Справа № 1-2/2008р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2008
р.
Хотинський районний суд
Чернівецької області

в складі:
головуючого судді - Мартинюк А.О.

при секретарі - Шинкарюк
О.В.

за участю:

прокурора -
Левчука О.С.

адвоката -
ОСОБА_1.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
місті Хотині справу по
обвинуваченню

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженки
с.Атаки Хотинського району
Чернівецької області, українки,
гр.України, освіта вища економічна,
розлученої, на момент вчинення
злочину мала неповнолітню дитину,
проживає в АДРЕСА_1,
директора ПП-„2003”, не судимої

за ч.3
ст. 190; ч.3 ст.212; ч.2 ст. 366; ч.5 ст. 27, ч.2 ст.366; ч.5 ст. 27, ст.212 ч.3 КК України;

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця
м.Хотина Чернівецької області,
українця, гр. України, освіта
вища- економічна,
розлученого, проживає в
АДРЕСА_2, землевпорядника Хотинського
КБТІ, директора ПП „РПС”, не
судимого в силу
ст. 89 КК України

за ст.ст. 366 ч.2, 212 ч.3 КК
України,-

в
с т а н о в и в :

9 грудня 2003 року ОСОБА_2. в управління
економіки Хотинської районної
державної адміністрації як засновник зареєструвала приватне
підприємство „2003”,
юридична адреса якого АДРЕСА_3

8 січня
2004 року згідно
наказу № 1 вона
призначила себе на
посаду директора ПП „2003”
та стала виконувати організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції як
службова особа - суб”єкт господарської
діяльності.

В період
січня-червня 2004 року ОСОБА_2.
вчинила службове підроблення,
тобто умисне внесення
службовою особою до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей, інше підроблення
документів, а також складання і
видача завідомо неправдивих документів.

Крім того,
зловживання службовим становищем,
тобто умисне в
інших особистих інтересах використання
службовою особою службового
становища всупереч інтересам служби,
якщо воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам.

Так, ОСОБА_2.
в період січня-червня 2004 року, купуючи
велику рогату худобу
в основному у
фізичних осіб_ жителів
Чернівецької та Черкаської областей, умисно, незаконно оформляла
придбання зазначеної худоби як
закупленої у КП „Венант”
(юридична адреса: м. Кіровоград, вул. Жовтневої революції 27/52), при
цьому вносила до
офіційних документів завідомо
неправдиві відомості про
результати проведеної фінансово- господарської діяльності ПП
„2003”, використовуючи фіктивні
податкові накладні, що оформлені
від КП „ Венонт” при
цому заподіявши істотної
шкоди охоронюваним законом
державним інтересам у сфері заготівлі та
обліку.

Злочин вчинено
при слідуючих обставинах: ОСОБА_4., яка не
є працівником ПП „2003”
та КП „Венант” на
прохання ОСОБА_2. під
її диктовку виконала рукописні записи
в податкових накладних
КП „Венант”, не підписуючи
їх. Згідно даних
податкових накладних КП „Венант”
ніби-то реалізувало велику
рогату худобу ПП „2003”
на загальну суму 2 107 350, 27 грн.,
в т.ч. з ПДВ
351558, 38 грн., а саме:

-податкова накладна від
23.01.2004 року, б/н
на суму 288 583,57 грн в т.ч.
з ПДВ 48097,26 грн.;

-податкова
накладна від 29.01.2004
року на суму 54774,26 грн.
в т.ч. ПДВ - 9462,38 грн. за №
1;

-податкова накладна від 30.03.2004 року на
суму 367597,08 грн. вт.ч. ПДВ-61266,18грн.;

-податкова накладна від 28.05.2004 р. - №
36 на суму 885238,08 грн. в т.ч.
ПДВ -147539,68грн.;

-податкова накладна від 14.06.2004 р. №
40 на
суму 121157, 28грн. в т.ч.
ПДВ -20192, 88грн.;

-податкова накладна від 18.06.2004 р. №
40 на
суму 390000 грн. в
т.ч. ПДВ - 65000 грн.

Використавши вищевказані
податкові накладні КП „Венант”,
ОСОБА_2. відзвітувала про роботу ПП „2003” в податковій
інспекції.

Крім того,
ОСОБА_2. не будучи
працівником ПП „РПС” та
не маючи з вказаним
підприємством трудових відносин, протягом жовтня 2004
року-березня 2005 року, сприяючи директору ПП „РПС” ОСОБА_3. у
службовому підробленні та зловживанні
службовим становищем умисно внесла
завідомо неправдиві відомості
до офіційних документів,
а також складання
і видачу завідомо
неправдивих документів, сприяючи
ОСОБА_3. в умисному в
інших особистих інтересах використання службовою особою
службового становища всупереч
інтересом служби, якщо воно заподіяло істотної
шкоди охоронюваним законом
державним інтересам.

