Справа № 1-425/11
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2012 року

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Верозуб О.А.,

при секретарі: Янковій Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України з середньою освітою, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей немає, безробітної, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_3, несудимої,

за ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2011 р. ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, в якій обвинувачує ОСОБА_1 у тому, що 20.09.2011 p., близько 17 год., у квартирі № 180 по вул. Рибалка, ІЗ/І, що у м. Новоград-Волинський, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ґрунті особистих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої ОСОБА_1 умисно вдарила її ногою по правій нозі, в результаті чого заподіяла їй тілесні ушкодження у вигляді синця на передній поверхні правого стегна, що згідно акту СМЕ № 990 від 21.09.2011 р. належить до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 своєї вини в інкримінованому їй злочині за ст.. 125 ч. 1 КК України не визнала і пояснила, що потерпіла ОСОБА_3 перебуває в шлюбі з її колишнім чоловіком - ОСОБА_4 і тривалий час між нею, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 JI.A. існують неприязні відносини.

20.09.2011 р. підсудній зателефонувала її донька і попросила прийти додому. Прийшовши, вона побачила у себе в квартирі ОСОБА_4, ОСОБА_4 JI.A., депутата ОСОБА_5, дільничного інспектора міліції ОСОБА_6 та працівників міської служби газу. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стали з нею сваритися через те, що вона не допускає їх в квартиру. Вони сварилися і грубо нецензурно лаялися. Далі був складений депутатом акт і всі розійшлися. Потерпілої вона не била і з квартири не виштовхувала. Стверджує, що обвинувачення - неправдиве, надумане і просить її виправдати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 20.09.2011 р. разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4, свідками ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та депутатом ОСОБА_9 прийшли до квартири підсудної, щоб скласти акт про те, що вона не допускає ОСОБА_4 до належної йому за рішенням суду кімнати у цій квартирі. Вдома була лише донька підсудної, яка подзвонила їй і вона прийшла додому. В коридорі квартири ОСОБА_1 стала лаятися, обзивала її та чоловіка нецензурними словами, а далі вдарила ногою по правому стегну ОСОБА_3 і намагалася виштовхати її з квартири. На нозі був синець, відчувала біль у місці удару, викликала лікарів, боліло серце, піднявся тиск, відчувала дискомфорт і душевні страждання. Заявила цивільний позов про стягнення на її користь з підсудної 5 000 грн. моральної шкоди. Просить суворо покарати підсудну.

В судовому засіданні за клопотанням потерпілої були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_4 - чоловік потерпілої пояснив, що 20.09.2011 р. разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та депутатом ОСОБА_9 прийшов до квартири, де живе його колишня дружина ОСОБА_1, щоб скласти акт про те, що вона не допускає його до належної йому за рішенням суду кімнати в квартирі. ОСОБА_1 влаштувала сварку, нецензурно лаяла його і дружину. Як, коли і куди ОСОБА_1 вдарила ОСОБА_3 не бачив. Лише згодом бачив у дружини синець на правому стегні.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що 20.09.2011 р. вона, як депутат, прийшла разом з дільничним інспектором міліції ОСОБА_6 до квартири АДРЕСА_1 по заяві ОСОБА_4, щоб скласти акт про те, що його колишня дружина перешкоджає йому користуватися належною йому кімнатою в квартирі. В коридорі квартири ОСОБА_1,ОСОБА_4 та ОСОБА_4 JI.A. сварилися між собою, але ОСОБА_1 потерпілої не била і не виштовхувала її з квартири, бо стояла від неї віддалік і не дістала б до неї.

Свідки ОСОБА_6 - дільничний інспектор міліції та ОСОБА_10 - працівник служби газ; дали пояснення, аналогічні поясненням свідка ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що 20.09.2011 p., близько 12 год., вона з ОСОБА_7 була на вул. Рибалка у м. Новоград-Волинський. До них підійшла ОСОБА_1 JI.A. і попросила увечері бути понятими при складанні акта в квартирі АДРЕСА_1. Вони погодилися, чекали до вечора і пішли разом зі ОСОБА_1 JT.A. та ОСОБА_4 до вказаної квартири. Бачила, як в коридорі квартири ОСОБА_1 лаялася із ОСОБА_4 та ОСОБА_4 J1.A. і вдарила ОСОБА_4 JI.A. ногою по лівому стегну. При цьому відстань між підсудною і потерпілою була близько 3-х метрів.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що з потерпілою знайомий з дитинства, бо вони односельці, родом з с. Дуплинки, Новоград-Волинського району.

20.09.2011 p., близько 16 год., він з своєю знайомою ОСОБА_8, яка також проживає в с. Дуплинки, знаходилися на вул. Рибалка у м. Новоград-Волинський, де до них підійшла знайома ОСОБА_3 і попросила бути свідками при складанні акту, на що вони погодилися. В коридор; квартири АДРЕСА_2 підсудна лаялася з потерпілою і її чоловіком і вдарила її ногою по нозі. По якій саме нозі і куди не пам'ятає.

На підтвердження тяжкості тілесних ушкоджень потерпіла надала суду акт судово-медичного обстеження № 990 від 21.09.2011 p., відповідно до якого тілесні ушкодження у ОСОБА_2 у вигляді синця на передній поверхні правого стегна утворилось від дії тупого предмета, давністю можливо 20.09.2011 p., належить до легких тілесних ушкоджень.

Розглянувши справу, дослідивши та оцінивши всі докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

20.09.2011 p., близько 17 год., мала місце така подія: у квартирі АДРЕСА_2 між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_4 JI.A. на ґрунті особистих взаємних неприязних відносин виникла сварка, в процесі якої вони нецензурно лаяли один одного. Вказане підтверджується всіма дослідженими в судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою.

Одночасно, відсутні будь-які належні докази про умисне нанесення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_3 Зокрема, цей факт спростовується в судовому засіданні показаннями підсудної ОСОБА_1, а також показаннями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10

В.А.

Що стосується показань свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_4, то суд ставиться до них критично, оскільки ОСОБА_4 є чоловіком потерпілої, а ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - її знайомими і, на думку суду, засвідчили в судовому засіданні те, про що їх просила потерпіла.

Крім того, показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є протиречивими, такими, що не узгоджуються між собою та іншими доказами ні у часі, ні в інших деталях. Зокрема, свідок ОСОБА_8А пояснила, що бачила як підсудна вдарила потерпілу по лівій нозі, а тілесні ушкодження у потерпіле виявлено на правому стегні.

Щодо отриманих 20.09.2011 р. потерпілою тілесних ушкоджень, то висновок СМЕ не є для суду доказом, який має перевагу над іншими доказами і не спростовує того факту, що потерпіла могла отримати тілесні ушкодження на нозі під час падіння з велосипеда, як це в судовому засіданні стверджувала підсудна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в інкримінованому їй злочині судовому засіданні не доведена і її слід виправдати за таким звинуваченням.

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_3 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст. 125 ч. 1 КК України виправдати.

Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд щодо ОСОБА_1 скасувати.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий