Номер провадження: 11-кп/785/246/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0009746 від 01.11.2014 року за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця, р. Молдова, громадянина республіки Молдова, з вищою освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрито кримінальне провадження

В С Т А Н О В И Л А :
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 органом досудового розслідування обвинувачується у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, а саме у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого при наступних обставинах.

30 жовтня 2014 року, приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем марки ВМW Х-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у темний час доби, рухаючись по асфальтобетонному сухому дорожньому покриттю вулицею Жуковського в Приморському районі м. Одеси, де організований односторонній трьохрядний рух, з боку Олександрівського проспекту, в напрямку вул. Преображенської, по крайньої правої смузі свого напрямку руху, допустив порушення вимог п/п б) п. 2.3, п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- п/п б) п. 2.3 бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п. 10.4 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.

Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.

Порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху України виразилися в тому, що він, у вищевказаний день та час, наближаючись до розташованого справа по ходу руху будинку № 38 по вул. Жуковського в м. Одеса, за дорожньою обстановкою не слідкував, відповідно не реагував на її зміну, був неуважним, діючи самовпевнено, почав виконувати розворот ліворуч поза перехрестям з крайньої правої смуги, завчасно не зайнявши відповідне крайнє положення на проїзній частині, не переконався у тому, що це буде безпечним та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не переконався у відсутності транспорту, виїхав у середню смугу попутного напрямку, не надав дорогу мотоциклу YАМАНА, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався по середньої смузі вул. Жуковського у прямому попутному напрямку та скоїв з ним зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій мотоциклу ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ключиці в середній третині зі зміщенням уламків, закритої травми у вигляді крововиливу в порожнину суглоба і розриву власної зв`язки надколінника, садни лівої гомілки, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 3030 від 17.11.2014р., відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Згідно висновку автотехнічної експертизи обставин ДТП № 6055 від 25.11.2014р. у розглянутій дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля ВМW Х-3, реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом належного виконання вимог правил дорожнього руху. Водій мотоциклу YАМАНА, реєстраційний номер НОМЕР_2 не мав технічної можливості уникнути пригоди належним виконанням вимог ПДР.

У підготовчому судовому засіданні:

- потерпілий ОСОБА_8 заявив клопотання в якому просив суд звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч.1 КК України, та закрити кримінальне провадження у зв`язку з тим, що вони примирилися та йому обвинуваченим було відшкодовано в повному обсязі завдані збитки;

- обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою провину у скоєні інкримінує мого йому кримінального правопорушення та просив звільнити його від кримінальної відповідальності з підстав вказаних потерпілим.

Ухвалою Приморського районного суду від 23 грудня 2014 року клопотання потерпілого ОСОБА_8 було задоволено, ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження закрито.

Не погодившись з прийнятим рішенням, прокурор подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вищевказану ухвалу скасувати, обвинувальний акт № 0009746 з додатками направити на новий судовий розгляд у суд першої інстанції у іншому складі суду.

Доводи в апеляційній скарзі прокурор мотивує тим, що ухвала суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а також, винесена з порушенням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Як на підставу для незастосування дії ст..46 КК України, та скасування ухвали суду, прокурор в апеляційній скарзі посилається на те, що шкода завдана злочином, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України, який є злочином проти безпеки дорожнього руху, не може бути відшкодована оскільки вона не носить матеріального характеру.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості.

Зміст ст. 46 КК України свідчить, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, яким шкода заподіяна потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, майнова або фізична шкода.

Виходячи із цільового призначення ст. 46 КК України, яка передбачає відмову саме держави від свого повноваження щодо покладання кримінальної відповідальності на осіб, винних у вчиненні злочинів, перелік злочинів невеликої тяжкості та необережних злочинів середньої тяжкості, що можуть бути передумовою звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, обмежується як за колом потерпілих, так і за колом їх суб`єктів. (Так, не є такою передумовою вчинення зазначених злочинів особами, які були уповноважені на виконання функцій публічної влади, так само не є передумовою вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, потерпілим від якого є зазначені особи, тобто представник влади.) Інших обмежень за колом потерпілих та суб`єктів вказана стаття не містить.

Отже, посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що шкода завдана злочином, передбаченим ч. 1 ст. 286 КК України, який є злочином проти безпеки дорожнього руху, не може бути відшкодована оскільки вона не носить матеріального характеру, є безпідставним.

Підстава звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України містить два складових елементи, взятих у своїй єдності, а саме: 1) примирення особи, яка вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, з потерпілим від цього злочину та 2) відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Як встановлено колегією суддів, примирення з боку потерпілого було результатом його добровільного волевиявлення.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений у повному об`ємі відшкодував завдані злочином збитки потерпілому.

Доводи в апеляції прокурора про те, що ухвала суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки винесена з порушенням закону України про кримінальну відповідальність, а саме був застосований закон, який не підлягав застосуванню є безпідставними, оскільки стаття 46 КК України передбачає обов`язкове і безумовне звільнення особи від кримінальної відповідальності за наявності зазначеної вище передумови та підстави такого звільнення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілим по кримінальному провадженню визнано ОСОБА_8 , яким 11.12.2014р. було подано заяву до Приморського районного суду м. Одеси про те, що він примирився з обвинуваченим ОСОБА_7 , який в повному обсязі відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду.

Відповідно до ст.12 КК України злочин передбачений ч.1 ст.286 КК України є злочином невеликої тяжкості, за який передбачено максимальне покарання до 3 (трьох) років обмеження волі.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення вперше, та скоєне ним діяння відноситься до злочину невеликої тяжкості, примирився з потерпілим ОСОБА_8 , відшкодував завдані ним збитки, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали не вбачається.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2014 року, якою задоволено клопотання потерпілого ОСОБА_8 та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст.286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження закрито залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4