що
пом'якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття підсудного, та
відсутність обставин, що обтяжують покарання.

2

За
таких обставин суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання у виді обмеження волі та вважає
можливим застосувати до підсудного ст.75 КК України, звільнивши його від
відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього обов'язки відповідно
до п.п.3,4 ч. 1 ст.76 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК
України, суд -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк
один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.76 КК України покласти на
засудженого ОСОБА_1 наступні обов'язки:

повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання,

роботи;

періодично з'являтись для реєстрації у органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 - підписку про невиїзд - залишити без зміни до набрання
вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п'ятнадцяти діб з часу проголошення шляхом подачі апеляції через
Тисменицький районний суд.