АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/385/15 Справа № 707/3103/14-к Категорія: ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 липня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Черкаси апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та зареєстрована в

АДРЕСА_1 , фактично

проживає в АДРЕСА_1 ,

раніше не судима,

засуджена за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.2 ст.309 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та із застосуванням ст.69 КК України остаточно призначено покарання чотири роки позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судових експертиз 2511,88 грн.

ОСОБА_8 визнана винною та засуджена за те, що вона на початку серпня 2014 року, перебуваючи на сміттєзвалищі у с.Червона Слобода Черкаського району Черкаської області, незаконно придбала, а саме знайшла наркотичний засіб: макову солому та перенесла його у домоволодіння по АДРЕСА_1 , в якому вона тимчасово проживає разом із ОСОБА_10 , де незаконно зберігала вказаний наркотичний засіб для власного вживання.

Крім цього, 17.09.2014 р. ОСОБА_8 у вищевказаному домоволодінні виготовила з макової соломи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - опій ацетильований, частину якого цього ж дня о 15-30 год. вона збула, а саме продала за грошові кошти в сумі 180 грн. ОСОБА_11 одноразовий медичний шприц з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №2/1457 від 18.09.2014 р. містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,055гр.

17.09.2014 р. під час проведення обшуку працівниками міліції в домоволодінні по АДРЕСА_1 , в якому тимчасово проживає ОСОБА_8 , було виявлено та вилучено:

- у кімнаті домоволодіння: 2 медичних шприци, один з яких ємністю 2 мл із залишками рідини коричневого кольору, а інший 5мл. з рідиною коричневого кольору, в яких згідно висновку експерта №2/1612 від 11.11.2014 р. виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить відповідно 0,0050 гр. та 0,0362 гр., загальною масою 0,0412 гр.;

- у кухні домоволодіння поруч із кухонною шафою один поліетиленовий пакет з подрібненою речовиною рослинного походження коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №2/1539 від 29.10.2014 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, масою в перерахунку на суху речовину 734 гр.;

- у копиці сіна, розташованої на території вищевказаного домоволодіння три поліетиленові пакети з подрібненою речовиною рослинного походження коричневого кольору в подрібненому стані, яка згідно висновків експертів №2/1541 від 29.10.2014 р. та №2/1540 від 29.10.2014 р. є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою, загальною масою 2069 гр., що є великими розмірами, яку ОСОБА_8 незаконно, без мети подальшого збуту зберігала за вказаною адресою за місцем свого проживання.

Обвинувачена ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просить вирок змінити: застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2014 році» та призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що вона свою вину визнала повністю, до кримінальної відповідальності не притягувалася, сприяла слідству, щиро розкаялася, на обліку у психіатра чи нарколога не знаходиться, за місцем проживання сільською радою характеризується посередньо, а згідно характеристики сусідів позитивно, згідно медичних документів вона має захворювання на туберкульоз, гепатит і ВІЛ-інфекцію, за час перебування у місцях позбавлення волі стан її здоров`я значно погіршився, її мати похилого віку (73 роки), хворіє і потребує її допомоги, фактично знаходиться на її утриманні.

Вказує, що суд при призначенні покарання не виконав вимоги ст.66 КК України, не врахував вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Адвокат ОСОБА_7 захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, просить вирок змінити в частині призначення покарання ОСОБА_8 , призначивши їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України.

Не оспорюючи правової кваліфікації злочинних дій ОСОБА_8 вважає, що при призначенні покарання суд обґрунтовано застосував ст.69 КК України, однак він не погоджується з висновком суду про неможливість виправлення та перевиховання обвинуваченої лише в умовах ізоляції від суспільства в місцях позбавлення волі. Просить врахувати щире каяття ОСОБА_8 , її позитивну характеристику з місця проживання, вчинення злочину вперше, наявність тяжких інфекційних захворювань і застосувати до призначеного судом першої інстанції ст.75 КК України і звільнити останню від відбування покарання з випробуванням.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, просить вирок скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину особі засудженої внаслідок м`якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання: за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 307 КК України у вигляді 7 років позбавлення волі. На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбування 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 вчинила тяжкі злочини за наступних кваліфікуючих ознак: великий розмір наркотичного засобу, який остання зберігала без мети збуту та продаж особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинений особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України. Крім того, обвинувачена не одружена, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо.

