Справа № 1-6/2008
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19
лютого 2008 року Рокитнянський районний суд Київської області в складі:

головуючого -
судді Литвина О.В.,

при секретарі - Киричок В.В., Божок Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитно
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
та жителя АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, освіта повна загальна середня, пенсіонера, інваліда ІІ
групи, одруженого, раніше не судимого,

за
ст. 125 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.08.2007
року близько 11-000 години в пров. Росьовому, що в смт.Рокитне Київської області, між
підсудним та потерпілим на грунті неприязних стосунків, що має місце між
вказаними особами протягом тривалого періоду, виникла сварка, яка переросла в
бійку, в ході якої потерпілий вдарив підсудного палкою, а останній вдарив потерпілого ОСОБА_2 рукою та
вихвативши палку з рук останнього, наніс йому декілька ударів рукою в область
голови та по туловищу. Внаслідок таких
протиправних дій підсудного потерпілому спричинені легкі тілесні ушкодження у
вигляді забію м»яких тканин в тім»яній
частині голови, садна в області лівого вуха, крововиливу на повіках очей, забію
спинки носа, крововиливу на лівому передпліччі, струсу головного мозку, забію
грудної клітини, які відносяться до категорії легких, що спричинили розлад
здоров»я понад шість днів.

Будучи
допитаним у судовому засіданні, підсудний свою вину не визнав повністю, як і не
визнав заявлений потерпілим цивільний позов та пояснив, що близько 11-00 години
14.08.2007 року він йшов в гості з мобільним телефоном у руці і в той час з
двору вибіг ОСОБА_2 та вдарив його палицею по руці, в якій він тримав телефон
біля вуха. Від удару телефон впав та розбився, а він став кликати свого сина на
допомогу та став тікати назад додому. За станом здоров»я він не зміг швидко
бігти, а тому ОСОБА_2 його наздогнав та вдарив ще раз палицею по плечу. Він
намагався оборонятися, вихвачуючи палицю з рук потерпілого, проте це йому не вдалося.
Потім прибігла сусідка ОСОБА_3 та ще один сусід, в присутності яких ОСОБА_2 вдарив його ще раз
палицею по голові, хоча свідки говорять, що вдарив він його шлангом. В
послідуючому він повернувся на те місце, де ОСОБА_2 вибив з його рук телефона,
ОСОБА_4 стала збирати телефон, проте він заборонив їй це робити, тому що мав
намір викликати працівників міліції. Міліцію він не викликав та повернувся
додому, а звідти через город пішов у гості, де всі бачили порвану на ньому
сорочку та штани. Коли він повернувся ввечері додому, то син повідомив, що
приходив дільничий інспектор міліції по виклику ОСОБА_2. Також уточнив, що добре пам»ятає, як його бив
ОСОБА_2, але не пам»ятає як він бив останнього. Коли все відбувалося, нікого,
окрім нього та потерпілого, не було. Він ніколи не погрожував потерпілому та
його сім»ї.

Просив справу закрити за відсутністю в його діях
складу злочину.

Не
зважаючи на невизнання своєї вини підсудним у скоєнні інкримінованого йому
злочину. Його вина повністю знайшла своє підтвердження у зібраних та
досліджених у судовому засіданні доказах, якими є :

· Покази в судовому
засіданні потерпілого ОСОБА_2 в тім, що коли він вийшов на вулицю, то побачив
підсудного, який сидів на камені напроти
його подвір»я та тримав щось у руках. Пройшовши декілька кроків, він відчув
удар в ліву частину голови біля вуха та відмахнувся при цьому кошиком, який
тримав у руці. Коли повернувся, то побачив підсудного, в якого щось випало з
рук. Він пішов далі, але підсудний його наздогнав, вихватив з рук палицю, вдарив
нею його по ногах, він впав, після чого той став його бити палицею по обличчю
та по плечу. Потім вибіг сусід ОСОБА_5, який за сорочку відтягнув від нього підсудного. Підсудний
після цього пішов додому. Йому було погано, він був у крові, а тому викликали
міліцію. Під вечір приїхав дільничий. На
другий день він взяв направлення на експертизу;

· Оголошені в судовому
засіданні пояснення свідка ОСОБА_5 (у
зв»язку з його смертю на час розгляду справи), які той давав працівникам
міліції 14.08.2007 року під час проведення перевірки за заявою потерпілого, в
тім, що 14.08.2007 року він вийшов на подвір»я та побачив як ОСОБА_1 в
нетверезому стані б»є його сусід ОСОБА_2 руками по обличчю. Потім він вийшов з
подвір»я на дорогу щоб розборонити їх;

· Акт судово-медичного
дослідження (обстеження) № 233 від
06.09.2007 року та акт судово-медичної експертизи № 205Д від 09.11.2007 року;

· Довідка Рокитнянської
ЦРЛ № 851 від 07.09.2007 року.

