Справа № 404/2188/13-к
Номер провадження 1-кс/404/246/13
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2013 року м. Кіровоград

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба І.В., при секретарі Волошиній О.О., за участю прокурора Козиря Є.М., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні №0000878, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився в м. Кіровоград, українця, громадянина України, не працюючого, не одружений, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_3, такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Кіровського ВМ КМВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням у кримінальному провадженні №0000878 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_2, яке погоджено прокурором прокуратури Кіровського району м. Кіровограда ОСОБА_4 На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ним здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 13.02.2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та в ході розслідування встановлено наступне: 12.02.2013 року о 20 год. ОСОБА_2 за попередньою змовою ОСОБА_5, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, після сумісного розпивання спиртних напоїв разом з потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7, знаходячись біля станції звязку залізничного вокзалу міста Кіровограда, що розташована по вулиці Братиславська, 7 в м. Кіровограді, в ході раптово виниклих неприязних стосунків, які виникли з приводу того, що потерпілий ОСОБА_6 став вихвалятися, що раніше працював в виправні колонії №6 м. Кіровограда, та став їм погрожувати, що помістить їх до вязниці, що сильно обурило ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Після чого ОСОБА_2 та ОСОБА_5, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, за попередньою змовою, почали завдавати тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6. ОСОБА_5 наніс пять ударів кулаками рук по ребрам та грудної клітини потерпілого ОСОБА_6, а ОСОБА_2 наніс сім ударів кулаками рук по обличчю потерпілого ОСОБА_6 Потім ОСОБА_5, продовжуючи свій злочиний намір, за попередньою змовою з ОСОБА_2, наніс 10 ударів кулаками рук в область грудної клітини потерпілому ОСОБА_6, від яких останній впав на землю. ОСОБА_5, продовжуючи наносити удари наніс потерпілому ОСОБА_6, наніс сім ударів кулаками рук та ліктем в область грудної клітини та ребер. Під час, коли ОСОБА_5 наносив удари, ОСОБА_2 наніс 10 ударів каблуками туфель, в які був одягнений, в область грудної клітини, тим самим ОСОБА_2 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_6 згідно лікарського свідоцтва про смерть №207 від 13.02.2013 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з ушкодженням легенів, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя під час їх спричинення. Після чого, ОСОБА_2, розуміючи, що потерпілий ОСОБА_6 не чинить опору, взяв за одяг потерпілого ОСОБА_6 перетягнув його до каналізаційного колодязя та опустив його в даний колодязь. ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з місця злочину зникли, а потерпілий ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді закритої тупої травми грудної клітини з ушкодженням легенів помер.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_2, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, покарання за яке передбачене у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад пять років. На даний момент підозрюваний ОСОБА_2 на виклики слідчого не зявлявся, переховувався від суду та слідства, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5, які зазначили, що ОСОБА_2М спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження та дані покази вони підтвердили при проведенні з ними слідчого експерименту, протоколом огляду місця події від 13.02.2013 року, в ході якого на місці події було вилучено речі потерпілого, просив обрати підозрюваному запобіжний захід взяття під варту.

Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, підозрюваного ОСОБА_2 та його захисника, які заперечили проти клопотання та просили обрати ОСОБА_2 запобіжний захід у виді особистого зобовязання, оскільки той має постійне місце проживання, не знав, що його розшукують у звязку із вчиненням кримінального правопорушення, сприяє активно досудовому розслідуванню, надав першу допомогу потерпілому та викликав швидку допомогу.

Так, встановлено, що 13.02.2013 року відомості про виявлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, за підозрою у його вчиненні не встановленими особами були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. (а. с. 1 ).

27 лютого 2013 року о 15.40 год. ОСОБА_2 було затримано в порядку ст.ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України ( а. с. 11-12). Про підозру повідомлено 28.02.2013 року ( а. с. 18).

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу вручена підозрюваному 01.03.2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183, 492 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Слідчим у клопотанні та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України, яка фактично не заперечується і підозрюваним. За вчинення такого злочину, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років.

Крім цього, визнається доведеним наявність достатніх підстав вважати про існування обґрунтованих ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Отже, виходячи із аналізу вище встановлених обставин, можливо впевнено прийти до висновку про необхідність задоволення заявленого клопотання та обрання ОСОБА_2 міри запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою

Оскільки ОСОБА_2 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України підстав до визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.

Зважаючи на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання, тобто з 27 лютого 2013 року 15 год. 40 хв.

Строк дії ухвали визначити до 15 год. 40 хв. 28 квітня 2013 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_8