Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/2446/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.07.2015 рокуКиївський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000086 від 26.11.2014 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Червонозаводське Лохвицького Району Полтавської області, громадянина України, освiта неповна вища, одруженого, раніше не судимого, молодшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації гранатометника 2 відділення 3 взводу 5 роти військової частини НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 .

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , являючись військовослужбовцем за призивом під час мобілізації військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , всупереч вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 22.08.2014, діючи з прямим умислом, бажаючи ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного командира (начальника), не з`явився вчасно на службу без поважних причин до вказаної військової частини та проводив час на власний розсуд до 01.04.2015 за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.
У судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю та розповів, що під час проходження служби за призивом під час мобілізації отримав відпустку на 10 днів та повинен був повернутися в частину 22.08.2014 року. У зазначений час до частини не повернувся так як знаходився на лікування після вивиху плеча, а потім перебував на лікування у лікарні м. Нікополь з діагнозом ВСД по змішаному типу, про що повідомив командування частини. В загалом перебував на лікування до жовтня місяця 2014 року. У жовтні 2014 року зателефонував до товаришів з якими проходив службу, які йому повідомили про те, що його звільнили із служби у зв`язку з непридатністю. Цю інформацію не перевіряв і залишився вдома до частини не повертався. На кінець жовтня 2014 року його викликали до Червонозаводського РВ УМВС України в Полтавській області де повідомили що його розшукує військова прокуратура куди необхідно з`явитися. На початку листопада місяця 2014 року він з`явився до Військової прокуратури Полтавського гарнізону, де йому повідомили, що його ніхто не шукає і кримінальної справи відносно нього не має. Маючи таку інформацію від військового прокурора повернувся додому та вважав що його дійсно таки звільнили із військової служби у зв`язку з непригодністю. Наступного разу викликали його до Червонозаводського РВ УМВС України в Полтавській області вже аж 01 квітня 2015 року і повідомили що він знаходиться в розшуку та доставили до Військової прокуратури Полтавського гарнізону. До 01 квітня 2015 року весь час знаходився в дома і його жодного разу не шукали з військової частини. У вчиненому розкаюється та просить суд суворо його не карати.
Крім показань самого обвинуваченого його вина доводиться письмовими доказами, наданими прокурором у судовому засіданні, а саме:
Матеріалами службової перевірки від 19.11.2014 року відповідно до яких вбачається що ОСОБА_5 відсутній на службі з 22.08.2014 року
Та речовими доказами у справі, а саме медичною документацією на ім`я ОСОБА_5 та книгою обліку тимчасово відсутнього та прибулого до військової частини особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 дружина та мати обвинуваченого надали виключно позитивну характеристику, а також підтвердили факт перебування на лікуванні обвинуваченого в період після відпустки і до жовтня 2014 року. Крім того, підтвердили показання обвинуваченого, щодо викликів його до військової прокуратури.
Стороною захисту у судовому засіданні також надано копії медичної документації, які підтверджують те, що обвинувачений дійсно перебував на лікуванні та звертався за медичною допомогою і під час проходження служби. Зокрема 26.05.2014 року оглянутий терапевтом поліклініки військової частини НОМЕР_2 та встановлено діагноз нейроциркуляторна дистонія по кардіальному типу.
Із наданих суду доказів стороною обвинувачення та стороною захисту вбачається, що обвинувачений без поважних причин не з`явився до військової частини для проходження служби. Суд приймає до уваги подані стороною захисту медичні довідки про стан обвинуваченого, але після проходження лікування обвинуваченому ніщо не перешкоджало повернутися до військової частини для проходження подальшої військової служби, та надати командуванню відповідну медичну документацію у підтвердження поважності відсутності на службі.
Із матеріалів службової перевірки по військовій частині НОМЕР_1 вбачається, що вона розпочата лише 19 листопада 2014 року, що дає підстави вважати, що командування частини мало надію у те, що військовослужбовець ОСОБА_5 повернеться на службу та пояснить причини своєї відсутності.
Таким чином, по справі зібрано достатньо доказів, які викривають обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, що вчинила злочин передбачений ч. 4 ст. 407 КК України
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України, оскільки встановлено, що він вчинив дії, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду.
У силу ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують відповідальність - це щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У силу ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання та попереднього місця служби позитивно, поведінку обвинуваченого, який щиро розкаявся, його молодий вік, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, вважає за можливе призначити мінімальне покарання у виді позбавлення волі, передбачене санкцією ч. 4 ст. 407 КК України

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній у виді цілодобового домашнього арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Речові докази по справі повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1