21.07.2015
Справа № 1-3/2010 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
підсудного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальну справу за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, учня Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський центр професійно-технічної освіти», проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:

26 квітня 2009 року близько 01 години 00 хвилин неповнолітній на той час ОСОБА_8 разом з особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, знаходилися біля бару «Магнолія», який розташований по вулиці Центральній в місті Семенівка Чернігівської області. У цей час біля бару особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, було помічено раніше знайомого ОСОБА_9 та сказано ОСОБА_8 , що у ОСОБА_9 має бути мобільний телефон. Коли ОСОБА_9 близько 01 години 30 хвилин пішов від бару в напрямку школи №1 по вулиці Центральній в місті Семенівка Чернігівської області, то особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, запропонувала ОСОБА_8 пройти разом за ОСОБА_9 та пограбувати його, на що ОСОБА_8 погодився. Обігнавши ОСОБА_9 , особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та ОСОБА_8 зупинилися на узбіччі біля школи № 1, де стали очікувати ОСОБА_9 .. Коли ОСОБА_9 дійшов до школи, то особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, умисно, з метою заволодіння чужим майном, здійснила напад на ОСОБА_9 , завдавши одного удару рукою в область голови ОСОБА_9 , від чого останній упав на землю. Після цього особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та ОСОБА_8 , продовжуючи свій умисел, за попередньою змовою, з метою заволодіння чужим майном завдали ОСОБА_9 численних ударів руками та ногами по тулубу та голові. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, стала вимагати у ОСОБА_9 мобільний телефон, на що ОСОБА_9 попрохав особу, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та ОСОБА_8 заспокоїтися і мобільного телефону не надав. Однак особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розірвавши кишеню куртки ОСОБА_9 , відкрито викрала у нього з кишені два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і» вартістю по 500 гривень кожен, які належали останньому. У мобільних телефонах також знаходилося по одній сім-карті операторів мобільного зв`язку «Білайн» та «Діджус» вартістю по 25 гривень. Заволодівши двома телефонами, особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та ОСОБА_8 втекли з місця події. У результаті своїх дій особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 1050 гривень та тілесних ушкоджень у вигляді синців на обличчі та тулубі, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, а також струс головного мозку, який відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, не визнав повністю та показав, що про те, що він не мав корисливого мотиву при заволодінні майном потерпілого за обставин, поставлених йому до вини органом досудового слідства. Він визнає нанесення ним ударів потерпілому, однак не згоден з обставинами інкримінованого йому діяння через те, що у нього не було попередньої змови з особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, на привласнення телефонів потерпілого, а вночі 26 квітня 2009 року біля бару «Магнолія» відбувалася бійка між особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та потерпілим ОСОБА_9 , котрих він намагався розтягнути.
Незважаючи на вищеприведені показання підсудного, його вина у вчиненні інкримінованого злочину доводиться показаннями свідків.
Допитаний як свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав про те, що він працює начальником СКР Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. 26 квітня 2009 року близько 02 години 00 хвилин до чергової частини Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області надійшла заява від ОСОБА_9 стосовно заподіяння йому тілесних ушкоджень та заволодіння його двома мобільними телефонами особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та ще однією невстановленою особою. Близько 06 години 00 хвилин він разом зі слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_11 пішли до будинку особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, розташованого в місті Семенівка Чернігівської області. Вони покликали вказану особу та запропонували пройти до Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. При з`ясуванні обставин за заявою потерпілого ОСОБА_9 особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, без примусу було повідомлено про те, що дійсно нею разом з ОСОБА_8 вночі був вчинений напад на незнайомого хлопця, якому було завдано тілесних ушкоджень із заволодінням його двома мобільними телефонами. Також особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, було повідомлено, що телефони знаходяться у неї в будинку і можуть бути добровільно видані працівникам міліції. Після цього вони пішли до будинку особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, де у присутності двох понятих вказана особа за власним бажанням видала два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і», котрі належали потерпілому ОСОБА_9 .. Ніякого психічного тиску на особу, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, він не чинив.
Допитаний як свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні показав про те, що він працює першим заступником начальника Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області. Коли надійшла заява про вчинення злочину від потерпілого ОСОБА_9 щодо розбійного нападу та було встановлено причетність особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, до протиправного діяння стосовно потерпілого ОСОБА_9 , у той момент він прийшов на роботу. Слідчо-оперативною групою якраз вилучалися мобільні телефони з будинку особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру. Як йому опісля повідомив слідчий, особа щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, повністю зізналася у вчиненні розбою і у справі складнощів не виникає. Йому не відомо, щоб будь-хто з працівників Семенівського РВ УМВС України в Чернігівській області до особи, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, застосовував фізичне або психічне насильство.
Допитана як свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні показала про те, що вона працює вчителем англійської мови у загальноосвітній школі № 1 в місті Семенівка Чернігівської області. Вона була класним керівником у класі, де навчався ОСОБА_8 , котрий закінчив школу у 2008 році. Він навчався не дуже добре, у середньому на оцінки чотири та п`ять. У спілкуванні з нею ОСОБА_8 завжди поводив себе добре, стримано. Від інших вчителів до неї не надходили скарги на нього з приводу того, що він сперечався з ними. Без поважних причин ОСОБА_8 у школі ніколи відсутній не був. З однолітками він поводив себе завжди дружелюбно.
Крім показань свідків, вчинення підсудним поставленого йому до вини злочину доводиться:
даними протоколу добровільної видачі з даною фототаблицею від 26 квітня 2009 року, згідно якого особою, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, добровільно видано працівникам міліції два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і» (а.с. 6-7);
даними протоколу добровільної видачі, згідно якого ОСОБА_9 добровільно видав працівникам міліції куртку чорного кольору з пошкодженнями внутрішньої кишені та пояснив про те, що в цю куртку він був одягнений, коли на нього був здійснений напад та відібрано два мобільні телефони (а.с. 12);
даними протоколу огляду з доданою фототаблицею, згідно якого оглянуті два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і» без сім-карт та куртка чорного кольору з пошкодженнями внутрішньої кишені, які належать ОСОБА_9 (а.с. 38-41);
даними висновку судово-медичної експертизи № 69 від 25 травня 2009 року Новгород-Сіверського районного відділення СМЕ, згідно якого у ОСОБА_9 , 1989 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі і тулубі та струсу головного мозку. По механізму утворення та ступеню тяжкості: тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі та тулубі спричинені дією твердих тупих предметів по механізму удару і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п. п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»); струс головного мозку спричинений дією твердого тупого предмету по механізму удару і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (п. п. 2.3.2. «б», 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 можуть відповідати даті спричинення 26 квітня 2009 року. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_9 могли бути заподіяні в результаті ударів руками та ногами (а.с. 69-70);
даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого ОСОБА_9 дав показання, які зводяться до того, що 25 квітня 2009 року близько 01 години 00 хвилин він йшов по вулиці Центральній в місті Семенівка Чернігівської області до бару «Магнолія». Біля бару він зупинився з метою побачити знайому дівчину. Так як він її не побачив, тоді він вирішив піти у напрямку вулиці Замістя в місті Семенівка Чернігівської області, позаяк знав, що вона мешкає на цій вулиці. Коли він підійшов до автобусної зупинки, що на вулиці Центральній в місті Семенівка Чернігівської області біля школи № 1, то він відчув сильний удар по правій стороні голови. Від удару він впав на асфальт, так як у нього запаморочилась голова. Потім невідомі його били. Били його руками та ногами по різним частинам тіла, зокрема голові, тулубу, а він у свою чергу ухилявся від ударів та закривав руками голову. Нападників було двоє, серед них він упізнав особу, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, яка кричала: «ти попав, віддавай негайно трубу». Він просив нападників заспокоїтись, але вони його не слухали. Особа, щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, сіла на нього зверху, заламала йому руки за спину та сказала іншому, щоб той обшукав його і той обшукував кишені його куртки. Потім він відчув, що хтось з них, розірвавши куртку, витягнув з куртки два мобільні телефони марки «Нокіа 6230і», в одному з яких знаходилась сім-карта мобільного оператора «Білайн», а в іншому знаходилась сім-карта мобільного оператора «Діджус». Відпустивши його, вони побігли у напрямку центра міста Семенівка Чернігівської області. Підвівшись він побачив, що куртка у нього розірвана та забруднена, а також відчув біль у всьому тілі. Він пішов до міліції та написав заяву про вчинений щодо нього злочин (а.с. 14).
речовими доказами, якими у справі визнані два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і» та куртка чорного кольору (а. с. 42).
На підставі аналізу зібраних та досліджених по справі доказів, суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена і його діяння правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.
Суд критично оцінює як недостовірні зазначені показання підсудного ОСОБА_8 у судовому засіданні, та відхиляє їх, позаяк вони спростовуються у повному обсязі зазначеними вище показаннями допитаних у судовому засіданні свідків та відомостями вищеперелічених досліджених у судовому засіданні доказів і вказують поряд із не визнанням цим підсудним своєї вини тільки на мету підсудного уникнути від адекватного його діянням кримінального покарання за вчинене.
Призначаючи вид та міру покарання підсудному ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно не одружений, не працюючий, з середньою освітою, раніше не судимий, його стан здоров`я, який є задовільним, відсутність передбачуваних у ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжуючих покарання обставин. При призначені покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує наявність встановленої відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України пом`якшуючої покарання підсудного обставини, а саме вчинення злочину неповнолітнім. На підставі ч. 2 ст. 66 Кримінального кодексу України суд також вважає за необхідне визнати як пом`якшуючу покарання цього підсудного обставину його роль другорядного співвиконавця вчиненого злочину. За таких обставин суд приходить до висновку, що підсудному має бути призначене основне покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства. Однак, наявність вищенаведених двох пом`якшуючих покарання обставин істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого цим підсудним злочину, а отже суд вважає за необхідне з урахуванням вищенаведених даних щодо особи винного при призначенні покарання ОСОБА_8 застосувати положення ст. 69 Кримінального кодексу України і призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України.
Запобіжний захід підсудному ОСОБА_8 слід змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили в Новгород-Сіверській установі виконання покарань (№31) Управління ДДУПВП у Чернігівській області, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 слід рахувати з 02 червня 2010 року.
Речові докази у справі, зокрема два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 , та куртку чорного кольору, яка знаходиться на зберіганні в Семенівському РВ УМВС України в Чернігівській області, (а.с. 43-44) відповідно до правил ст. 81 Кримінально-процесуального кодексу України необхідно повернути законному володільцеві вказаних речей ОСОБА_9 .
Цивільний позов у справі не пред`явлений, судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України,-
З А С У Д И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, та на підставі ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 187 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Запобіжний захід ОСОБА_8 змінити з підписки про невиїзд на тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили в Новгород-Сіверській установі виконання покарань (№31) Управління ДДУПВП у Чернігівській області, взявши його під варту в залі суду.
Початок строку відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 рахувати з 02 червня 2010 року.
Речові докази у справі: два мобільні телефони марки «Нокіа-6230і», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_9 ; куртку чорного кольору, яка знаходиться на зберіганні в Семенівському РВ УМВС України в Чернігівській області, повернути ОСОБА_9 .
Вирок може бути оскаржений протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку, до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляції через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1