УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів
судової палати з
кримінальних справ апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Томенчука Б.М.,

суддів Гриновецького Б.М.,
Шайди С.М.,

з
участю: прокурора Журавльова Є.Є.,

розглянувши 06.08.2007 року у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженої ОСОБА_1. на вирок
Івано-Франківського міського суду від 30 травня 2007 року,-

встановила:

Вказаним вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, жительку АДРЕСА_1, раніше неодноразово
судиму, останній раз 21.04.2005р. Івано-Франківським міським судом за ст. ст. 185 ч.2, 70 ч.4
КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення
волі. Згідно постанови Малиновського районного суду м.Одеси від
6.03.2007р. її умовно-достроково звільнено на 11 місяців 6 днів

засуджено за ст.395 КК України на 2 місяці арешту.

На підставі ст.71
ч.1 КК України
їй остаточно призначено
покарання 1 рік

позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1. змінено на тримання під вартою, а початок строку

відбування покарання ухвалено обчислювати з 30.05.2007р.

Згідно вироку ОСОБА_1.
визнано винуватою та засуджено за те, що вона будучи

умовно-достроково звільненою з місць позбавлення
волі, а також 6.03.2007р. їй було

встановлено адміннагляд терміном на 1 рік, з 18.04.2007р.
по 25.04.2007р. самовільно, з

метою ухилення від адміннагляду, залишила своє місце
проживання і її місце перебування

залишилось невідомим.

В апеляції на
вирок засуджена ОСОБА_1
покликається на незаконність та

необґрунтованість вироку, який на її думку, постановлений
з грубим порушенням чинного

законодавства.
Просить вирок суду
скасувати. Врахувавши її
каяття, постановити

справедливий вирок.

Справа № 11-324/2007р. Головуючий
у І інстанції Лазарів О.Б.

Категорія ст.395 КК України Доповідач:
Томенчук Б.М.

2

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора про законність та
обгрунтованість вироку, пояснення засудженої ОСОБА_1., яка підтримала свою апеляцію, та одночасно відмовилась від послуг захисників, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи та мотиви апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини засудженої ОСОБА_1. у вчиненому відповідають фактичним обставинам справи і
грунтуються на зібраних досудовим слідством та належно досліджених в
судовому засіданні доказах.

Твердження засудженої ОСОБА_1. в апеляції про те, що ніби-то судом
її було засуджено необгрунтовано є
надуманими і спростовуються її ж показами як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, про те, що вона
перебуваючи під адміністративним наглядом після умовно-дострокового
звільнення з місць позбавлення волі, дійсно з 18.04.2007р. по 25.04.2007р. самовільно залишила своє місце проживання. Про
це також у своєму поясненні ствердила мама засудженої.

Оскільки в судовому засіданні засуджена свою вину у вчиненому визнала
повністю, суд, відповідно до вимог ст.299 КПК України, визнав недоцільним
досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорювалися, про що в письмовій формі погодилася і засуджена.

Також правильним є висновок суду про кваліфікацію її неправомірних дій за
ст.395 КК України.

Що ж стосується посилання засудженої на те, щоб врахувати її каяття то,
колегія суддів вважає, що при призначенні
їй покарання, яке відповідає вимогам ст.65 КК України, саме зазначену
обставину суд і врахував як пом"якшуючу.

Отже, виходячи із вищенаведеного, колегія суддів, підстав для скасування
вироку не знаходить.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію засудженої ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок
Івано-Франківського міського суду від ЗО травня 2007 року відносно ОСОБА_1. - без змін.