АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим.провадження № 1кп/418/28/14 Головуючий 1 інстанції:
Провадження № 11кп/790/372/15 ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 332 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

· головуючого ОСОБА_2 ,

· суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

· при секретарі ОСОБА_5 ,

· за участю прокурора ОСОБА_6 ,

· захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 11кп/790/372/15 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Міловського районного суду Луганської області від 17 вересня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лукашівка, Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого і мешкаючого: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.10.2013 року Міловським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 332 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; 21.08.2014 року ухвалою Старобільского районного суду Луганської області невідбута частина покарання скорочена наполовину - на 2 роки 3 місяці,

засуджено за ч. 2 ст. 332 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Міловського районного суду Луганської області від 18.10.2013 року та ухвали Старобільського районного суду Луганської області від 21.08.2014 року, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

Як установив суд, у травні 2013 року більш точної дати не встановлено, громадянка України ОСОБА_9 вступила у злочинну змову з громадянином Республіки Молдова ОСОБА_8 на організацію незаконного переправлення кількох осіб через державний кордон України.
27 травня 2013 року ОСОБА_8 , виконуючи спільний злочинний план, прибув за місцем мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , де перебували громадянки України ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та отримав вказівку від ОСОБА_9 переправити вказаних осіб через державний кордон України до Російської Федерації поза встановлених пунктів пропуску.
Цього ж дня ОСОБА_8 , реалізовуючи спільний злочинний намір, керуючи діями ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , на рейсовому автобусі сполученням «Слов`янськ - Луганськ», доставив останніх до м. Луганська де орендував квартиру, в якій зупинився разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 .

Вранці 28 травня 2013 року ОСОБА_8 вказав ОСОБА_11 та ОСОБА_10 на те, щоб вони слідували за ним до автовокзалу м. Луганська, де він особисто придбав три білети на рейсовий автобус сполученням «Луганськ Мілове».

Того ж дня, прибувши до смт. Мілове Луганської області, ОСОБА_8 сказав ОСОБА_12 . ОСОБА_10 слідувати за ним на ділянку державного кордону України з Російською Федерацією, по вул. Дружби Народів смт. Мілове Луганської області, де намагався незаконно переправити останніх через державний кордон України до Російської Федерації.
Однак, о 13 годині 30 хвилин біля будинку №46 у 10 метрах від лінії проходження державного кордону України та на 45 метрах від місцевого пункту пропуску «Мілове», ОСОБА_8 був затриманий співробітниками Торезького МРВ Управління СБУ в Донецький області.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених змін, захисник посилається на суворість призначеного обвинуваченому за своїм розміром покарання. Зазначив, що при його призначені судом не враховано, що обвинувачений винуватість свою визнав повністю, покаявся, сприяв встановленню істини у справі, хворіє на цукровий діабет 2-го типу, є громадянином іноземної держави і після звільнення має виїхати за межі України, що унеможливлює його соціальну небезпечність. Просить вирок змінити, призначити ОСОБА_8 із застосуванням ст.69 КК України покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.332 КК України, знизивши його розмір.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора про законність та обґрунтованість вироку, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Покарання обвинуваченому призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких і посягає на недоторканість державного кордону України, визнання ОСОБА_13 своєї винуватості, каяття, сприяння встановленню істини у справі, дані про особу обвинуваченого, який хворіє на цукровий діабет 2-го типу, тобто всі ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.

Взявши до уваги визнання ОСОБА_13 своєї винуватості, каяття, сприяння встановленню істини у справі, наявність у нього вищевказаного захворювання, суд визнав їх пом`якшуючими покарання обставинами і призначив йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст.332 КК України, розмір якого є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Яких не будь нових даних про особу ОСОБА_13 чи обставин, які б пом`якшували покарання та істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено.

Що ж стосується посилання захисника на те, що ОСОБА_13 є громадянином іноземної держави і після звільнення з місць позбавлення воля має виїхати за межі України, що унеможливлює його соціальну небезпечність, то це не є пом`якшуючою обставиною і, відповідно, підставою для застосування положень ст.69 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення шляхом застосування положень с.69 КК України, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419,420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Міловського районного суду Луганської області від 17 вересня 2014 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: