Справа № 530/2270/14-к
Номер провадження 1-кп/530/125/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"31" грудня 2014 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , представника Зіньківської РДА ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Зіньків Полтавської області кримінальне провадження №0000695 від 11.12.2014 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого, одруженого, освіта середня, працюючого на одноденних заробітках, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , пред`явлено обвинувачення в тому, що він 11.12.2014 року близько 07 години, перебуваючи в господарстві за адресою АДРЕСА_2 , в ході сварки з причини виниклих неприязних стосунків з неповнолітнім ОСОБА_4 , умисно завдав останньому удари кулаками рук в область голови, після чого завдав ударів ногами в область тулуба, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синців на обличчі, правому плечі та лівому колінному суглобі, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 168 від 12.12.2014 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Такі дії, ОСОБА_7 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисні легкі тілесні ушкодження.
Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_7 , показав, що свою вину в інкримінуємому йому злочині визнав в повному обсязі, в повному обсязі визнав фактичні обставини справи. Будучи допитаний в судовому засіданні дав покази аналогічні описовій частині вироку, доповнивши, що 10.12.2014 року коли він прийшов додому, то від сина та дружини дізнався, що потерпілий, ОСОБА_4 по дорозі зі школи в той день, в обідній час, безпричинно забрав у його сина, ОСОБА_8 , шапку а потім викинув, оббризкав водою та побив.

В судовому засіданні потерпілий, ОСОБА_4 , суду підтвердив факт нанесення йому тілесного ушкодження ОСОБА_7 .. Факт того, що обідив напередодні ОСОБА_8 заперечував, а чого саме до нього прийшов ОСОБА_7 пояснити не може.

Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердила суду факт нанесення тілесних ушкоджень сину, ОСОБА_4 ..

Свідок, ОСОБА_8 , суду показав, що 10.12.2014 року, коли він ішов зі школи, його наздогнав, ОСОБА_4 забрав шапку та викинув до річки. Коли він нагнувся взяти шапку, до нього підійшов ОСОБА_4 і обризкав водою, а потім наніс декілька ударів руками по тулубу, при цьому погрожував позбавити деяких частин тіла. Далі забрав шапку. В цей час, ОСОБА_9 скористався заминкою ОСОБА_10 та утік додому і розповів батькам про пригоду. Зі слів, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 раніше також його ображав у школі, принижуючи, забирав та використовував у своїх цілях його телефон.

Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченого і потерпілого, свідка ОСОБА_8 докази по справі не досліджувалися, в зв`язку з тим, що суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються.

ОСОБА_7 , своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні умисного легкого тілесного пошкодження ОСОБА_4 скоїв злочин передбачений ст.. 125 ч1 КК України.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_7 , кваліфіковано вірно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_7 , достатнє і необхідне для його виправлення і недопущення в подальшому скоєння ним злочинів, суд враховує, що він вину визнає повністю і щиро кається в здійсненому, активно сприяв розкриттю злочину, його майновий стан і вважає ці обставини, такими що пом`якшують покарання.

Згідно зі ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не виявлено.

З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, те, що ОСОБА_7 , скоїв злочин передбачений ст.. 125 ч 1 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості; вчиненого злочину, характеру і розміру завданих збитків потерпілому, суспільної небезпеки скоєного злочину, обставин справи та наслідків, думки потерпілого, а також особи ОСОБА_7 , суд вважає, що виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно обрати йому покарання, передбачене чинним законодавством. Саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення.

Згідно медичного висновку ОСОБА_7 практично здоровий.

Речові докази по справі: відсутні.
Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368 - 371,373-376, 380 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу - 714 гривень.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1