ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2013 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадженні №0003918 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

На початку травня 2013 року, точної дати в ході слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , за адресом свого мешкання, скориставшись моментом, що його матів ОСОБА_4 в квартирі відсутня та його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи по раптово виниклому умислу, направленому на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з кухні вищевказаної квартири холодильник «LG» моделі «GA-В359 PLCA» вартістю, згідно висновку судов-товарознавчої експертизи №181 від 07.08.2013 року 1340,00 грн., який належав ОСОБА_4 , після чого розпорядився в подальшому викраденим майном на свій розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 1340,00 грн.

Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 серпня 2013 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було складено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав вину у зазначеному діянні, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у разі затвердження такої угоди, а саме у вигляді одного року позбавлення волі з застсуванням ст..75 КК України від відбуваття покарання звільнити з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього відповідно до ст..76 КК України обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально виконавчої інспекції, періодично зявлятися в ці органи для реєстрації.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання для ОСОБА_5 . При цьому останній визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України, ч. 1 ст. 185 КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду від 22.08.2013 року по кримінальному провадженню №0003918 про примирення укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим за ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання в вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1