Справа № 283/3598/14-к
Провадження №1-кп/283/22/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
22 січня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого,-

за ч. 2 ст. 263 КК України,-
встановив:

10 грудня 2014 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог статті 472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор дійшли згоди, що на початку липня 2014 року ОСОБА_4 в підземному переході поблизу ТРЦ «Україна», неподалік станції метро «Вокзальна», за адресою: м. Київ, площа Перемоги 3, з метою подальшого незаконного носіння, придбав за 60 гривень у торгівельному кіоску № 9, що належить ПП «Найем», кинджал з матерчатим чохлом, який згідно висновку експерта є короткоклинковою холодною зброєю колюче-ріжучої дії. Під час перебування у м. Києві ОСОБА_4 носив при собі придбаний кинджал у кишенях верхнього одягу без передбаченого законом дозволу.

26 жовтня 2014 року близько 16 години ОСОБА_4 прибув по справах з м. Києва у м. Малин Житомирської області до дитячого садка «Золотий ключик», за адресою: м. Малин, вул. Огієнка 73б, переносячи при собі у лівій внутрішній кишені власної куртки вказаний кинджал у матерчатому чохлі без передбаченого законом дозволу. Цього ж дня близько 17 години працівники міліції виявили та вилучили у ОСОБА_4 вищевказаний кинджал.

Відповідно до угоди дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 263 КК України за ознаками носіння кинджалу без передбаченого законом дозволу.

Даною угодою узгоджено ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

В судовому засіданні підозрюваний свою винність у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнав повністю. Він зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, розуміє зміст пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде до нього застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості і згоден на затвердження угоди.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та думку прокурора, який не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором.

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10 грудня 2014 року між ОСОБА_4 і прокурором, та призначення підозрюваному узгодженого сторонами виду і розміру покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 315, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України 2012 року,-

засудив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 грудня 2014 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого частиною 2 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

Речовий доказ: кинджал - передати дозвільній системі УМВС України в Житомирській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 245 гривень 70 копійок.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1