Справа № 299/1196/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

29.07.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів:
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/777/407/15 щодо
ОСОБА_9 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.191 КК України, за апеляційними скаргами обвинувача прокурора прокуратури Виноградівського району та потерпілого ОСОБА_10 на ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року, якою обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 5 липня 2012 року ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора Закарпатської філії ТзОВ «ТД Еліт Сервіс», будучи службовою особою, отримав від ПП ОСОБА_11 » згідно акту прийому-передачі майно для здійснення подальшої реалізації на аукціоні, а саме, вузли, агрегати та металобрухт транспортних засобів. 6 серпня 2012 року за результатами проведення аукціону з реалізації вказаного конфіскованого майна за ціною продажу 145000 грн., який проводився Закарпатською філією ТзОВ «ТД Еліт Сервіс», переможцем став ОСОБА_10 , який перерахував на рахунки відділу ДВС Виноградівського РУЮ та ТзОВ «ТД Еліт Сервіс» кошти в сумі 145000 грн. з призначенням платежу «оплата за майно згідно протоколу №07-0131/12-2». Однак, директор вказаного товариства - ОСОБА_6 умисно, з метою власного збагачення, всупереч вимог п.9 «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №42/5 від 15 липня 1999 року «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна», будучи службовою особою, зловживаючи службовим становищем, не передав переможцю аукціону ОСОБА_10 вузли, агрегати та металобрухт транспортних засобів згідно протоколу проведення аукціону з реалізації конфіскованого майна.
Як підставу для повернення обвинувального акту зазначено те, що в ньому хоч і міститься формулювання обвинувачення, однак не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті), відомостей про час та місце вчинення кримінального правопорушення, мотив і мету діянь.
В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Виноградівського району порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та повернення матеріалів кримінального провадження у суд першої інстанції. Вказує на те, що висновки суду про повернення прокурору обвинувального акту зроблені безпідставно та в порушення вимог ст.ст.36,37,214,291, 314 КПК України. На думку апелянта, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру, яке складено у відповідності до вимог ст.277 КПК України.
В апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_10 також порушено питання про скасування ухвали суду та повернення матеріалів провадження суду першої інстанції на стадію підготовчого судового провадження. Як і державний обвинувач, вважає, що в обвинувальному акті наявні всі відомості, передбачені ст.291 КПК України, а тому підстав для його повернення прокурору немає.
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг, представника потерпілого, який підтримав апеляційні скарги прокурора та потерпілого, перевіривши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, обговоривши доводи суду першої інстанції і апеляційних скарг, вважає, що такі до задоволення не підлягають з наступних підстав.
Згідно ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.
З обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вбачається, що він складений з з порушенням вимог, передбачених ч.2 ст. 291 КПК України та не містить всі необхідні відомості за матеріалами кримінального провадження.
Так , згідно ст. 91 КПК України доказуванню у кримінально му провадженні підлягають подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відпо відальності або покарання.
З обвинувального акту вбачається, що він не містить повного викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, з посиланням на положення закону і статті ( частини статті) закону України, відомостей про час та місце вчинення кримінального правопорушення, мотив і мету діянь.
По суті підозри, в ньому зазначено тільки те, що ОСОБА_6 перебуваючи на посаді директора Закарпатської філії ТОВ «ТД Еліт Сервіс», будучи службовою особою, отримав від ПП «Синькевич О.М.» згідно акту прийому-передачі майно для здійснення подальшої реалізації на аукціоні, не передав переможцю аукціону ОСОБА_10 майно згідно протоколу проведення аукціону.
Такий зміст обвинувального акту не дає можливості визначитись у питаннях про те, чиї і які конкретно дії чи бездіяльність знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із суспільно небезпечними наслідками, чи відповідає повідомлена ОСОБА_6 підозра вимогам ст. 277 КПК України, а це, відповідно, обмежує його в праві знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення він підозрюється.
Отже, колегія суддів приходить до переконання , що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 містить неконкретизоване формулювання обвинувачення.
З аналізу норм КПК України слідує , що суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає ст.ст. 291, 292 КПК України.
Судом першої інстанції такі порушення встановлено, в ухвалі суду наведено, а тому колегія суддів прийшла до висновку про необгрунтованість доводів апеляційних скарг потерпілого та прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України , апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги прокурора прокуратури Виноградівського району та потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 червня 2015 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_6 прокурору - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.
Судді: