У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Коротких О.А. і Косарєва В.І.

за участю прокурора Пересунька С.В.

розглянула в судовому засіданні в
м. Києві 27 листопада 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням
прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної
інстанцій, на ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2004 року щодо ОСОБА_1.

Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 5 жовтня 2004
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин України, раніше не судимий,

засуджений за ч. 2 ст. 358 КК
України на два роки шість місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком на два роки і покладенням на нього
обов'язків, передбачених п. п. 3,4 ч. 1 ст. 76 цього ж Кодексу.

На
підставі ст. 1 п. “б” Закону України “Про амністію” від 11 липня 2003 року
ОСОБА_1. від призначеного покарання звільнено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2004 року вирок щодо ОСОБА_1.
скасовано, а провадження по справі щодо нього закрито на підставі ст. 6 ч. 1 п.
2 КПК України за відсутністю в діяннях складу злочину.

Апеляційним судом ОСОБА_1 виправдано за підроблення документів, вчиненому
повторно, за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_1 обвинувачувався у вчиненні
даного злочину за наступних обставин.

У жовтні 2002 року ОСОБА_1, будучи директором ТОВ “Фаворит”, яке є
акціонером ВАТ “Просянський ГЗК” (далі ГЗК), отримав від ТОВ “Регістр”
повідомлення про проведення 18 і 27 листопада 2002 року в приміщенні ДК
“Український будинок” по пр. Калініна, 47 у м.
Дніпропетровську позачергових зборів акціонерів, які ініціював акціонер ГЗК -
ТОВ “Інком 2001”.

18, 22 і 27 листопада 2002 року в приміщенні ДК “Український будинок” по
пр. Калініна, 47 у м. Дніпропетровську було проведено позачергові збори
акціонерів ГЗК, реєстрацією яких проводило згідно рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська ТОВ “Регістр” за участю представника
Дніпропетровського регіонального територіального управління державної комісії з
цінних паперів і фондового ринку України

Достовірно знаючи про законність і легітимність проведення зборів
акціонерів ВАТ “Просянський ГЗК”, а також будучи обізнаним з порядком
проведення зборів акціонерів, регламентованого Законом України “Про
господарські товариства”, ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали
справи щодо якої виділено в окреме провадження, в невстановленому слідством
місці і в невстановлений час виготовив і підробив протоколи начебто проведених
18, 22 і 27 листопада 2002 року під його головуванням і за участю секретаря -
особи, матеріали справи щодо якої було виділено в окреме провадження,
позачергових загальних зборів акціонерів, завіривши їх своїм підписом.
Зазначені протоколи були надані невстановленою слідством особою в
райдержадміністрацію Покровського району Дніпропетровської області і на
підставі цих протоколів було внесено зміни в статут ВАТ “Просянський ГЗК”.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, достовірно знаючи про
проведення 19 березня і 20 травня 2003 року в приміщенні “Будинку культури”, що
по вул. Щорса, 32 у смт. Просяне Покровського району Дніпропетровської області,
позачергових зборів акціонерів ВАТ “Просянський ГЗК”, за попередньою змовою з
особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, в
невстановленому слідством місці і в невстановлений час виготовив і підробив
протоколи начебто проведених 19 березня і 20 травня 2003 року під його головуванням і за участю
секретаря - особи, матеріали справи щодо якої було виділено в окреме
провадження, позачергових загальних зборів акціонерів, завіривши їх своїм
підписом. Зазначені протоколи були надані невстановленою слідством особою в
райдержадміністрацію Покровського району Дніпропетровської області.

У касаційному поданні прокурором ставиться питання про скасування ухвали
щодо ОСОБА_1 і направлення справи на новий апеляційний розгляд. Мотивує
прохання тим, що апеляційний суд не надав оцінки наявним у справі доказам, які
підтверджували винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні ним підроблення документів, і виніс рішення про
закриття справи щодо засудженого, не зазначивши в ухвалі всупереч вимог ст. 377
КПК України, які статті закону порушено та в чому саме полягають ці порушення
або необгрунтованість вироку.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені в касаційному поданні
доводи, колегія суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 376 КПК України апеляційний суд, встановивши обставини,
передбачені статтею 6 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває
справу.

Розглядаючи справу щодо ОСОБА_1, апеляційний суд дійшов висновку про
відсутність у його діяннях складу злочину, передбаченого ст. 358 ч. 2 КК
України, та закрив справу на підставі ст. 6 ч. 1 п. 2 КПК України.

Вищенаведений висновок апеляційний суд обгрунтував наявними в справі
доказами, яким, на його думку, не було дано належної оцінки органом досудового
слідства та судом першої інстанції.

Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачувався в тому, що
він за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в
окреме провадження, в невстановленому слідством місці і в невстановлений час
виготовив і підробив протоколи начебто проведених 18, 22 і 27 листопада 2002
року та 19 березня і 20 травня 2003 року
під його головуванням і за участю секретаря - особи, матеріали справи щодо якої
було виділено в окреме провадження, позачергових загальних зборів акціонерів
ВАТ “Просянський ГЗК”.

У показаннях ОСОБА_1 зазначав, що як акціонер ВАТ “Просянський ГЗК”, отримавши
письмові повідомлення про проведення позачергових загальних зборів акціонерів,
брав участь у їх проведенні. На зборах були присутні акціонери: ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, інші акціонери, які зареєструвались.
Позачергові збори були правомочними, оскільки кількість акцій у присутніх
акціонерів складала 61,53 % від загальної їх кількості. На зборах акціонерів
його обрали головуючим, а ОСОБА_4 - секретарем, були прийняті відповідні
рішення, складались протоколи, які він підписував.

Аналогічні показання давав в суді ОСОБА_2, який показав, зокрема, що
протоколи, складені ОСОБА_1 відображували дійсні факти, містили ті рішення, які
приймались легітимними зборами акціонерів ВАТ “Просянський ГЗК”. У подальшому
він (ОСОБА_2) особисто реєстрував протоколи, вони завірялись нотаріусом і були
ним подані до райдержадміністрації Покровського району Дніпропетровської
області.

Спростовуючи показання ОСОБА_1 і свідка ОСОБА_2, суд першої інстанції
послався на показання свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що в ті ж самі дні
проводились позачергові загальні збори акціонерів ВАТ “Просянський ГЗК”, на
яких вони були відповідно головуючим і секретарем, і факт законності проведенні
ними позачергових зборів акціонерів від 18, 22 і 27 листопада 2002 року та 19
березня і 20 травня 2003 року був
встановлений рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від
19.12.2002 року, а також підтверджується даними акту перевірки діяльності ВАТ
“Просянський ГЗК”.

Проте судом не взято до уваги ту обставину, що рішенням Покровського
районного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2004 року було визнано
незаконними і неправомочними проведення позачергових загальних зборів
акціонерів ВАТ “Просянський ГЗК” за ініціативою ТОВ “Інком 2001” від 18, 22 і
27 листопада 2002 року, 19 березня і 20 травня
2003 року, головою яких був ОСОБА_7, секретарем ОСОБА_8,
та неправомочними прийняті на них рішення.

Також цим рішенням визнано правомочними проведення позачергових загальних
зборів акціонерів ВАТ “Просянський ГЗК” від 18, 22 і 27 листопада 2002 року, 19
березня і 20 травня 2003 року, головою
яких був ОСОБА_1 і секретарем ОСОБА_3, та правомочними прийняті на них рішення,
відповідно до протоколів, посвідчених головою зборів ОСОБА_1 і секретарем
ОСОБА_3.

Крім того, суд не навів у вироку докази, якими б підтверджувався висновок
про наявність у діях ОСОБА_1 попередньої змови з особою, матеріали справи щодо
якої виділено в окреме провадження, а саме, коли і за яких обставин вони
заздалегідь домовились про спільне вчинення злочину, яка була роль кожного з
співучасників.

Апеляційний суд, перевіривши справу, правильно визнав, що ОСОБА_1 мети на
підроблення протоколів позачергових загальних зборів акціонерів ВАТ
“Просянський ГЗК” від 18, 22 і 27 листопада 2002 року, 19 березня і 20 травня 2003 року не мав і не відображував в них
неправдиві відомості.

Ухвала апеляційного суду містить докладні мотиви прийнятого рішення і
відповідає вимогам, встановленим у ст. 377 КПК України.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду є законною і обгрунтованою,
а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених прокурором у касаційному
поданні, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити у задоволенні касаційного подання прокурора, який брав участь у
розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій.

судді:

Ю.М. Кармазін О.А. Коротких В.І. Косарєв