У х в а л а

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Гриціва М.І.,

за участю прокурора

Віергізової Л.А.,

розглянувши
в судовому засіданні в м. Києві 9 грудня 2008 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Кіровоградської області на вирок
Новоархангельського районного суду Кіровоградської області
від 28 лютого
2008 року щодо ОСОБА_1.,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця м. Таганрога Російської
Федерації, жителя 15 хутора Шевченко Новоархангельського району
Кіровоградської області, в силу ст. 89
КК України такого, що не має судимості,

засуджено
за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі
ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування основного покарання з
випробуванням з
іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_1 покладені
обов'язки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
свого проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в
зазначені органи.

У апеляційному порядку вирок щодо ОСОБА_1 не
переглядався.

Згідно з вироком суду ОСОБА_1 визнано винуватим та
засуджено за те, що він 10 жовтня 2007 року близько 14 години за попередньою
змовою з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, маючи
умисел на відкрите заволодіння чужим майном, прийшли до домоволодіння ОСОБА_2 у
с. Тарасівка Новоархангельського району Кіровоградської області та із
застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя й здоров'я потерпілої,
почали вимагати у неї гроші. При цьому засуджений схопив потерпілу за праву
руку і почав викручувати її, спричинивши
останній сильний фізичний біль. У результаті цих протиправних дій потерпіла
вказала на місце, де вона зберігала гроші, а саме у літній кухні під
скатертиною, після чого особа, матеріали щодо якої виділено в окреме
провадження, пройшла до приміщення літньої кухні, де відкрито заволоділа грішми
у сумі 1000 грн.

У касаційному поданні прокурором порушено питання про скасування вироку у
зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю
призначеного судом покарання ступені тяжкості злочину та особі засудженого з
направленням справи на нове розслідування. Свою вимогу обґрунтовує тим, що
органи досудового слідства та суд неправильно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч. 2
ст. 186 КК України, мотивуючи тим, що в діях засудженого убачаються ознаки злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
Крім того, суд при призначенні
покарання засудженому не урахував
характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, та
наявність обтяжуючої покарання обставини - вчинення злочину у стані алкогольного сп'яніння.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
пояснення прокурора Вергізової Л.А. на підтримання касаційного подання в
частині доводів про невідповідність призначеного судом покарання ступені
тяжкості злочину та особі засудженого, обговоривши наведені в поданні доводи та
перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що подання
підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 275 КПК України розгляд справи
провадиться відносно підсудних і тільки в межах пред'явленого їм обвинувачення.

Із матеріалів справи убачається, що на досудовому
слідстві ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у відкритому викраденні чужого
майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, і за цими ознаками
його дії були кваліфіковані за ч.2 ст. 186 КК України.

Розглядаючи справу, суд за межі пред'явленого ОСОБА_1
обвинувачення вийти не міг і визнав його
винним у вчиненні даного злочину.

Таким чином, підстав для скасування вироку щодо ОСОБА_1 з
мотиву неправильного застосування судом кримінального закону, на що посилається
прокурор у поданні, не вбачається.

Що ж стосується доводів касаційного подання прокурора про
визнання призначеного ОСОБА_1 покарання
із застосуванням ст. 75 КК України таким, що не відповідає ступеню тяжкості
злочину та особі засудженого, то їх слід визнати обґрунтованими.

Визнавши ОСОБА_1
винуватим у вчиненні злочину, який законом віднесено до категорії
тяжких, суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від
його відбування з випробуванням.

Застосовуючи до ОСОБА_1 ст. 75 КК України, суд послався
на те, що він повністю визнав свою вину,
активно сприяв розкриттю злочину, в силу ст. 89 КК України є особою, що
не має судимості, за місцем проживання характеризувався негативно. Наведені
обставини за переконанням суду свідчили про можливість виправлення засудженого
без відбування покарання.

З таким висновком суду не можна погодитись, оскільки він
не ґрунтується на загальних
засадах призначення покарання,
визначених у ст. 65 КК України, згідно з якими при призначенні покарання
суд повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Так, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який віднесено до категорії тяжких, не дав оцінки тій обставині, що лише через
2 місяці з дня закінчення іспитового строку за попереднім вироком він вчинив
новий злочин.

Крім того, з характеристики, яка є в матеріалах справи,
слідує, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризувався негативно, ніде не
працював, вів паразитичний спосіб життя, займався бродяжництвом, зловживав алкогольними
напоями, порушував громадський порядок. (а.с. 56).

Ураховуючи викладене, вирок щодо ОСОБА_1 підлягає
скасуванню, а справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого
необхідно всебічно, повно і об'єктивно дослідити докази, дати їм належну оцінку
та за умови підтвердження такого ж обсягу обвинувачення, призначити покарання,
яке відповідало б вимогам ст. 65 КК України, бо призначене йому за цим вироком
покарання із застосуванням ст. 75 КК України є явно несправедливим через його
м'якість.

При новому судовому розгляді справи належить також перевірити доводи
прокурора щодо вирішення питання про наявність чи відсутність обтяжуючої
покарання обставини - вчинення злочину у
стані алкогольного сп'яніння.

Керуючись ст.ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

задовольнити частково касаційне подання заступника
прокурора Кіровоградської
області.

Вирок Новоархангельського районного суду
Кіровоградської області від 28
лютого 2008 року щодо ОСОБА_1 скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд у той же суд, але в іншому складі
суду.

Судді:

Синявський О.Г. Гриців М.І. Глос Л.Ф.