Справа № 473/1123/15-к
ВИРОК
іменем України
"17" липня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Федорівка Роздольненського району Автономної Республіки Крим, громадянина України, освіта повна загальна середня, сімейний стан не одружений, не працює, до засудження був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , відбував покарання в виді позбавлення волі у Вознесенській ВК №72 УДПтСУ в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Жовтневої революції, 300, початок строку 05 вересня 2008 року, кінець строку 05 вересня 2015 року, раніше не судимого, засудженого 24 грудня 2008 року Роздольненським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 07 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 24 грудня 2008 року Роздольненським районним судом Автономної Республіки Крим за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.187 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 07 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, та відбував покарання у Вознесенській ВК №72 УДПтСУ в Миколаївській області. Відбуваючи покарання в виді позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став і злісно порушував вимоги режиму відбування покарання, за що на нього накладено 25 дисциплінарних стягнень, в тому числі і переведення до приміщення камерного типу / надалі ПКТ/.

Так 10 березня 2015 року під час ранкового підйому засуджених, які перебували в ПКТ №1 Вознесенської ВК №72 УДПтСУ в Миколаївській області було виявлено, що приміщення ПКТ не прибране. Згідно встановленого графіку чергувань у камері ПКТ 10 березня 2015 року черговим по камері був засуджений ОСОБА_5 .. Вранці біля 05 години 10 березня 2015 року черговим помічником начальника установи старшим лейтенантом внутрішньої служби ОСОБА_7 , який є представником адміністрації ВК №72 УДПтСУ в Миколаївській області та діє в межах наданих йому прав та повноважень, на підставі діючого законодавства України, регламентуючого права та обов`язки адміністрації УДПтСУ, було запропоновано засудженому ОСОБА_5 провести прибирання в приміщенні ПКТ. При цьому засуджений ОСОБА_5 був в повному обсязі забезпечений необхідним інвентарем для прибирання, одноразовими рукавицями та спеціальним одягом. На законні вимоги чергового помічника начальника установи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився від прибирання у приміщенні ПКТ. Після цього черговий помічник начальника установи старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_7 , будучи представником адміністрації колонії, діючи в межах наданих йому прав та повноважень, на підставі діючого законодавства України, регламентуючого права та обов`язки адміністрації УДПтСУ, попередив засудженого ОСОБА_5 , про те, що в його діях вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.391 КК України, та попередив засудженого ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної колонії.

Не бажаючи ставати на шлях виправлення, та маючи умисел на злісну непокору законним вимогам адміністрації виправної установи, засуджений ОСОБА_5 , забезпечений необхідним інструментом та інвентарем, у присутності працівників колонії та інших засуджених, в категоричній формі відмовився виконувати законні вимоги представника Вознесенської ВК №72 УДПтСУ в Миколаївській області чергового помічника начальника установи старшого лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 , і до прибирання приміщення ПКТ не приступив, поважних причин своїм діям, засуджений ОСОБА_5 , як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні, не пояснив.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним повністю, та підтвердив факт скоєння ним цього злочину, при викладених вище обставинах. Він визнає, що своїми діями вчинив злочин, та щиро розкаюється в скоєному.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

16 липня 2015 року між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно із ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника адвоката ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам п.2 ч.1 ст.468, ч.4 ст.469, ст.472 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину, передбаченого ст.391 КК України.

Цією угодою визначено покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 391 КК України, із застосуванням ст.69 КК України в виді арешту строком на 02 /два/ місяці.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 24 грудня 2008 року та остаточно обвинуваченому ОСОБА_5 призначити покарання в виді 03 /трьох/ місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Крім того угодою встановлені наслідки її укладання і затвердження, відповідно до вимог ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладання та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, або будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Крім того судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, і тому вона може бути затверджена судом. На умовах цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 вірно надана за ст.391 КК України.

Умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права свободи та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань, наявність у нього фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання на підставі угоди про визнання винуватості від 16 липня 2015 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про винуватість на визначених в ній умовах.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником ОСОБА_4 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе призначити основне покарання відповідно до визначеного угодою про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 та главою 35 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про винуватість, укладену 16 липня 2015 року між прокурором Вознесенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , з участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.391 КК України та на підставі ст.69 КК України, призначити йому покарання в виді 02 /двох/ місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71, п.п. а/ п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання та додаткове покарання за вироком Роздольненського районного суду Автономної Республіки Крим від 24 грудня 2008 року та остаточно до відбування покарання ОСОБА_5 призначити 03 /три/ місяці позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати в виді утримування під вартою в СІЗО УДПтСУ в Миколаївській області, обчислюючи строк відбування основного покарання з 17 липня 2015 року.

Речовий доказ за кримінальним провадженням: СD-диск з відео та звукозаписом, на якому зафіксована інформація про відмову засудженого ОСОБА_5 від прибирання в камері ПКТ зберігати при матеріалах кримінального провадження. /а.к.п. 12 - 14/.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1