Справа № 11-304/07 Головуючий
у 1 інстанції Чепурко В.О.
Категорія ст. 186 ч. 3 КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 квітня 2007
року колегія суддів
судової палати з
кримінальних справ апеляційного
суду Чернігівської області в складі:

Головуючого Навозенко Л.С. суддів Антипець В.М., Козака В.І. з участю
прокурора Євхименка В.В. засудженого ОСОБА_1.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальну
справу

за
апеляцією засудженого ОСОБА_1.

на
вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15 лютого 2007

року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Гусавка
Менського району Чернігівської області, громадянин України, з неповною
середньою освітою, нежонатий, не працюючий, житель АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК
України раніше не судимий, -засуджений за ст. 186 ч. З КК України до 4 років
позбавлення волі.

Судом ОСОБА_1. визнаний винним в тому, що 29
жовтня 2006 року близько 22 години, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров'я потерпілої
ОСОБА_2, 1925 року народження, проник до будинку потерпілої в АДРЕСА_2, де
звалив потерпілу на підлогу, здавлюючи її шию руками, вимагав від неї гроші.
Потім зайшов в кімнати будинку і знайшов гаманець з грошима в сумі 80 грн.,
продовжуючи погрожувати потерпілій вимагав від неї гроші, на що потерпіла
віддала засудженому ще 100 грн. Заволодівши грошима потерпілої в сумі 180 грн.
засуджений зник з місця події.

2

В апеляції засуджений ОСОБА_1. просить розібратись
в його справі, вважає, що потерпіла добровільно віддала йому гроші і ніяких
претензій до нього не має. Вказує, що коли забирав гроші у потерпілої, то
забрав не всі, а на її прохання залишив їй частину грошей на прожиток. Просить
все це врахувати та пом'якшити йому міру покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого, який
підтримав свою апеляцію і просив вирок суду змінити, думку прокурора, який
вважав, що підстав для задоволення апеляції не має, колегія суддів дослідивши
доводи апеляції і матеріали кримінальної справи вважає, що підстав для
задоволення апеляції не має.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
зазначених злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи,
підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

У відповідності з встановленими судом фактичними
обставинами події злочину, правильно застосований і матеріальний закон. В ході
досудового та судового слідства засуджений пояснював, що прийшов до потерпілої
щоб забрати гроші, не заперечував, що застосовував до неї силу. Тільки в
апеляції засуджений вказував, що потерпіла сама віддала йому гроші.

Судом враховано, що потерпіла похилого віку, проживає
самотньо, і гроші які засуджений у неї викрав є єдиним засобом для її
існування. Потерпіла ніяких стосунків з засудженим не підтримувала. З її
свідчень, які були досліджені судом, вона його боялась і після застосування до
неї сили з боку засудженого віддала йому гроші.

За таких обставин доводи апеляції, що потерпіла сама
віддала гроші засудженому не відповідають доказам по справі.

Будь-яких процесуальних порушень при збиранні,
дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів висновки суду про
доведеність винності ОСОБА_1 та правильність кваліфікації його дій, судом
допущено не було.

Висновки суду ґрунтуються на допустимих і достатніх доказах.

Зібрані в справі докази мають процесуальні джерела і
досліджувались судом відповідно до вимог закону.

Колегія суддів вважає, що дії засудженого
ОСОБА_1 судом правильно кваліфіковані за ст. 186 ч. З КК України як відкрите
заволодіння майном потерпілої з застосуванням насильства, яке не є небезпечним
для життя та здоров'я потерпілої з проникненням у житло.

3

Міра покарання засудженому ОСОБА_1 призначена у відповідності з вимогами
ст. 65 КК України, з врахуванням тяжкості скоєного злочину, даних про особу
засудженого, злочин скоїв в стані алкогольного сп'яніння.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому
покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових
злочинів. Суд при призначенні покарання врахував всі пом'якшуючі обставини в
тому числі і ті на які є посилання в апеляції засудженого. Покарання
засудженому призначено в межах мінімальної санкції статті.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366, 377
КІЖ України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1. залишити без
задоволення, а вирок Менського районного суду Чернігівської області від 15
лютого 2007 року відносно ОСОБА_1 - без змін.