. Справа № 303/3394/15-к
Провадження № 1-кп/303/354/15
ряд.стат.звіту № 28
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2015 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001700 від 15.05.2015 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, проживає в АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України,-
з участю: прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В:
Підозрюваний ОСОБА_3 на початку жовтня 2014 року знаходячись на вул. Берегівській в м. Мукачево неподалік заводу «Точприлад» придбав від невстановленої досудовим слідством особи в якості погашення за існуючий борг, предмет овальної форми, з виду схожий на гранату та важіль запалу до неї, які згідно з висновком експерта № 24-38 від 27.05.2015 року є зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом, вагою 110-115 грам, розміщений у корпусі гранати ГРД-5, яка виготовлена промисловим способом, та підривник до ручних гранат з бойовим запалом УРЗГМ, в сукупності підривник УРЗГМ та заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил, вагою 110-115 грам розміщений у корпусі гранати РГД-5 є наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виробництва, придатного для здійснення вибуху. Після чого умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переніс вказаний вибуховий пристрій до свого будинку за адресою АДРЕСА_1 де заховав її в сарайному приміщенні та зберігав з метою подальшого збуту стороннім особам до 15.05.2015 року.
Крім цього, ОСОБА_3 15.05.2015 року близько 14 год. 00 год. в м. Мукачево на вул. Київській, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків без передбаченого законом дозволу намагався збути шляхом продажу за 300 грн. громадянину ОСОБА_6 предмет схожий на гранату та підривник з бойовим запалом УРЗГМ, які згідно з висновком експерта № 24-38 від 27.05.2015 року є зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротилом, вагою 110-115 грам , розміщений у корпусі гранати РГД-5, яка виготовлена промисловим способом, та підривник до ручних гранат з бойовим запалом УРЗГМ, в сукупності підривник УРЗГМ та заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності тротил, вагою 110-115 грам розміщений у корпусі гранати РГД-5 є наступальною осколковою гранатою РГД-5, яка є вибуховим пристроєм промислового виробництва, придатної для здійснення вибуху. Однак довести свої злочинні дії до кінця ОСОБА_3 не зміг із причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_6 про вищевказані незаконні дії повідомив працівникам міліції, які вилучили вказаний вибуховий пристрій у ОСОБА_3 .
Такі дії підозрюваного ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне поводження з вибуховими речовинами тобто придбання, насіння, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Крім того дії підозрюваного ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України як закінчений замах на незаконне поводження з вибуховими речовинами тобто закінчений замах на збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування, 29.05.2015 року між ОСОБА_3 та прокурором укладена угода про визнання винуватості, яка разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Відповідно до умов угоди підозрюваний у кримінальному провадженні № 0001700 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України, в угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 263 КК України, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, про відшкодування завданої шкоди у повному обсязі та процесуальних витрат, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч. 1 ст. 263 КК України у виді трьох років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити чотири роки позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме, у незаконному поводження зі зброєю, тобто придбання, насіння, зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за ч. 2 ст. 263 КК України та у закінченому замаху на збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю.
Прокурор просив затвердити угоду на умовах, викладених у ній.
Захисник підозрюваного просив затвердити угоду.
Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно з ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії підозрюваного ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання у виді позбавлення волі, яка є необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів із застосуванням ст. 75 КК України, відповідає санкції статті обвинувачення та загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між прокурором та ОСОБА_3 угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Речові докази: поліетиленовий пакет експертної установи № 1212435 в середині якого знаходяться осколки гранати РГД-5, кільце з чекою та заглушка, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - відповідно до ст. 100 КПК України слід знищити.
Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 982,08 грн. відповідно до ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.05.2015 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001700 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 та ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 263 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: поліетиленовий пакет експертної установи № 1212435 в середині якого знаходяться осколки гранати РГД-5, кільце з чекою та заглушка, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Мукачівського МВ УМВС України в Закарпатській області - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 982,08 грн. процесуальних витрат на залучення експерта на користь держави.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1