Справа № 461/2296/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2015 р. м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № №0003244 від 26.08.2014 р. про обвинувачення -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня спеціальна, раніше неодноразово судимого, останній раз 24.11.2011 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.15, ч. З ст.185 КК України, який зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України -
в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимий за скоєння умисних корисливих злочинів, в останній раз 24.11.2011 року Франківським районним судом м. Львова за ч.2 ст.15, ч. З ст.185 КК України,після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив аналогічний злочин.

Так, 24.08.2014 року близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, проник через вікно у квартиру АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав у потерпілої ОСОБА_5 ноутбук марки Aser вартістю 3999 гривень, мобільний телефони марки LG ТЗЮі (імеі НОМЕР_1 ) вартістю 700 гривень, мобільний телефон марки Samsung (імеі НОМЕР_2 ) вартістю 200 гривень, золотий медальйон вартістю 1000 гривень, намисто вартістю 200 гривень, каблучку вартістю 50 гривень, сережки вартістю 80 гривень, медикаменти вартістю 15 гривень, гроші в сумі 2500 гривень, чоботи та іншу біжутерію які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 8744 гривні.

Відтак, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викраденні чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.3 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, врахував його особу, те що він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, при яких такий вчинено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та повне визнання вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавлення волі, вважаючи його виправлення та перевиховання можливим в умовах ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу, враховуючи його особу та тяжкість кримінального правопорушення, слід обрати на тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 02 березня 2015 року.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №4/970 від 17.11.2014 року), вартістю 393,12 грн., та проведення експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них (висновок експерта №3/1071 від 09.10.2014 року), вартістю 307,45 грн., загальною вартістю 700,57 (сімсот гривень 57 коп.) грн.

Керуючись ст.ст. 124, 368, 370, 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до вступу вироку в законну силу - обрати тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 02 березня 2015 року.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи (висновок експерта №4/970 від 17.11.2014 року), вартістю 393,12 грн., та проведення експертизи волокнистих матеріалів та виробів з них (висновок експерта №3/1071 від 09.10.2014 року), вартістю 307,45 грн., загальною вартістю 700,57 (сімсот гривень 57 коп.) грн.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1