Справа № 461/2484/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/80/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляціями прокурора ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2014 року,
встановила:
вироком Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2014 року:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березів Старосамбірського району Львівської області, українця, громадянина України, безпартійного, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судженого, востаннє: 13.02.2007року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч. 1 ст. 187, ст. 395 КК України до 4 років позбавлення волі, 10.12.2008 року звільненого умовно-достроково,

визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.187, ч. 3 ст.296, ст. 395 КК України та обрано покарання: за ч.2 ст.185 КК України - 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - 5 років позбавлення волі; за ч.2 ст.187 КК України - 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією усього особистого майна; за ч.3 ст.296 КК України - 4 роки позбавлення волі; за ст.395 КК України - 6 місяців арешту.

Згідно ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, обрано ОСОБА_7 покарання - 7 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією усього особистого майна.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_7 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13.02.2007 року, та остаточно, за сукупністю вироків, обрати покарання - 8 років позбавлення волі із конфіскацією усього особистого майна .

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання 23.06.2010 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступну вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно з вироком суду, підсудний ОСОБА_7 17.12.2009 року о 12.00 год., рухаючись в маршрутному таксі сполученням Самбір-Львів в напрямку м. Львів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 заснув, в м. Рудки Самбірського району Львівської області таємно викрав із зовнішньої правої кишені куртки ОСОБА_9 його мобільний телефон марки «Нокія 8800» вартістю 2 988,00 грн., в середині якого знаходився стартовий пакет мобільного оператора «Київстар» вартістю 25,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 3013,00грн.
Крім цього підсудний ОСОБА_7 16.02.2010 року о 03.30 год. в м. Самборі. Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні приймального відділення Самбірської ЦРЛ, де в цей час знаходились працівники приймального відділення, безпричинно, з мотивів явної неповаги до суспільства та хуліганських спонукань, умисно, грубо порушуючи загальноприйняті норми поведінки в громадських місцях, на протязі 15 хвилин приставав до молодшої медсестри приймального відділення потерпілої ОСОБА_10 , принижуючи її честь та гідність виражався до неї нецензурною лексикою, на її зауваження, та зауваження інших працівників приймального відділення припинити хуліганські дії не реагував, продовжував грубо порушувати громадський порядок та безпричинно приставати до ОСОБА_10 ,, та в подальшому наніс їй удар рукою по обличчі, штовхнув до стіни, внаслідок чого потерпіла отримала синець в лівій орбітальній ділянці, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 78/10 від 03.03.2010 року відноситься до легких тілесних ушкоджень. Своїми умисними, хуліганськими діями ОСОБА_7 зірвав роботу приймального відділення Самбірської ЦРЛ, з 03 год. 30 хв. до 6 год. 20 хв.
Також, підсудний ОСОБА_7 11.03.2010 року о 11.00 год. на автобусній станції м. Самбора Львівської області, що на вул. Валовій, скориставшись значним скупченням людей, повторно, таємно викрав із жіночої сумки потерпілої ОСОБА_11 мобільний телефон марки «Самсунг SGH-B 520», вартістю 199,00 грн. з стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 25,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 224,00 грн.
Крім цього, підсудний ОСОБА_7 24.03.2010 року о 12.30 год. на промисловому ринку м. Самбора Львівської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно викрав із кишені курточки неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 мобільний телефон марки «Самсунг-Б900і», вартістю 777,00 грн. з стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», вартістю 25,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 802 грн.
Також, підсудний ОСОБА_7 в ніч з 18.04.2010 року на 19.04.2010 року в м. Самборі Львівської області на вул. Шевченка, 72 повторно, таємно викрав з автомобіля ВA3-2101 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_13 , акумулятор, вартістю 490,00 грн., набір гаєчних ключів вартістю 113,00 грн., два динаміки до аудіо системи автомобіля вартістю 199,00 грн. та компакт диски в кількості 100 штук, вартістю 200,00 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в розмірі 1002,00 грн.
Окрім цього, підсудний ОСОБА_7 14.05.2010 року о 23.00 год. в м. Самборі, Львівської області на вул. Валовій, на автобусній станції біля ринку, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та неосвітленою місцевістю, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, шляхом ривка, заволодів мобільним телефоном марки «Самсунг Х630» вартістю 800,00 грн., в якому містився стартовий пакет мобільного оператора «Київстар», вартістю 25,00 грн., а також шкіряною курткою, вартістю 1600,00 грн. та золотою печаткою вагою 7г. вартістю 2100,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 4525,00 грн.
Крім цього, підсудний ОСОБА_7 27.05.2010 року o 11.00 год. на промисловому ринку м. Самбора, Львівської області, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих спонукань, повторно викрав з жіночої сумки потерпілої ОСОБА_15 мобільний телефон марки «Нокія 5130», вартістю 999,00 грн. у якому знаходився стартовий пакет «Київстар», вартістю 25,00 грн., на рахунку якого знаходилися кошти в сумі 5,00 грн., чим спричинив потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду в розмірі 1029,00 грн.
Також, підсудний ОСОБА_7 19.06.2010 року о 20.00 год. в м.Самборі, Львівської області на вул. Заміській, в пивному наметі торгової марки «Оболонь», скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і потерпілий ОСОБА_16 , в результаті алкогольного сп`яніння, заснув, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, повторно, з кишені штанів ОСОБА_16 викрав мобільний телефон марки «Нокія-6230» вартістю 100,00 грн., в якому містився стартовий пакет мобільного оператора «Лайф» вартістю 25,00 грн., а також портмане вартістю 70,00 грн. з грошима в сумі 180,00 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду в розмірі 375,00 грн.
Крім цього, підсудний ОСОБА_7 , перебуваючи під адміністративним наглядом в Самбірському MB ГУМВСУ у Львівській області, маючи за мету ухилитися від адміністративного нагляду, встановленого йому згідно постанови від 30.11.2009 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області терміном на 1 рік, без повідомлення ОВС, 22.06.2010 року виїхав у м. Львів, тобто за межі Самбірського району, тим самим самовільно залишив місце свого проживання та порушив правила адміністративного нагляду.
Також, підсудний ОСОБА_7 , 22.06.2010 року о 23.40 год., знаходячись на АДРЕСА_2 , поруч з кіоском, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, помітивши потерпілу ОСОБА_17 , з метою заволодіння майном потерпілої, схопив її за волосся, відкрито викрав з її руки мобільний телефон «Самсунг Х510» вартістю 160,00 грн., в телефоні знаходилась картка «Київстар» вартістю 25,00 грн., на рахунку знаходились гроші в сумі 15,00 грн., та затягнув ОСОБА_17 в приміщення кіоску ФОП ОСОБА_18 . Знаходячись в приміщенні кіоску ФОП ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, наказав ОСОБА_17 віддати другий мобільний телефон і гроші. Щоб переконати ОСОБА_17 в реальності своїх погроз, ОСОБА_7 почав завдавати удари ОСОБА_17 по обличчю та тулубу руками та ногами, причинивши їй легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Незважаючи на завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_17 відмовила у видачі другого мобільного телефону та грошей. ОСОБА_7 , незважаючи на заперечення ОСОБА_17 , відкрито викрав з полиці кіоску гроші в сумі 217,00 грн. та вибіг з приміщення кіоску. ОСОБА_7 заволодів майном ОСОБА_17 , а саме: мобільним телефоном «Самсунг Х510» вартістю 160,00 грн., в телефоні знаходилась картка «Київстар» вартістю 25,00 грн., на рахунку знаходились гроші в сумі 15,00 грн., та майном ФОП ОСОБА_18 , а саме: грошима в сумі 217,00 грн. Завдав потерпілій ОСОБА_17 матеріальну шкоду в розмірі 200,00 грн. та ФОП ОСОБА_18 матеріальну шкоду в розмірі 217,00 грн., та був затриманий.
Не погоджуючись із даним вироком обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2014 року скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуваний вирок на думку апелянта не відповідає вимогам КПК України, а саме не відповідає фактичним обставинам справи і кримінального провадження. Суд, як вказує апелянт, не в повній мірі здійснив розгляд кримінального провадження по суті, однобічно, із неправильним застосуванням норм закону України про кримінальну відповідність. Апелянт вказує, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Під час винесення вироку, на думку апелянта, порушено вимоги ст. 94 КПК України і до уваги взяті тільки ті докази, які доказують причетність до злочину, але, як вказує апелянт, не взяті до уваги і не отримали належну оцінку докази, які свідчили про непричетність до скоєння окремих злочинів. Апелянт вважає, що судом не взято до уваги повідомлення про застосування щодо ОСОБА_7 фізичної сили з боку працівників Галицького райвідділу м. Львова та Самбірського райвідділу Львівської області, також поза увагою суду, на думку апелянта, залишилось те, що свідки і потерпілі постійно давали різні покази.