При обранні міри покарання суд врахував як пом`якшуючу обставину щире каяття. Однак, на початку судового розгляду ОСОБА_8 вину визнала частково і лише після дослідження судом наданих доказів розкаялась у вчинених нею злочинах лише з метою отримання менш суворого покарання. Прокурором при зміні обвинувачення в порядку ст.338 КПК України виключено пом`якшую обставину щире каяття.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника ОСОБА_7 , які просили вирок змінити, призначене покарання пом`якшити, застосувати до ОСОБА_8 ст.75 КК України, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який просив апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково, призначити покарання за ст.307 ч.2 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна та за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України остаточно призначити 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляцій.

Висновок суду стосовно доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а також кримінально-правова оцінка її діянь підтверджується сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні й викладених у вироку, і є обґрунтованим.

Суд безпосередньо дослідив зібрані по справі докази, здійснив їх оцінку у повній відповідності до вимог кримінально-процесуального закону, встановивши обставини справи з належною повнотою.

Ці висновки не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Покарання має на меті також запобігання вчиненню нових злочинів і іншими особами.

Суд такі вимоги закону виконав і призначив покарання, яке відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника адвоката ОСОБА_7 і прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , на думку колегії суддів щодо призначення покарання обвинуваченій, не заслуговують на увагу.

Як убачається з вироку, мотивуючи вид та розмір покарання, суд врахував всі обставини, що мають правове значення, в тому числі і ті, на які посилаються обвинувачена, захисник і прокурор у своїх апеляціях.

Зокрема, характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких є тяжким, особу обвинуваченої, яка не працює, неодружена, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, раніше не судима, за місцем проживання по Червонослобідській сільській раді характеризується посередньо, серед сусідів характеризується позитивно, згідно медичних документів має захворювання на туберкульоз та ВІЛ-інфекцію.

Судом враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин та обставину, яка покарання пом`якшує щире каяття.

Суд у вироку вмотивував необхідність призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 в умовах ізоляції від суспільства без застосування ст.75 КК України.

Разом з тим, суд застосував до обвинуваченої вимоги ст.69 КК України і призначив їй основне покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої ст.307 ч.2 КК України, врахувавши обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, зокрема визнання вини повністю, щире каяття, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, позитивну характеристику за місцем проживання, захворювання на туберкульоз і ВІЛ-інфекцію.

Згідно ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України.

Опанасенко засуджена за умисний тяжкий злочин ч.2 ст.307 КК України і вона не може бути звільнена від відбування покарання на підставі акта амністії.

Отже, суд вимоги ст.ст. 50, 65 КК України не порушив, призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна відповідає ступені тяжкості злочину та особі засудженої, є справедливим, необхідним і достатнім.

Крім того, скасування вироку внаслідок м`якості і постановлення нового вироку з більш суворим покаранням допускається за умови повторного дослідження обставин кримінального правопорушення, іншій оцінці апеляційним судом обставин справи, даних про особу винного.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України обов`язок суду апеляційної інстанції повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушенням, якщо про це надійшло клопотання учасників судового провадження. Також повторно досліджувати докази апеляційний суд може лише у випадку, якщо про це заявлено клопотання учасниками судового провадження.

Зазначених клопотань від учасників судового провадження до апеляційного суду не надійшло.

Висновки суду виходять із матеріалів справи та доказів, як їм дав оцінку суд першої інстанції.

Виходячи із засад об`єктивності, неупередженості, безсторонності, змагальності кримінального провадження апеляційний суд позбавлений можливості за власною ініціативою досліджувати обставини кримінального провадження та давати їм іншу оцінку.

Підстав для призначення ОСОБА_8 більш м`якого покарання, про які просять обвинувачена та її захисник у апеляційних скаргах або більш суворого, про що просить прокурор у своїй апеляційній скарзі, у суду не було.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 , її захисника адвоката ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок та ухвала набирають законної сили з моменту проголошення ухвали апеляційним судом та можуть бути оскаржені в касаційному порядку на протязі трьох місяців до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :