Справа № 173/2880/13-к
Номер провадження1-кп/173/191/2013
В И Р О К

іменем України

22 жовтня 2013 року
м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд
Дніппропетровської області у складі:

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі Демяненко С.І.,

за участю прокурора Скрипника Д.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду кримінальне
провадження за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Верхньодніпровська Дніпропетровської
області, громадянина України, з
середньою освітою, неодруженого,
маючого малолітнього сина, 2008 року
народження, який мешкає АДРЕСА_1, раніше
судимого:

17.03.1998 р. Верхньодніпровським районним
судом Дніпропетровської області за
вчинення злочину, передбаченого ст. 140
ч.2 КК України до 2 років позбавлення
волі у відповідності до ст. 45 КК України
умовно з випробувальним строком 1 р. 700
грн. штраф,

21.12.1998 р. Верхньодніпровським районним
судом Дніпропетровської області за
вчинення злочину.ю передбаченого ст.
215-3,ч.1 , 44 до 1 року позбавлення волі, у
відповідності до ст.45 КК України
вважати засудженим умовно з
випробувальним строком 1 р. 200 грн.
штраф,

08.06.2000 р. Верхньодніпровським районним
судом Дніпропетровської області за
вчинення злочину, передбаченому ст. 140
ч.2 КК України до 1 року позбавлення
волі, у відповідності до ст.45 КК України
вважати засудженим умовно з
випробувальним строком 1 р. 680 грн.
штраф,

08.11.2000 р. Верхньодніпровським районним
судом Дніпропетровської області за
вчинення злочину, передбаченому ст. 81
ч.3, 44 КК України до 1 року позбавлення
волі посиленого режиму, з конфіскацією
майна, у відповідності до ст.43 КК
України приєднаний не відбутий строк 6
місяців за вироком суду від 08.06.2000 р.
строк 1 р. 6 міс.,звільнений 08.05.2002 р. із
Дніпропетровського СІЗО № 3, за
відбуттям строку покарання;

10.07.2003 р. Верхньодніпровським районним
судом Дніпропетровської області за
вчинення злочинів, передбачених ст.185
ч.2, ст. 185 ч. 3, 289 ч.2, 69, 185 ч. 4, 70 КК України
до 5 років позбавлення волі, звільнений
24.05.2007 р. із Синельниковської ВК,
умовно-достроково, не відбутий строк 10
міс. 26 днів;

28.05.2009 р. Верхньодніпровським районним
судом Дніпропетровської області за
вчинення злочину, передбаченого ст. 185
ч.3 ,69 КК України до 1 року позбавлення
волі,

13.08.2009 року Верхньодніпровським
районним судом за вчинення злочину,
передбаченого ст. 185 ч.3 КК України до 3
років позбавлення волі, звільнений
21.07.2011 року за ухвалою Самарського
районного суду м. Дніпропетровська від
21.07.2011 року, у відповідності до ст. 81 КК
України, умовно - достроково на 10
місяців 9 днів

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2
ст. 190 Кримінального кодексу України

встановив :

ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що він,
будучі раніше судимим за вчинення
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185
Кримінального кодексу України, 20
листопада 2012 року, близько 10.00 години,
знаходячись в м. Верхівцеві
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, маючи
намір на заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою,
представившись потерпілій ОСОБА_2
представником фірми продажу
метало-пластикових вікон, умисно,
повторно, із корисних спонукань, з
метою особистого збагачення завідомо
не бажаючи повертати грошові кошти,
провів замірювання вікон в будинку
АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_2 , та
попросив останню, зробити передоплату
за надані послуги в розмірі 80 відсотків
від вартості в розмірі 1680 грн. тобто 1380
грн., в свою чергу ОСОБА_2, повірила
ОСОБА_1 погодилась і передала йому
грошові кошти у вказаному розмірі, тим
самим ОСОБА_1, умисно, повторно, із
корисливого мотиву, шляхом шахрайства,
заволодів грошовими коштами в розмірі
1380 грн., чим спричинив матеріальну
шкоду ОСОБА_2 на вказану суму, та
розпорядився ними на особисті потреби
з метою особистого збагачення.

Також, 8 квітня 2013 року, близько 13.00
години, ОСОБА_1 знаходячись в с.
Бородаївські Хутори
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, маючи
намір на заволодіння чужим майном
шляхом зловживання довірою,
представившись потерпілій ОСОБА_3
представником фірми по продажу дверей,
умисно, повторно, із корисних
спонукань, з метою особистого
збагачення завідомо не бажаючи
повертати грошові кошти, провів
замірювання вхідних дверей в будинку
АДРЕСА_3, який належить ОСОБА_3, та
попрохав останню, зробити передоплату
за надані послуги в розмірі 100
відсотків від вартості в розмірі 1000
грн., в свою чергу ОСОБА_3, повірила
ОСОБА_1 погодилась і передала йому
грошові кошти у вказаному розмірі, тим
самим ОСОБА_1, умисно, повторно, з
корисного мотиву, шляхом шахрайства,
заволодів грошовими коштами в розмірі
1000 грн., чим спричинив матеріальну
шкоду ОСОБА_3 на вказану суму, та
розпорядився ними на особисті потреби
з метою особистого збагачення.

Окрім того, ОСОБА_1, 14 квітня 2013 року,
близько 13.00 години, знаходячись в м.
Верхньодніпровську Дніпропетровської
області, на пр. Леніна, маючи намір на
заволодіння чужим майном шляхом
зловживання довірою попросив у ОСОБА_3
мобільний телефон марки «Нокия-300»,
який належав останній, для здійснення
дзвінка. Після чого ОСОБА_3, сприйняла
реально прохання ОСОБА_1, погодилась і
передала свій мобільний телефон ОСОБА_1
для здійснення дзвінка. Після чого
ОСОБА_1, здійснюючи вказаний умисел,
направлений на заволодіння шляхом
обману телефоном, тримаючи телефон
ОСОБА_3 в руках став начебто набирати
номер для здійснення дзвінка, і в
процесі цього став відходити від
ОСОБА_3 в сторону магазину «
Універмаг» та з місця події зник, тим
самим, повторно, з корисливих спонукань
заволодів мобільним телефоном ОСОБА_3
вартістю 940 грн. та сім-картою
мобільного зв'язку Київстар вартістю
10 грн., причинив останній матеріальну
шкоду на загальну суму 950 грн., в цінах
діючих на момент скоєння злочину.

Також ОСОБА_1, 15 травня 2013 року, близько
09.00 години, знаходячись в м.
Верхньодніпровську Дніпропетровської
області, маючи намір на заволодіння
чужим майном шляхом обману
запропонував ОСОБА_4, купити 5 штук плит
перекриття, які знаходяться на криші
гаражу АДРЕСА_4, якій належав ОСОБА_7 В
свою чергу ОСОБА_4, сприйнявши реально
раніше продуманий ОСОБА_1 обман,
погодився і передав йому грошові
кошти в розмірі 500 грн, взамін на це
ОСОБА_1 продовжуючи свій злочинний
намір направлений на заволодіння
коштів ОСОБА_4 шляхом шахрайства, діючи
по раніше продуманому плану, написав
йому розписку про отримання коштів та
продажу плит в кількості 5 шт. з
вказаного вище гаражу, тим самим
ОСОБА_1, умисно, повторно, з корисного
мотиву, шляхом шахрайства, заволодів
грошовими коштами в розмірі 500 грн., чим
спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_4 на
вказану суму, та розпорядився ними на
особисті потреби з метою особистого
збагачення.

Таким чином, ОСОБА_1 обвинувачується у
заволодінні чужим майном шляхом обману
вчиненого повторно, тобто у вчиненні
злочину, передбаченому ч. 2 ст. 190
Кримінального кодексу України.

Під час судового розгляду
кримінального провадження 22 жовтня 2013
року між обвинуваченим та потерпілими
було укладено угоду про примирення у
відповідності до ст. 471 Кримінального
процесуального кодексу України.

Згідно з даною угодою
обвинувачений ОСОБА_1 та потерпілі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 дійшли згоди
щодо правової кваліфікації дій
обвинуваченого за ч. 2 ст. 190
Кримінального кодексу України, порядку
відшкодування шкоди та покарання, яке
повинен понести ОСОБА_1 у виді штрафу
1000 грн.

Розглядаючи питання про
затвердження угоди суд приходить до
наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 Кримінального
процесуального кодексу України у
кримінальному проваджені між
обвинуваченим та потерпілим може бути
укладена угода про примирення.

Згідно ч. 3 ст. 469 Кримінального
процесуального кодексу України угода
про примирення між обвинуваченим та
потерпілим може бути укладена у
провадженні щодо кримінальних
проступків, злочинів невеликої чи
середньої тяжкості та у кримінальному
провадженні у формі приватного
обвинувачення. Відповідно до ч. 5 ст. 469
Кримінального процесуального кодексу
України угода про примирення може
ініціюватися в будь-який момент після
повідомлення особі про підозру до
виходу суду до нарадчої кімнати для
ухвалення вироку.

Злочин у вчиненні якого
обвинувачується відповідно до ст. 12
Кримінального кодексу України
відноситься до злочинів середньої
тяжкості, отже угода відповідає
вимогам закону.

Судом роз'яснено обвинуваченому та
потерпілим наслідки укладення угоди
про примирення та встановлено, що
обвинувачений ОСОБА_1 та потерпілі
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 цілком розуміють
положення ч. 5 ст. 474 Кримінального
процесуального кодексу України.

Також судом встановлено, що
укладення угоди сторонами є
добровільним, тобто не є наслідком
застосування насильства, примусу,
погроз чи будь-яких інших обставин, ніж
ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди
не суперечать вимогам Кримінального
процесуального кодексу України та
Кримінального кодексу України, зокрема
вимогам ст.ст. 53, 65 Кримінального
кодексу України, інтересам
суспільства, а кримінальне провадження
свідчить про наявність фактичних
підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_1
погоджується на призначення
узгодженого покарання та бере на себе
обов'язок відшкодувати завдану
потерпілим шкоду в строк до 15 лютого 2014
року, а саме:ОСОБА_2 в сумі 1300 грн.;
ОСОБА_3 - 2150 грн.; ОСОБА_4 - 500 грн.

Виходячи з вищевикладеного суд
приходить до висновку про наявність
підстав для затвердження угоди про
примирення між обвинуваченим ОСОБА_1 та
потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376, 475
Кримінального процесуального кодексу
України, суд

засудив :

затвердити угоду про примирення,
укладену між обвинуваченим ОСОБА_1
та потерпілими ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 22
жовтня 2013 року у кримінальному
провадженню за обвинуваченням ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст.
190 Кримінального кодексу України

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190
Кримінального кодексу України та
призначити узгоджене покарання у виді
штрафу 1000 грн.

На вирок суду з підстав,
передбачених ст. 394 Кримінального
процесуального кодексу України може
бути подана апеляційна скарга до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Уразі подання апеляційної скарги вирок
суду, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після ухвалення рішення
судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

Суддя
О.Ю.Шевченко