Справа № 1-69(2007р.)
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03
вересня 2009 року Бучацький районний
суд, Тернопільської області

одноособово
суддею Гордєєвим В.О.,

при
секретарі Гречинській
С. В.

з участю
прокурора Рекуша О.Р.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Бучачі справу про обвинувачення ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 125 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудній
ОСОБА_1 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_2 легкі тілесні ушкодження.

Так, 15.11.2006 року біля 16 год. в АДРЕСА_1 умисно
наніс декілька ударів руками в різні частини тіла потерпілому ОСОБА_2 від чого
останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м"ягких тканин
волосистої частини голови, синців в
ділянці правої щоки та в правій висковій ділянці, садна на китиці правої руки, які згідно висновку судово-медичної
експертизи кваліфікуються як легкі.

Допитаний
в судовому засіданні ОСОБА_1 вину в скоєнні злочину визнав повністю і звернувся
до суду із заявою про застосування до нього амністії.

Крім
визнання вини самим підсуднім, його вина
у скоєнні злочину повністю стверджується показами потерпілого, який згідно
поданої заяви просить суд закрити кримінальну справу і відмовляється від
цивільного позову, показами свідків, матеріалами справи.

Згідно
свідоцтв про народження у ОСОБА_1 на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
ОСОБА_1 засуджений вироком Бучацького районного суду за ст.. 122 ч. 1 КК України до одного року
шести місяців виправних робіт по місцю праці. Оскільки злочини скоєні підсуднім
в один і той же час відносно двох осіб суд прийшов до переконання, що до підсуднього слід застосувати амністію.

Оцінюючи
в сукупності докази здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина підсуднього в скоєнні злочину
доведена повністю, а його дії за ст.125 ч.1 КК України, органами досудового слідства кваліфіковано
вірно, як умисне нанесення потерпілому легких тілесних ушкоджень

Обираючи
покарання підсудньому ОСОБА_1, суд
враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного ним
злочину, обставини справи, дані про його особу, що має на утриманні двоє неповнолітніх
дітей, що щиро розкаюється у
вчиненому, дав правдиві покази як на
попередньому слідстві так і в судовому засіданні, і прийшов до переконання, що йому слід призначити покарання у вигляді
виправних робіт по місцю праці, що
сприятиме його виправленню та перевихованню.

Згідно
свідоцтв про народження у ОСОБА_1 на утриманні двоє неповнолітніх дітей.
ОСОБА_1 засуджений вироком Бучацького районного суду за ст.. 122 ч. 1 КК України до одного року
шести місяців виправних робіт по місцю праці. Оскільки злочини скоєні під -

2

суднім в один і
той же час відносно двох осіб суд прийшов до переконання, що до підсуднього слід застосувати амністію.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України , суд

ЗАСУДИВ:

Визнати винним
ОСОБА_1 в скоєнні злочину передбаченого
ст.125 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді шести
місяців виправних робіт по місцю праці з утриманням 15% заробітку щомісячно в
дохід держави.

В
силу ст. 71 КК України до призначеного
ОСОБА_1 покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання у вигляді
шести місяців виправних робіт згідно вироку Бучацького райсуду від
30.11.2006р., і остаточним покаранням
ОСОБА_1 слід вважати один рік виправних робіт по місцю праці з утриманням 15 %
заробітку в дохід держави..

В силу
ст. 1, 6 Закону України "Про амністію" від 19.04.2007р., ОСОБА_1 від
призначеного покарання звільнити, а
кримінальну справу переведенням закрити.

На вирок
може бути подана апеляція до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький
районний суд протягом 15 діб.