Суд
критично відноситься до показів у судовому засіданні підсудного та розцінює
останні як намагання уникнути відповідальності. Такого висновку суд дійшов з огляду на оголошені у судовому засіданні
пояснення підсудного, які останній давав
під час перевірки заяви потерпілого працівниками міліції, в тім, що
ОСОБА_2 вдарив його палкою по голові, він впав і нічого після цього не
пам»ятає і які суттєво відрізняються від його показів у судовому засіданні.
Крім того, його покази у судовому засіданні спростовуються оголошеними у
судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_5 та іншими дослідженими у судовому
засіданні доказами, якими є відмовний матецрал за заявою ОСОБА_2 (постанова про
відмову у порушенні кримінальної справи від
15.08.2007 року, протокол офіційного застереження №208 від 15.08.2007 року щодо
особи підсудного). Не приймаються судом до уваги і доводи підсудного в тім, що
невідомо, де отримав потерпілий тілесні ушкодження, що на це вказує, факт його звернення до
лікарні на третій день, оскільки останні спростовуються довідкою Рокитнянською
ЦРЛ від 07.09.2007 року за № 851 в тім,
що ОСОБА_2 звертався до лікаря-травматолога та лікаря-невропатолога 15.08.2007
року, тобто на другий день після нанесення йому тілесних ушкоджень підсудним.
Крім того, саме 15.08.2008 року ОСОБА_2 був на обстеженні також у
судово-медичного експерта. Як на прийомі у Рокитнянській ЦРЛ, так і при
проведенні обстеження потерпілого судово-медичним експертом, виявлені одні і ті
ж самі тілесні ушкодження.

Критично
відноситься суд також до показів у судовому засіданні свідка ОСОБА_3, оскільки
останні суперечать показам самого підсудного та іншого очевидця події -
ОСОБА_5, сумнівів щодо яких у суду не виникає. Так, вказаний свідок показала,
що бачила як підсудний йшов по вулиці,
що потім, коли він дійшов до воріт ОСОБА_2, вона почула слова жінки
потерпілого: «ОСОБА_2, що ти робиш?» та побачила як підсудний тікав, а його бив
в цей час потерпілий палкою, що вона підібрала на дорозі телефон підсудного та
поклала на камінці. Такі її покази не узгоджуються ні з показами підсудного у
судовому засіданні, ні з поясненням свідка ОСОБА_5 Крім того, даний свідок
перебуває протягом тривалого часу у неприязних стосунках з потерпілим і що на
переконання суду може впливати на об»єктивність її показань в
судовому засіданні.

В
основу свого висновку щодо причетності підсудного до скоєння інкримінованого
йому злочину суд також кладе ту
обставину, що підсудний схильний до нанесення тілесних ушкоджень і на що вказує та обставина, що він притягувався
до кримінальної відповідальності Рокитнянським райсудом за ст..122 ч.1 КК
України по факту спричинення тілесного ушкодження середньої тяжкості дружині
потерпілого і що він підтвердив сам у судовому засіданні під час встановлення
даних про його особу.

При
винесенні вироку суд приймає до уваги також обставину існування між підсудним
та потерпілим неприязних стосунків протягом тривалого періоду, наявність
обставини протиправної поведінки потерпілого,
але разом з тим, вказана обставина не спростовує наслідків дій
підсудного та не виправдовує таку його поведінку, виключаючи його відповідальність за скоєне.

За викладеного суд вважає доказаною
винність підсудного у скоєнні злочину, передбаченого ст..125 ч.2 КК України, а
саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило розлад
здоров»я понад шість днів. .

При призначенні покарання підсудному суд враховує характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєного ним злочину, особу винного та інші, заслуговуючі на увагу
обставини.

Обставинами, що пом»якшують покарання
підсудного, суд визнає протиправну поведінку потерпілого, ту обставину, що
підсудний являється інвалідом ІІ групи і
які визнає сукупністю пом»якшуючих обставин у справі.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Враховуючи ряд обставин, що пом”якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого підсудним ОСОБА_1 злочину, суд приходить до висновку про
можливість в силу ст. 69 КК України призначити йому більш м”яке покарання, ніж передбачене ст.
125 ч.2 КК України і достатнім таким визначає штраф.

Факт заподіяння потерпілому винним діями
підсудного матеріальної та моральної шкоди сумнівів за викладених встановлених
обставин справи не викликає. Разом з тим, потерпілим не надано суду достатніх
та належних доказів обгрунтування заявленого
розміру матеріальної шкоди. Його посилання в позовній заяві на факт придбання бензину на суму 300-00 грн.
для поїздок в м.Тараща, ліків на суму
70-45 грн., плівки для рентгенівських знімків 25-00 грн., оплати судово-медичного
обстеження в сумі 20-00 грн. самі по собі без документального підтвердження не
мають доказового значення, зважаючи, що підсудний не визнає позов. Подані до
суду касові чеки також самі по собі не
підтверджують придбання потерпілим ліків згідно
переліку, що визначений довідкою Рокитнянською ЦРЛ від 07.09.2007 року №
851. Не подано суду потерпілим і доказів понесених ним судових витрат, як-то
доказів оплати за проведення у справі судово-медичної експертиз, за винятком
проведення оплати витрат на ІТЗ в сумі, оплата яких хоч і не передбачена при
пред»явленні цивільного позову у кримінальній справі, але суд приймає рішення
про необхідність відшкодування таких витрат потерпілому.

Щодо визначення розміру заподіяної
потерпілому винними діями підсудного
моральної шкоди, то суд при визначенні останнього, бере до уваги обставину
наявності неприязних стосунків між підсудним та потерпілим протягом тривалого
періоду, протиправність поведінки підсудного,
тривалість та характер заподіяних моральних страждань потерпілого з
огляду на тяжкість отриманих тілесних
ушкоджень, та виходячи з принципу
розумності та справедливості, визначає такий в сумі 800-00 грн.

Речові докази по справі
відсутні.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1
визнати винним по ст. 125 ч.2
КК України та призначити на підставі ст. 69 КК України покарання у вигляді штрафу в сумі 510-00 грн.

Мірою запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 до набрання вироком
законної сили обрати підписку
про невиїзд.

Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди 800-00 грн., 7-50
грн. в рахунок відшкодування понесених ним судових витрат, а всього 807-50 грн.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Київської області протягом п”ятнадцяти
діб з моменту його проголошення через Рокитнянський районний суд.

Суддя