Так, ОСОБА_2.
склала та підписала податкові накладні
ПП „Сибрид”, в які було внесено
завідомо неправдиві дані
про те, що
зазначене підприємство
реалізувало ПП „РПС” велику рогату
худобу на загальну
суму 10565754,20 грн., а саме:

-податкова накладна № 279
від 28.10.04 року на суму 110 696,40 грн.;

-податкова накладна № 278
від 19.10.04 року на
суму 324 59,64 грн.;

-податкова накладна № 280
від 31.10.04 року на суму 3 413
412,22 грн.;

-податкова накладна № 286
від 31.10.04 року на
суму 53622 грн.;

-податкова накладна № 302
від 30.11.04 року
на суму 1 227 604,80грн.;

-податкова
накладна № 305 від
30.11.04 року на суму 1 373 078,80 грн.;

-податкова накладна № 320
від 14.12.04 року на
суму 6074,02 грн.;

-податкова накладна № 340
від 31.12.04 року на
суму 923 304, 50 грн.;

-податкова накладна № 341
від 31.12.04 року на
суму 417 214,20 грн.;

-податкова
накладна № 349 від 31.12.04 року на
суму 614 544,31 грн.;

-податкова накладна № 15
від 28.02.05 року на суму 1 425
850,09 грн.;

-податкова накладна № 17
від 28.02.05 року на суму 361 512,04 грн.;

-податкова накладна № 19 від
28.02.05 року на
суму 7 146 грн.;

-податкова накладна № 40
від 31.03.05 року на суму 220 841, 58 грн.;

-податкова накладна № 36
від 31.03.05 року на
суму 378 393,60грн.;

використовуючи вищевказані фіктивні податкові накладні ОСОБА_3. відзвітувався у ДПІ
Хотинського району про фінансову
діяльність підприємства „РПС”.

15 червня 2004
року ОСОБА_3., як
засновник прийняв рішення про
створення приватного підприємства
„РПС” та цим
же рішенням призначив
себе директором вказаного
підприємства.

23 червня
2004 року він
в Хотинській районній
державній адміністрації
зареєстрував приватне підприємство „РПС”.

В період
червня 2004 року-
березня 2005 року ОСОБА_3.
умисно вчинив службове
підроблення, тобто внесення
службовою особою до
офіційних документів
завідомо неправдивих відомостей,
інше підроблення документів,
а також складання
і видача завідомо неправдивих документів,
зокрема, купуючи велику рогату
худобу в основному у
фізичних осіб- жителів Чернівецької
та Черкаської областей, за
пособництвом ОСОБА_2., яка не
була працівником ПП „РПС” та
не мала з
указаним підприємством трудових
відносин, незаконно оформляв
придбання зазначеної худоби,
як закупленої у ПП „Сибрид”
(юридична адреса АДРЕСА_4), при цьому
вчинивши зловживання службовим
становищем, тобто умисне в інших
особистих інтересах використання
службовою особою службового
становища всупереч інтересам
служби, якщо воно
заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом
державним інтересам, зокрема
у сфері заготівлі
та обліку.

Допитана
в судовому засіданні
підсудна ОСОБА_2. визнала
вину в повному
об”ємі у службовому підробленні, пособництві в
цьому ж злочині, а
також визнала себе винною у
халатності-службовій недбалості
та сприяння в
цьому ж злочині
ОСОБА_3., суду пояснила,
що вона відкрила
ПП „2003” для отримання
доходів, досвіду роботи не
мала, працювала з багатьма
контрагентами і не
мала змоги їх в
сіх перевіряти. Представники підприємств, що приїжджали
до неї мали печатку, свідоцтво про
державну реєстрацію. У неї
не було можливості
перевірити достовірність
реєстрації підприємств, а
про скасування державної реєстрації
ПП „Венант” та
„Сибрид” вона не
знала, дізналась про
це під час рослідування.

Поскільки представник ПП „Венант”
привіз неправильно оформлені документи
і вони не
були б взяті податковими
органами до уваги із-за
цього вона попросила ОСОБА_4 під її, ОСОБА_2.,
диктовку заповнити правильно накладні. Після
їх заповнення вона віддала
їх представнику фірми як
зразки, при цьому на
накладних, коли вона їх
віддавала представнику підприємства не було підписів
та печатки. Вважає
себе винною в
тому, що допустила недбалість,
використала вказані накладні у
звітності після того
як вони були
посвідчені печаткою.

Вона на
прохання ОСОБА_3.
консультувала його, поскільки
він відкрив підприємство пізніше
від неї і багато
чого не знав.
Перед перевіркою він
приніс її документи
і попросив її
розібратись в них. На
деяких накладних не було підпису,
але була печатка,
поскільки у ОСОБА_3 не
було часу, щоб переробити накладні,
вона їх підписала,
хоча ніякого відношення до
ПП „РПС” та
„Сибрид” не мала.

Підсудний ОСОБА_3. вину
у вчиненому визнав
частково. Вважає винним
себе у халатності -службовій недбалості
та службовому підробленні. Поскільки він
не фахівець у питаннях
заготівлі, то допустив
помилки в розрахунках, відкриваючи
підприємство взявся не за
свою справу.

Не дивлячись на
часткове визнання вини підсудними суд вважає доведеною їх вину
у вчиненні злочинів, зокрема ОСОБА_2. у
службовому підробленні та
пособництві в ньому;
у зловживанні службовим становищем та пособництві в
цьому злочині, ОСОБА_3. у
службовому підробленні та зловживанні
службовим становищем.

Вина підсудних
у вищевказаному доведена
слідуючими доказами:

-
допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7.
суду пояснили, що
вони заготовляли худобу у населення
і здавали її на
м”ясокомбінат. З підсудними
взагалі не знайомі, ніяких
стосунків не мали.

Свідок ОСОБА_8. суду
ствердив, що заготівельники ВАТ „Чернівцім”ясопромсервіс”
здавали ВРХ від імені ПП „2003”, а не від
свого імені.

Про те, що „Чернівцім”ясопромсервіс”
закуповувало ВРХ у ПП „2003” суду
ствердив свідок ОСОБА_9.
До нього зверталась
ОСОБА_2. за допомогою
у проведенні банківських операцій і він просив бухгалтера-касира ОСОБА_10 допомогти ОСОБА_2.

Свідки ОСОБА_11.
та ОСОБА_4. суду
ствердили, що вони
допомогали ОСОБА_2. заповнювати накладні.

З досліджених
показів ОСОБА_12.,
ОСОБА_13., ОСОБА_14., ОСОБА_15.,
ОСОБА_16., ОСОБА_17. ( т.25 а.с.
243, 241, 214, 15, 237, 240)
вбачається, що вони
здавали ВРХ на м”ясокомбінат від
імені ПП „2003”, але договорів з
підприємством у них
не було.

Показами свідка ОСОБА_18. ( т. 26 а.с. 153)
стверджується, що на підприємство „Золотоношам”ясо”
ніби-то поступала ВРХ
від ПП „РПС” та ПП
„2003”, але звідки
вона фактично поступала
невідомо.

З досліджених
показів свідка ОСОБА_19. ( т.26
а.с. 181) вбачається, що на
комбінат „Золотоношам”ясо”,
де він працює
головним бухгалтером
протягом першого півріччя 2004
року завозилась ВРХ від ПП „РПС”.
На його думку,
худоба закуповувалась згідно
прийомних квитанцій та
ветеринарних свідоцтв на
території Черкаської області,
а оприбутковувалась по податкових накладних
від ПП „РПС”. Розрахунки з даним
підприємством за поставлену
худобу проводились в
безготівковій формі через банківський рахунок.

Вина підсудних
у вчиненні злочину
доведена і іншими матеріалами
справи.

Так, 9.12.2003 року ОСОБА_2., як
засновник, в управлінні економіки
Хотинської районної державної
адміністрації зареєструвала
приватне підприємство „2003” ( юридична адреса
м.Хотин вул.Корольова № 3 ( т.25
а.с. 56).

8.01.2004 року
згідно наказу № 1
ОСОБА_2. призначила себе на
посаду директора ПП „2003” (т.25 а.с. 48).

З протоколу
виїмки та огляду
від 3 жовтня 2005
року і ветеринарних свідоцтв за
перше півріччя 2005
року (т. 23 а.с. 3 - 30), протоколу
виїмки та огляду
від 29 серп-ня 2005
року; податкових накладних ПП „2003”
за період 1-го півріччя 2004 року,
видаткових накладних ПП
„2003” за період 1-го півріччя
2004 року, товарно-транспортних накладних за
період 1-го півріччя 2004 року, накладних на прийомку худоби за період 1-го
півріччя 2004 року (т.7 а.с. 274-275)
вбачається, що протягом
вищевказаного періоду ПП
„2003” складались податкові накладні
та видаткові накладні
на реалізацію ВРХ
ВАТ „Чернівцім”ясопромсервіс”,
однак більшість худоби
згідно товарно-транспортних накладних
завозилась заготівельниками комбінату.

Протоколом огляду: касових
документів ПП „2003” за
період 1-го півріччя 2004
року, видаткових касових
ордерів ПП „2003”, виписок з
особового рахунку ПП
„2003” ( т. 25 а.с. 148-149)
встановлено, що директором
ПП „2003” з
розрахункового рахунку
отримувалась готівка, яка
в подальшому по касових ордерах використовувалась на заготівлю ВРХ.

Висновком
почеркознавчої експертизи № 2078
від 28.12.2005 року
встановлено, що податкові накладні та
квитанції до прибуткових касових ордерів
КП „Венант” не
використовувались службовими
особами даного підприємства,
а складались ОСОБА_4. та ОСОБА_2. (т.25 а.с. 161-186).

Протоколом виїмки та
огляду прийомних квитанцій та
накладних на прийняття худоби та
передачі її на переробку (т.29 а.с. 3-9) встановлено, що ПП „РПС”
здавало худобу на
ВАТ „Золотоношам”ясо”.

З протоколу
огляду грошових чеків ПП
„РПС” за період II-го півріччя 2004
року - I-го кварталу 2005
року (т. 31 а.с. 28-40) вбачається,
що протягом вищевказаного
періоду з розрахункового рахунку ПП
„РПС” знімалась готівка, яка
поступала з ВАТ „Золотоношам”ясо”
за реалізовану велику рогату
худобу.

