Справа №11-31
2007р. Головуючий у 1 інстанції Шевчук М.П.
Категорія ст.121 ч.І КК Доповідач
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року
колегія суддів судової палати з кримінальних справ

апеляційного суду Київської області в складі :

головуючого судді
Рубайла Г.Я.,

суддів Орла А.І., Колокольникової Н.М.,

з участю
прокурора Хомич СП., засудженого
ОСОБА_1,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м.Києві кримінальну справу за апеляцією
державного обвинувача старшого помічника прокурора м.Бровари ОСОБА_3 на вирок
Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 листопада 2006 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця м.Бровари Київської області, ра­ніше
судимого 13.08.1999р. Броварським міським судом Київської області за ст. ст. 206 ч.З, 101 ч.І КК України 1960 р. на 5 ро­ків 6 міс позбавлення волі, звільнений 18 лютого 2003 року умовно-достроково
на 2 роки 18
днів,

засуджено за
ст.121 ч.І КК України з застосуванням ст.69 КК України на 2 роки 6 місяців
позбавлення волі.

Згідно вироку 26 квітня 2006 року близько 23 години 30 хвилин
засуджений ОСОБА_1
знаходився в районі будинку АДРЕСА_1, під"їхавши туди на своєму
автомобілі. Там він зустрівся з потерпілим
ОСОБА_2, з яким на грунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла
бійка і засуджений умисно наніс потерпілому головою удар в обличчя та
примінивши розкладний ніж „Білка", що був у нього в правій руці, наніс
потерпілому удар ножем в область лівої
частини грудної клітини та близько 10 ударів ножем в область тулуба,
лівої руки, лівого бедра та сідниці, спричинивши потерпілому ОСОБА_2 тяжке
тілесне ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани грудної клітини та колото-різані поранення, що відносяться
до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

В апеляції
державного обвинувача старшого помічника прокурора м.Бровари ОСОБА_3 ставиться
питання про скасування вироку
у зв"язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину
та особі засудженого, який вчинив умисний тяжкий злочин повторно і раніше
реально відбував покарання у вигляді позбавлення волі . З наведених
підстав просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок щодо ОСОБА_1,
яким його засудити за ч.І ст.121 КК
України на 5 років
позбавлення волі.

Заслухавши
доповідача, прокурора, що підтримала апеляцію державного обвинувача,
засудженого ОСОБА_1, який у виступі та останньому слові просив розібратись у
обставинах справи та залишити без задоволення апеляцію державного обвинувача,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину
за вказаних у вироку обставин в апеляції не заперечується і відповідає
фактичним обставинам справи та підтверджується перевіреними в суді і наведеними у вироку доказами, зокрема,
показаннями потерпілого ОСОБА_2, свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
висновком судово-медичної експертизи про наявність у потерпілого тілесного
ушкодження, що відноситься до тяжких по критерію небезпечності для життя /а.с. 40 /, даними протоколів огляду місця події та речових доказів / а.с.4-7, 40 /, протоколів
відтворення обставин і обстановки події з засудженим ОСОБА_1 та протоколом
очної ставки між ним та потерпілим ОСОБА_2 / а.с. 49-51,
52-56 /, показаннями самого засудженого ОСОБА_1, що повністю
визнав себе винним.

Дослідивши та
проаналізувавши їх, суд дав цим доказам належну оцінку та кваліфікував дії
засудженого за ч.І ст.121 КК України і
дана кваліфікація в апеляції не оспорюється.

При призначенні покарання засудженому ОСОБА_1 суд врахував характер і
ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, обставини, що
пом"якшують та обтяжують відповідальність, дані про особу засудженого, що
він раніше притягувався до кримінальної відповідальності і знову скоїв тяжкий
злочин, а тому правильно дійшов висновку про необхідність призначення йому
покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим , враховуючи, що Зайцев повністю визнав
вину, щиро розкаявся, позитивно характеризується, має на утриманні малолітню
дитину та батьків пенсіонерів, що потерпілий ОСОБА_2 не має до нього претензій
морального та матеріального характеру та просить призначити покарання не пов"язане з позбавленням волі, так як сам
спровокував бійку, а тому суд обґрунтовано визначив конкретний розмір
позбавлення волі засудженому з застосуванням ст.69 КК України і яке достатнє
для його виправлення та попередження нових злочинів. Вирок суду належно
мотивований, наведені в апеляції державного обвинувача доводи не ставлять під
сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому підстав для її задоволення
немає.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК України,
колегія суддів

ухвалила:

Апеляцію державного обвинувача старшого помічника прокурора міста Бровари
ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Броварського міськрайонного суду
Київської області від 10
листопада 2006 року
щодо ОСОБА_1 - без
змін.

Судді

Рубайло Г.Я.

Орел А.І.

Колокольникова
Н.М.

З оригіналом
згідно

суддя

Г.Я.Рубайло

з