В доповненні до апеляційної скарги ОСОБА_7 просить вирок Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2014 року скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та виправдати. В обґрунтування покликається на те, що оскаржуваний вирок винесений без врахування дійсних обставин справи, вказує, що перекручено покази потерпілих, не надано належного аналізу доказів. Підстави скасування, апелянт зазначає, однобічність та неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду викладених у вироку фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону та істотне порушення процесуального закону. Апелянт вказує про допущені, на його думку, порушення щодо участі прокурора у судових засіданнях, проведення звукозапису судового розгляду та щодо доставки обвинуваченого в судові засідання. Апелянт зазначає, що суд врахував покази потерпілої ОСОБА_17 , незважаючи на те, що такі були суперечливими показам здобутим під час судового розгляду та досудового слідства, вказує, що потерпіла ОСОБА_17 не надала суду точних доказів про своє перебування в лікарні. Апелянт повторно вказує в доповненнях про своє звернення щодо побиття під час перебування в Галицькому райвідділі у м. Львові.
Не погоджуючись із вироком суду подав апеляційну скаргу прокурор ОСОБА_8 , в якій просить вирок Галицького районного суду м. Львова 02.12.2014 року скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі засудженого та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 395 КК України 6 місяців арешту, за ч.2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі, за ч.3 ст. 296 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 187 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна, на підставі ст. 70 КК України 8 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна та на підставі ст. 71 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією належного майна. В обґрунтування покликається на те, що суд не врахував тяжкості вчинених злочинів та особу засудженого. Суд першої інстанції, на думку апелянта, обрав засудженому покарання яке не є достатнім для його виправлення та перевиховання. Як вказує апелянт, не було належним чином враховано те, що вчинені ОСОБА_7 злочини, передбачені ч.2 ст. 186; ч.2 ст. 187 КК України є корисливими, відносяться до категорії тяжких злочинів. Апелянт зазначає, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останній раз 13.02.2007 року Самбірським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 187, ст. 395, 70, 72 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 10.12.2008 року умовно-достроково на 1 рік 1 місяць 28 днів. Таким чином, попередня судимість ОСОБА_7 невідбута, а новий злочин вчинено ним під час умовно-дострокового звільнення, в ході досудового так і судового слідства ОСОБА_7 вини в інкримінованих йому злочинах не визнав, що, на думку апелянта, свідчить про відсутність у ОСОБА_7 належної оцінки вчиненого кримінально-караного діяння та усвідомлення вини у скоєному.
Під час апеляційного розгляду даної справи від судді ОСОБА_2 поступила заява про самовідвід, у зв`язку з тим, що він 25 червня 2010 року, як суддя Галицького районного суду м. Львова розглядав подання старшого слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_19 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченому ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідача про мотиви самовідводу, прокурора, засудженого про задоволення заявленого самовідводу, колегія суддів вважає, що заява про самовідвід судді ОСОБА_2 підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до вимог п.2-1 ч.1 ст. 54 КПК України (1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи: якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи.
У зв`язку із тим, що суддя Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 25 червня 2010 року, як суддя Галицького районного суду м. Львова розглядав подання старшого слідчого СВ Галицького РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_19 про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обвинуваченому ОСОБА_7 , то колегія суддів вважає, що заявлений самовідвід судді Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 необхідно задовольнити, а його визнати таким, що не може брати участь у розгляді кримінальної справи за апеляціями прокурора ОСОБА_8 та засудженого ОСОБА_7 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 02.12.2014 року.

Керуючись ст.ст. 362, 377, 54, 56-57 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

ухвалила:
заявлений самовідвід судді Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 задовольнити.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4