Протоколом виїмки та
огляду ветеринарних свідоцтв, вилучених на
ВАТ „Золотоношам”ясо” (т. 32 а.с.
2-6) стверджується, що
на ВАТ „Золотоношам”ясо” худоба
з території Кіровоградської області
не завозилась.

З протоколу
виїмки та огляду
документів, вилучених на ВАТ
„Чернівцім”ясопромсервіс”, а саме податкових накладних
ПП „РПС”, видаткових
накладних вказаного підприємства,
товарно-транспортних документів
(т.36 а.с. 2-6) підтверджується факт
поставки великої рогатої
худоби ПП „РПС” на
ВАТ
„Чернівцім”ясопромсервіс”, а протоколом
огляду грошових чеків ПП
„РПС” за
період II-го півріччя 2004
року- I кварталу
2005 року, що
протягом вищевказаного періоду
з розрахункового рахунку ПП „РПС” знімалась готівка, яка
використовувалась для розрахунку
із заготівельниками (т.51 а.с. 162).

Висновком
почеркознавчої експертизи № 2089 від 6.02.2005 року
стверджується, що податкові
накладні ПП „Сибрид” не виписувались
службовими особами даного підприємства, а складались
та підписувались ОСОБА_2.( т.
57 а.с. 98-143).

15 червня
2004 року ОСОБА_3.,
як засновник, прийняв
рішення про створення
приватного підприємства
„РПС” та цим же рішенням
призначив себе директором
вказаного підприємства ( т.
51 а.с. 47), а
23 червня 2004
року він у Хотинській
районній державній адміністрації зареєстрував приватне
підприємство „РПС”, юридична адреса
якого АДРЕСА_5 ( т. 52 а.с. 94).

Довідкою Управління
ветеринарної медицини у
Чернівецькій області № 456
від 7.10.2005 року (
т. 25 а.с. 121, т.57 а.с. 197) стверджується, що
законодавчо передбачена видача ветсвідоцтв ( спрямування ВРХ з
однієї області в іншу).

Таким чином,
вищенаведені докази в
своїй сукупності доводять вину
підсудних у вчиненні злочину.

Судом встановлено,
що ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
з метою створення видимості успішної
діяльності створених ними підприємств учинили злочин. Для цього вони
умисно в інших особистих інтересах підробили податкові документи,
використали їх у звітності
перед податковими органами,
окрім цього ОСОБА_2. сприяла
своїми умисними діями в
цьому ОСОБА_3. Вчинивши зловживання службовим становищем,
підсудні заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам,
зокрема в заготівлі та
обліку ВРХ на
м”ясо.

Суд вважає,
що дії ОСОБА_2. слід
кваліфікувати як службове підроблення та пособництво в
службовому підробленні,
тобто внесені службовою особою до
офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення
документів, а також
складання і видача завідомо неправдивих документів, а
також сприяння у внесенні
службовою особою до
офіційних документів завідомо
неправдивих відомостей, інше
підроблення документів, а також складання і
видача завідомо неправдивих
документів, тобто за ст.
366 ч.1 КК України та
за ч. 5 ст. 27, ч.1
ст. 366 КК України;

Вона ж учинила
злочин відповідальність за який передбачено ст. 364
ч.1 КК України - зловживання службовим
становищем, тобто умисне в
інших особистих інтересах використання службовою
особою службового становища всупереч інтересам
служби, якщо воно заподіяло істотну
шкоду охоронюваним законом
державним інтересам.

Сприяючи ОСОБА_3. у
зловживанні службовим становищем,
тобто умисному в інших особистих
інтересах використання службовою особою службового становища
всупереч інтересам служби, якщо
воно заподіяло істотну шкоду охоронюваним
законом державним інтересам,
тобто злочин передбачений ч.5
ст. 27, ч.1 ст. 364 КК
України.

Діями ОСОБА_3.
вчинено службове підроблення,
тобто внесення службовою
особою до офіційних
документів завідомо
неправдивих відомостей, інше
підроблення документів, а також складання і
видача завідомо неправдивих
документів, тобто злочин відповідальність за
який передбачена ст. 366 ч.1
КК України.

Його ж
діями вчинено і
злочин відповідальність за
який встановлена ст.
364 ч.1 КК
України - зловживання службовим
становищем, тобто умисне
в інших особистих інтересах використання
службовою особою службового
становища всупереч інтересам
служби, якщо воно заподіяло
істотну шкоду охоронюваним
законом державним інтересам.

Разом з тим,
ОСОБА_2. звинувачується в
тому, що протягом січня - червня 2004 року
вона умисно не сплатила
податок на додану
вартість в сумі
216227 грн., податок із доходів
фізичних осіб в
сумі 170 610,74 грн., а
всього на загальну
суму 386 837,74 грн., а також в
цей же період, шляхом внесення
завідомо неправдивих
відомостей в декларації
по податку на додану вартість за
вищевказаний період,
ухилилась від сплати
ПДВ в сумі 216 227грн.

