УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2013 р. Дніпровський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Бірси О.В.,

при секретарі -
Куса Л.І.,

за участю прокурора -
Чубарова В.С.,

обвинуваченого -
ОСОБА_1,

представника потерпілого -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
матеріали кримінального провадження №
0014585 по обвинуваченню ОСОБА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.
191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, перебуваючи на посаді
водія-експедитора ТОВ «ІПС Груп»,
відповідно до наказу № 0704/1-К «Про
прийняття на роботу ОСОБА_1» від 07.04.2011
року, та керуючись у своїй діяльності
посадовою інструкцією
водія-експедитора ТОВ «ІПС Груп»,
затвердженої 11.01.2010 року директором ТОВ
«ІПС Груп» ОСОБА_4, згідно якої, він ніс
відповідальність за збереження
виданих йому відправлень, за
збереження і своєчасність внесення в
касу підприємства ввірених йому
готівкових коштів, діючи умисно, з
корисливих спонукань, з метою
протиправного збагачення, в порушення
п.п. 3.14, 4.2 посадової інструкції, будучи
матеріально відповідальною особою,
привласнив готівкові кошти ТОВ «ІПС
Груп» за наступних обставин.

Так, ОСОБА_1, 24.06.2011 року на складі ТОВ
«ІПС Груп» отримав відповідно до
видаткової накладної матеріальні
цінності на загальну суму 8346,00 гривень,
які відповідно до п.п. 3.14, 4.3 Посадової
Інструкції мав доставити замовнику, а
отриманий за них розрахунок, повинен
був передати до каси ТОВ «ІПС Груп». В
подальшому, у невстановлений
досудовим слідством час, здійснивши
покладені на нього обов'язки з
доставки товару та отримавши від
замовника грошові кошти в розмірі 8346,00
гривень, у ОСОБА_1 виник злочинний
умисел на привласнення вказаних
грошових коштів.

Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи
умисно, з корисливих спонукань, з метою
протиправного збагачення, будучи
матеріально відповідальною особою,
ОСОБА_1, отримані за доставлений товар
грошові кошти в розмірі 8346,00 гривень до
каси ТОВ «ІПС Груп» не вніс, і
привласнив їх та розпорядився ними на
власний розсуд, чим завдав ТОВ «ІПС
Груп» матеріальної шкоди на
вищевказану суму.

Суду надано угоду про примирення від 22
листопада 2013 року між обвинуваченим
ОСОБА_1 та представником потерпілого
ОСОБА_5, відповідно до якої сторони
узгодили, що ОСОБА_1 обвинувачується у
кримінальному правопорушенні
(злочині), передбаченому ч. 1 ст. 191 КК
України. Потерпілому завдано шкоди
кримінальним правопорушенням
(злочином) на суму 8346,00 гривень, яка
потерпілому повністю відшкодована.
Сторони визначили, що у зв'язку з
наявністю кількох обставин, що
пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого
злочину (щире каяття, активне сприяння
розкриттю справи, відшкодування
спричиненої шкоди, позитивно
характеризується), з урахуванням особи
ОСОБА_1 узгодженим покаранням за
вчинене кримінальне правопорушення
(злочин), передбачене ч. 1 ст. 191 КК
України, буде призначення ОСОБА_1
штрафу у розмірі п'ятидесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, тобто 850 гривень в дохід
держави. Насліди укладення угоди,
передбачені ст. 473 КПК України стонам
відомі. У разі невиконання угоди
питання буде вирішуватись у
відповідності до чинного
законодавства .

Частиною третьою ст. 469 КПК України
передбачено право потерпілого та
обвинуваченого укласти угоду про
примирення у провадженні, серед іншого,
щодо злочинів середньої тяжкості.

Перед прийняттям рішення щодо
затвердження угоди про примирення,
судом, відповідно до ч.ч.5-7 ст. 474 КПК
України з'ясовано в обвинуваченого
ОСОБА_1 питання, визначені частиною
п'ятою зазначеної статті, у потерпілого
ОСОБА_5 з'ясовано чи розуміє він
наслідки затвердження наданою суду
угоди, перевірено добровільність
укладення сторонами угоди, а також
відповідність угоди вимогам
Кримінального процесуального кодексу
України та/або закону.

Так, при перевірці угоди на
відповідність вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та/або
закону виявлено, що сторони, підписуючи
угоду зазначили, що завдана
потерпілому шкода відшкодована
повтінстю, натомість при вирішенні
питання про затвердження угоди
встановлено, що шкоду на даний час не
відшкодовано й сторонами не визначено
строку та порядку відшкодування шкоди.

Таким чином суд приходить до висновку,
що підписуючи угоду про примирення
сторони не дійшли згоди щодо всіх
істотних її умов, й підписання такої
угоди фактично порушує права
потерпілого на відшкодування шкоди,
заданої злочином.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 468-469, 471, 474 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В затвердженні угоди про примирення
укладеною між обвинуваченим ОСОБА_1 та
потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному
провадженні № 0014585 по
обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення
(злочину), передбаченого ч. 1 ст. 191 КК
України - відмовити.

Роз'яснити, що повторне звернення з
угодою в одному кримінальному
провадженні не допускається.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я: