Провадження №1-кп/748/9/15
Єдиний унікальний № 748/3190/14-к

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2015 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000667 від 10 вересня 2014 відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Льгів, Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

особи, відносно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:
09 квітня 2014 року, близько 14.00 години, ОСОБА_3 , знаходячись в господарстві АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед Дорожній Комфорт чоловічий 28, залишкова вартість якого складає 618 грн 00 коп., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2957/14-24 від 22.09.2014 року, що належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Особа, відносно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діянні свою вину визнав. Просив застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

В судовому засіданні захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, вважав, що виходячи з поведінки ОСОБА_3 стан здоров"я його покращився і до нього можливо застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що весною чи влітку 2014 року, точно вже не пам"ятає, він залишив в господарстві свахи свій велосипед, де і було його викрадено. Через деякий час він побачив свій велосипед у ОСОБА_8 , який, на його запитання пояснив, що велосипед йому продав ОСОБА_3 . На даний час йому велосипед повернуто.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що у 2014 році він купив у ОСОБА_3 за 100 грн велосипед, який згодом був у нього вилучений працівниками міліції при обшуку його господарства. Про те, що велосипед крадений він не знав, так як ОСОБА_3 сказав, що велосипед належить йому.

Обставини щодо суспільно небезпечного діяння, які викладені у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , крім показань самої особи, відносно якої вирішується питання щодо застосування примусових заходів медичного характеру, потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 підтверджуються іншими доказами, що були перевірені у судовому засіданні, а саме:

- заявою потерпілого ОСОБА_5 в якій він повідомляє про крадіжку його велосипеда в період з 08 квітня 2014 року по 10 квітня 2014 року з господарства за адресою: АДРЕСА_2 та просить провести перевірку по даному факту (а.п.50);

- протоколом огляду місця події від 16.09.2014 року з фотоілюстративною таблицею до нього, у відповідності до якого проведено огляд господарства по адресу: АДРЕСА_3 , в якому проживає ОСОБА_8 під час якого вилучено велосипед, що належить потерпілому (а.п.51-54) ;

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 2957/14-24 від 22.09.2014 року у відповідності до якого залишкова вартість велосипеду "Дорожник Комфорт чоловічий 28" з урахуванням зносу станом на 10.04.2014 року складає 618 грн ( а.п.56-58).

Дослідивши у судовому засіданні зібрані у кримінальному провадженні докази, суд вважає, що вони повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечного діяння, яке вказане у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 .

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 скоїв суспільно небезпечне діяння під час наявної у нього психічної хвороби, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи:

- згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 608 від 09.10.2014 року, у ОСОБА_3 мають місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії (F20.0 - за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок чого він був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється і йому показано застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом. У ОСОБА_3 на теперішній час мають місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії, які позбавляють його здатності правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. ( а.п.59-62).

ОСОБА_3 є раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, за повідомленням Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні ОСОБА_3 звертався за медичною допомогою до психіатра 26.05.2005 р., лікувався в умовах стаціонара, останій раз - з 26.05.2008 року по 13.06.2008 року, діагноз: Шизофренія, параноїдна форма, приступоподібно-прогредієнтний перебіг, системно-депресивний синдром ( а.п.69).

У відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи № 609 від 09.10.2014 року у ОСОБА_3 на теперішній час, на тлі параноїдної шизофренії виявлені психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Вживання зі шкідливими наслідками, але протиалкогольне лікування йому не показане ( а.п.70-72).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Оскільки, кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 в стані неосудності, враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкості вчиненого суспільно небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, що встановлено під час дослідження матеріалів кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, прокурора, який підтримав клопотання та вважав за необхідне застосування відносно ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та захисника, що заперечували проти клопотання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи № 608 від 09.10.2014 року, який є науково-обгрунтованим та не спростований стороною захисту.

Доводи захисника про те, що необхідно до ОСОБА_3 застосувати заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку безпідставні, оскільки спростовуються вказаним висновком експертизи, який є науково - обґрунтованим і будь - яких сумнівів в правильності такого висновку у суду немає.

Крім того, допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_9 зазначив, що відповідно до вказаного у висновку судово-психіатричної експертизи № 608 від 09.10.2014 року захворювання у ОСОБА_3 , останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Видужання чи зміна у стані здоров"я з таким захворюванням без проходження лікування не можливе. А відповідно до повідомлення Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні на а.п. 25, ОСОБА_3 з 2008 року до лікарні не госпітолізовувався, за медичною допомогою в диспансерне відділення не звертався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

В справі маються процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 196 грн 80 коп., які у даному кримінальному провадженні слід віднести за рахунок коштів державного бюджету, оскільки у відповідності до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: велосипед Дорожній Комфорт чоловічий 28, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , слід залишити останньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 93, 94 КК України, ст.ст. 2, 94, 283, 512-513, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Льгів, Чернігівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи у сумі 196 грн 80 коп. - прийняти на рахунок державного бюджету.

Речовий доказ в кримінальному провадженні: велосипед Дорожній Комфорт чоловічий 28, що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 , слід залишити останньому.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1