Звинувачення також вважає,
що своїми умисними діями,
які виразилися в складанні завідомо неправдивих документів
та передачі їх
ОСОБА_3. з метою
використання останнім вказанних
документів при складанні податкової звітності,
ОСОБА_2. сприяла йому
в ухиленні від
сплати податку на
додану вартість на суму 1 760 959,04 грн.,
що в 5000
і більше разів перевищує установлений
законодавством неоподаткований
мінімум доходів громадян.

Зроблено висновок, що використовуючи фіктивні податкові
накладні ОСОБА_3. при подачі
звітності в ДПІ у Хотинському
районі офіційних документів -
декларацій з податку на
додану вартість за жовтень-грудень 2004 року безпідставно відніс до
податкового кредиту 1 362 001, 82
грн., що
призвело до зменшення чистої
суми податкових зобов”язань та
відповідно до ухилення
від сплати ПДВ на
таку ж суму.

Використовуючи фіктивні податкові накладні ОСОБА_3. при
подачі звітності в ДПІ у
Хотинському районі офіційних
документів-декларацій з податку на
додану вартість та податку на
прибуток ПП „РПС” за січень-березень 2005
року безпідставно відніс до податкового кредиту 398 957,22 грн., що
призвело до зменшення
суми податкових зобов”язань
та відповідно до
ухилення від сплати ПДВ
на таку ж суму.

Таким чином, зроблено висновок,
що своїми умисними діями,
які виразилися в складанні завідомо неправдивих документів та
передачі їх ОСОБА_3.
з метою використання останнім вказаних
документів при складанні
податкової звітності ОСОБА_2. сприяла тому у
вчиненні службового підроблення,
що спричинило тяжкі наслідки
у вигляді несплати податків
на загальну суму 1
760 959,04 грн., що в 250
разів і більше
перевищує неоподаткований мінімум
доходів громадян та спричинило
тяжкі наслідки.

ОСОБА_3. звинувачується в тому,
що протягом червня- грудня 2004
року та 1-го кварталу 2005
року ОСОБА_3. умисно не сплатив податок
на додану вартість в
сумі 2034707 грн., податок на прибуток
в сумі 256 518, 50 грн., а
всього на загальну
суму 2 291 225,5 грн., що в
5000 і більше
разів перевищує установлений
законодавством неоподаткований
мінімум доходів громадян.

Крім того,
в період з червня
2004 року по березень
2005 року ОСОБА_3.
шляхом внесення завідомо неправдивих
відомостей в декларації по
податку на додану вартість
та податку на
прибуток за вищевказаний період,
ухилився від сплати податку на
додану вартість в
сумі 2034707 грн., податку на
прибуток в сумі 256 518, 50 грн., а
всього на загальну суму
2291225,5 грн., що в 250
раз і
більше перевищує неоподаткований
мінімум доходів громадян,
що спричинило тяжкі
наслідки.

Виходячи з цього
зроблено висновок про
наявність у діях
ОСОБА_2. складу злочину
відповідальність за який
передбачена ч.3 ст.
212 КК України;
ч.2 ст. 366 КК України;
ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України; ч.5 ст. 27, ч.2
ст. 366 КК України - умисне
ухилення від сплати
податків, зборів, інших обов”язкових
платежів вчинене в особливо
великих розмірах; службове
підроблення, що спричинило
тяжкі наслідки; сприяння в ухиленні
від сплати податків, зборів, інших обов”язкових платежів вчинене
в особливо великих розмірах; пособництво в
службовому підробленні, що
спричинило тяжкі наслідки.

Також зроблено
висновок, що в діях ОСОБА_3.
є склад злочину відповідальність за який передбачена ч. 3
ст. 212 КК України - умисне
ухилення від сплати
податків, зборів, інших обов”язкових
платежів; ч.2 ст. 366 КК
України - службове підроблення, що
спричинило тяжкі наслідки.

Такий висновок
звинувачення базується на матеріалах
висновків № 47 та № 48
судово-економічної експертизи від
22 жовтня 2006
року та 23
жовтня 2006 року (т.58 а.с. 1-21), однак вказане
спростовується висновком № 554 повторної комісійної судово-бухгалтерської експертизи від 6
березня 2008 року (т.58
а.с. 74-97) та додатками до неї
(т. 58 а.с. 98-108), де
вказано, що в
матеріалах справи відсутні
документальні дані контролюючих
органів в результаті
діяльності яких встановлено
факти спричинення державному
бюджету збитків, їх
вартісні показники.

Дослідженням наданих документів
експертам не надається можливим
документально підтвердити обгрунтованість висновків податкової перевірки ПП „2003” (акт № 71/23-1/32695691 від
19.07.2005р.) щодо заниження підприємством
у 2004 р. податку на
додану вартість за 2004р. на
суму 2310099,00грн. та податку
на прибуток на суму 2868800,00грн.

Разом з
тим, дослідженням наданих
документів підтверджується документально виникнення у ПП
„2003” права на податковий
кредит відповідних звітних
податкових періодів згідно наступних
податкових накладних:

- б/н від
23.01.2004р. на суму 288583,38 грн.;

- №1 від 29.01.2004р. на суму
54774,26 грн;

- № 32 від
30.03.2004р. на суму
367597,08 грн;

-№ 36 від 28.05.2004р.
на суму 885238,08грн.;

-№ 40 від 04.06.2004р. на суму
121157,28грн.;

-№ 40 від
18.06.2004р. на суму
390000,00 грн.

Дослідженням наданих документів експертам не надається можливим
документально підтвердити обгрунтованість висновку
податкової перевірки ПП „РПС” (
акт № 72/23-0/32730877 від
19.07.2005р.) стосовно заниження
підприємством належного до сплати
в бюджет податку
на прибуток на
загальну суму

3 686 475,00грн.

Разом з
тим, дослідженням наданих
документів підтверджується
документально виникнення в ПП „РПС” права на
податковий кредит з
податку на додану
вартість відповідних звітних
податкових періодів згідно наступних податкових накладних:

-№ 279 від 28.10.2004р.
на суму 110696,40грн.;

-№280 від
31.10.2004р. на суму
3413412,22грн.;

-№286 від 31.10.2004р. на
суму 53622,00 грн.;

-№302 від 30.11.2004р.
на суму 1227604,80грн.;

-№305 від 30.11.2004р. на
суму 1373078,80грн.;

-№320 від
14.12.2004р. на суму 6074,02грн.;

-№340 від
31.12.2004р. на суму 923304,50грн.;

-№341 від 31.12.2004р. на суму 417214,20грн.;

-№349 від 31.12.2004р, на
суму 614544,31грн.;

-№15 від
28.02.2005р. на суму 1425250,09 грн.;

-№17 від 20.02.2005р.
на суму 361512,04грн.;

-№19 від 28.02.2005р. на
суму 7146,00 грн.;

-№40 від 31.03.2005р.
на суму 220841,58грн.;

-№36 від
31.03.2005р. на суму
378393,60грн.

Оцінюючи акт планової
документальної перевірки ПП „2003” від
19.07.2005року, згідно якого
встановлено, що ПП „2003” протягом
першого півріччя 2004 року, використовуючи фіктивні
податкові накладні, виписані КП
„Венант”, державна реєстрація якого скасована
рішенням суду, незаконно
формувало податковий кредит
по податку на
додану вартість та відповідно
зменшувало оподаткований прибуток
(т.3 а.с. 43-71); акт планової документальної перевірки ПП „РПС” від
19.07.2005р. згідно якого встановлено,
що ПП „РПС” протягом
II-го півріччя 2004 року
- I-го кварталу
2005 року використовуючи фіктивні
податкові накладні, виписані
від ПП „Сибрид”, державна реєстрація якого скасована
рішенням суду, незаконно
формувало податковий кредит
по податку на
додану вартість та
відповідно зменшувало
оподаткований прибуток (т.
26 а.с. 36-52); висновок
судово-економічної експертизи
від 22
жовтня 2006 року
та 23 жовтня
2006 року (т.58 а.с. 1-21);
висновок повторної комісійної
судово-бухгалтерської експертизи
(т.58 а.с. 74-108), суд трактуючи
всі протиріччя в
користь підсудних, надає
перевагу при оцінці
вищевказаних документів висновку
повторної комісійної судово-бухгалтерської експертизи (т. 58 а.с. 74-108), при цьому
враховуючи, що в
судовому засіданні не встановлено
умислу підсудних на ухилення
від сплати податків,
зборів, інших обов”язкових
платежів в т.ч. в
особливо великих розмірах,
на службове підроблення,
що спричинило тяжкі
наслідки.

В судовому
засіданні не знайшло
свого спростування заявлене
підсудними, що про
рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда
№ 2-443/2005р. від 18.03.2005 року згідно
якого визнано недійсним
установчі документи та
Свідоцтво платника ПДВ КП „Венант” з моменту перереєстрації підприємства, а саме з 11.09.2003року (т.7 а.с. 194) та
про рішення Ленінського районного
суму м. Кіровограда
від 05.07.2004 року згідно якого
державну реєстрацію ПП
„Сибрид” скасовано з
моменту реєстрації (т.26 а.с.
73) вони
дізнались лише при
порушенні проти них
кримінальної справи, в ході досудового
слідства.

Часткове визнання
вини підсудними, зокрема визнання
вини в службовій недбалості зумовлене
відсутністю у них
юридичних знань.

Органи досудового
слідства, звинувачують також ОСОБА_2.
у вчиненні шахрайства
у великих розмірах -
ст. 190 ч.3 КК України,
посилаючись на те,
що вона умисно,
приховуючи факт зайняття нею
трудовою діяльністю та
отримання заробітку, маючи роботу
та отримуючи зарплату
в Хотинському сільськогосподарському технікумі,
шляхом обману та
зловживання довірою працівників
Хотинського районного центру
зайнятості отримала одноразову допомогу по безробіттю
на загальну суму 4349,84 грн.

Допитана в судовому
засіданні ОСОБА_2. вину у
вчиненому не визнала,
суду пояснила, що
у неї не було
умислу на вчинення
шахрайства. 30 жовтня
2003 року вона
звернулась в районний центр
із заявою про
надання її статусу безробітного, поскільки
20.10.2003 року звільнилась з
попередньої роботи за власним бажанням, до цього
вона на прохання адміністрації Хотинського сільськогосподарського технікуму
прочитала курс лекцій
для заочників у
вересні та першій декаді
жовтня за увесь рік,
поскільки мала намір після
20.10.2003 року їхати за
кордон. При зверненні у
Хотинський районний центр зайнятості за
отриманням статусу безробітного, вона
заповнила документи, які запропонували заповнити
та надала трудову книжку, довідки.
Все це було перевірено і її
надали грошову допомогу по
безробіттю. Ці гроші вона
витратила на навчання за направленням
Центру на курсах
підприємців. Не вважає себе
сумісником, поскільки робота
педагога при навантаженні менше 240 год.
на рік не дає
на це право.
Крім того, за
прочитані у вересні-початку жовтня
лекції її виплатили
гроші після 20
жовтня 2003 року.

Допитана в судовому
засіданні свідок ОСОБА_20, суду ствердила,
що вона проводила бесіду із
ОСОБА_2. в Хотинському
районному центрі зайнятості перед наданням
її статусу безробітного,
перевірила документи.
Заповнюючи бланк та
в бесіді з
нею ОСОБА_2. вказала,
що вона не
працює, не отримує пенсію, не є
підприємцем та не
займається іншою трудовою
діяльністю.

Свідок ОСОБА_21.
суду ствердила, що
поскільки по Хотинському
сільськогосподарському технікумі було
видано наказ про
прийняття ОСОБА_2. на роботу
за сумісництвом на 2003-2004рр.
вона не могла
отримати статус безробітного. Те,
що у неї
було навантаження у 94
години не є підставою вважати її безробітною,
поскільки вона була
прийнята на роботу згідно
наказу.

Свідки
ОСОБА_22. та ОСОБА_23.
суду ствердили, що
ОСОБА_2. читала у них у технікумі
лекції, працюючи за сумісництвом
та отримала за це
заробітну плату у
жовтні, листопаді, грудні.

Із досліджених
письмових доказів
вбачається, що 30
жовтня 2003 року
ОСОБА_2. власноруч підписала
заяву в якій
вказала, що вона
на той час
трудовою діяльністю не займається,
не є підприємцем,
пенсії не отримує та
зобов”язується своєчасно
повідомляти службу зайнятості
про всі зміни
в її даних (т 1 а.с. 16).

Наказом № 3633
по Хотинському РЦЗ
від 30.10.03 року
ОСОБА_2. надано статус
безробітного (т 1 а.с. 17).

Для організації
підприємницької діяльності
ОСОБА_2. виплачено 4052,91 грн.

( т.1 а.с.
18), а
разом із коштами
на проїзд, стипендію 4349,84 грн. ( т.1 а.с. 19).

В свої заяві
ОСОБА_2. просила про
видачу її одноразової допомоги
для організації підприємницької діяльності. ( т.1 а.с. 20).

Наказом від 14.ХI.2003
року №
240 (т.1 а.с.32) по Хотинському РЦЗ
ОСОБА_2. надано статус
безробітного.

Довідкою Хотинського
сільськогосподарського
технікуму (т.1 а.с. 37)
стверджується, що ОСОБА_2.
працювала на посаді
викладача і отримувала у
вересні, жовтні 2003 року по
30 грн. 64 коп.,
а у листопаді 135,40 грн.

Довідкою цього
ж технікуму ( т1 а.с. 38), заявою
ОСОБА_2. (т.1 а.с. 94), витягом
з наказу
від 1.09.03 року № 83-К ( т.1 а.с. 98), довідкою
технікуму ( т.1 а.с. 97, т 1
а.с. 98,99) стверджується, що
ОСОБА_2. працювала в
Хотинському
сільськогосподарському технікумі
як сумісник у
вересні-грудні 2003 року з педнавантаженням у 94 години та
отримала оплату за
жовтень 2003 року -30-31
жовтня, за листопад 27-28 листопада,
за грудень 24-26
грудня.

Висновком судово-економічної експертизи
№ 4 від 17 лютого
2006 року стверджується, що заробітна плата суміснику
ОСОБА_2. виплачувалась правильно
протягом вересня-грудня 2003 року.

ОСОБА_2. займалася
трудовою діяльністю та
отримувала дохід в
Хотинському
сільськогосподарському технікумі,
а саме:

-в жовтні
2003 року за
вересень 2003 року- 24 грн.;

-в листопаді
2003 року за жовтень 2003
року -24 грн.;

-в грудні 2003
року за листопад 2003
року -105 грн.;

-в січні 2004
року за грудень
2003 року -24грн.,

а всього
177 грн.00 коп.(т.2 а.с.54-59).

Хотинський районний центр
зайнятості просить про стягнення
із ОСОБА_2. 4390,86 грн. заподіяної шкоди (т.1 а.с. 102-104, т.57 а.с. 408).

ОСОБА_2. позов не
визнала.

Оцінюючи досліджені докази,
суд приходить висновку
про відсутність в діях ОСОБА_2.
складу злочину, передбаченого
ст. 190 ч.3
КК України, тобто
шахрайства - заволодіння
чужим майном або
придбання права на
майно шляхом обману
чи зловживання довірою.

Суб”єктивна сторона даного
злочину в прямому умислі,
корисливих мотивах, та
меті, однак в
діях ОСОБА_2. відсутня
суб”єктивна сторона злочину,
поскільки судом не
встановлено умислу підсудної
на вчинення шахрайства.

В судовому
засіданні не знайшло спростування
заявлене ОСОБА_2. про
те, що 94 годин
лекцій в Хотинському
сільськогосподарському
технікумі вона вичитала у вересні-жовтні
2003 року, а
гроші за це отримала
пізніше у відповідності до

плану вичитки лекцій.

Судом встановлено, що отримані
гроші, як допомогу по
безробіттю ОСОБА_2. використала за призначенням для
навчання на курсах
підприємців.

Нараховані ОСОБА_2. за
прочитані в Хотинському
сільськогосподарському
технікумі лекції гроші не
відповідали встановленому мінімальному
прожитковому мінімуму, а
тому при відсутності
у неї умислу
на вчинення шахрайства,
мова про відшкодування
Хотинському РЦЗ шкоди
може йти лише в цивільно-правовому порядку,
як спір про
право цивільне.

Поскільки в діях
ОСОБА_2. відсутній склад
злочину відповідальність за який
передбачена ст. 190 ч.3
КК України, цивільний
позов Хотинського районного
центру зайнятості в
кримінальній справі слід
залишити без розгляду.

Таким чином,
вирішуючи питання про
призначення покарання підсудним
суд враховує, що
ОСОБА_2. вчинила злочин
відповідальність за який передбачено
ст.ст. 364 ч.1; 366 ч.1;
27 ч.5, 364 ч.1; 27 ч.5, 366 ч.1 КК України,
ОСОБА_3. за ст.ст. 364 ч.1, 366 ч.1 КК
України.

До кримінальної
відповідальності ОСОБА_2. притягується
вперше, ОСОБА_3. не судимий
в силу ст. 89 КК
України, обоє позитивно характеризувались на момент
вчинення злочину та позитивно
характеризуються на даний
час, після вчинення
злочину вони нічого
осудного не мають, проведеними
податковими перевірками не встановлено суми заподіяної шкоди,
не встановлена вона
і в судовому засіданні, а тому суд
враховуючи вищевказане, а також сімейно-побутові обставини
кожного, стан здоров”я, вважає за
необхідне застосувати до них ч.4
ст. 74 КК України, виходячи
з того, що
особа, яка вчинила
злочин невеликої або
середньої тяжкості, може
бути за вироком
звільнена від покарання,
якщо буде визнано,
що з урахуванням бездоганної поведінки
і сумлінного ставлення
до праці цю
особу на час
розгляду справи в
суді не можна
вважати суспільно небезпечною.

Керуючись ст.ст. 323,324, 7 КПК
України, ст. 74 КК України суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_2 за
ст.ст. 364ч.1; 366 ч.1; 27 ч.5, 364 ч.1; 27 ч.5,366ч.1 КК України

ОСОБА_3
за ст.ст. 364 .ч1, 366 ч.1 КК України звільнити
від кримінальної відповідальності, застосувавши
до них ст. 74
ч.4 КК України.

За
ст. 190 ч.3 КК
України ОСОБА_2. оправдати.

Цивільний позов Хотинського
районного центру зайнятості
про стягнення із
ОСОБА_2. 4390,86 грн. залишити
без розгляду.

Речові докази в
справі, документи що вилучені
в ході досудового
слідства залишити в
справі та при справі;
компютер ТОВ „Вольтер трейд” повернути власнику.

Мірою запобіжного заходу
ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
до вступу вироку
в законну силу
залишити підписку про
невиїзд.

Арешт
накладений на майно
підсудних скасувати.

Стягнути із ОСОБА_2.
судові витрати за
проведену почеркознавчу
експертизу від 30.12.2005 року
3530, 79 грн. за судову бухгалтерську експертизу 1500грн.

Стягнути із
ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
судові витрати за судово-бухгалтерську експертизу
від 21.10.2005 року 1883,09
грн. за
проведення компютерно-технічних
експертиз 188,81 грн., за
проведення почеркознавчих
експертиз 5884,65 грн. солідарно.

Стягнути із
ОСОБА_2. та ОСОБА_3.
11558,40 грн. солідарно
в доход загального фонду
Державного бюджету України
за проведення повторної
комісійної
судово-бухгалтерської експертизи
Львівським НДІ 6 березня 2008 року.

Вирок може
бути оскаржено до апеляційного
суду Чернівецької області
через Хотинський районний
суд терміном п”ятнадцять
діб з часу його
оголошення.

СУДДЯ: підпис А.О.Мартинюк

З
оригіналом згідно.

Оригінал даного
вироку зберігається в Хотинському
районному суді, справа

№ 1-2/2008р.

СУДДЯ: