Справа № 683/3678/13-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2013 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Сенькова О.Г.

при секретарі Повзун С.В.

з участю прокурора Гриньківа В.Б.

обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, який народився і проживає в АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні матір, яка є особою похилого віку, Коржівського сільського голови, згідно ст.89 КК України не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст.382 КК України, та

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, який народився в с.Вигнанка Любарського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, прож.: АДРЕСА_2, раніше не судимого,

в скоєнні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.27, 366 ч.1, ч.4 ст.27, 382 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Старокостянтинівського районного суду від 3 квітня 2013 року на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у вигляді 50 годин громадських робіт за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

29 квітня 2013 року обвинувачений ОСОБА_2 поставлений на облік у Старокостянтинівському міжрайонному відділі кримінально-виконавчої інспекції УДДУПВП у Хмельницькій області, де його ознайомлено із порядком та умовами відбування стягнення і направлено для відбування громадських робіт по місцю проживання в Коржівську сільську раду Старокостянтинівського району.

Згідно розпорядження Коржівського сільського голови обвинуваченого ОСОБА_1 від 30 квітня 2013 року №12 ОСОБА_2 зараховано для відбування вказаного стягнення починаючи з 7 травня 2013 року.

З метою ухилення від виконання зазначеної постанови і невідбуття адміністративного стягнення, ОСОБА_2 домовився з ОСОБА_1 про те, що він не буде відпрацювати громадські роботи, а останній оформить відповідні документи про відбування адміністративного стягнення.

ОСОБА_1, будучи посадовою особою органу місцевого самоврядування і відповідальним щодо здійснення контролю за виконанням правопорушником громадських робіт, виконуючи попередню домовленість про умисне невиконання ОСОБА_2 постанови судді, дав вказівку секретарю сільської ради ОСОБА_3 оформити табель виходу на роботу ОСОБА_2 з 7 по 24 травня 2013 року, завіривши її тим, що останній відпрацював громадські роботи.

Після складання вказаного табеля, який містив неправдиву інформацію про відбуття ОСОБА_2 адміністративного стягнення, ОСОБА_1 підписав його і, завіривши печаткою сільської ради, вручив ОСОБА_2, який достовірно знаючи про те, що тебель про відпрацювання ним громадський робіт підроблений, використав його передавши до кримінально-виконавчої інспекції.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст. 366, ч.2 ст.382 КК України, а ОСОБА_2 за ч.4 ст.358, ч.4 ст.27, 366 ч.1, ч.4 ст.27, 382 ч.2 КК України.

20 і 24 листопада 2013 року між прокурором Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченими відповідно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 згідно ст.472 КПК України укладені угоди про визнання винуватості.

Так, відповідно до зазначених угод сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинувачених, зокрема ОСОБА_1 за ч.1 ст.366, ч.2 ст.382 КК України, а ОСОБА_2 за ч.4 ст.358, ч.4 ст.27, 366 ч.1, ч.4 ст.27, 382 ч.2 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин. Обвинувачені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів в повному обсязі. Також вказаною угодою сторони визначили покарання, а саме:

- ОСОБА_1 за ч.1 ст.366 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, за ч.2 ст.382 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 3 роки позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, згідно ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- ОСОБА_2 за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік, за ч.4 ст.27, 366 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, за ч.4 ст.27, 382 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, на підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, згідно ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

В угодах передбачені наслідки укладення та затвердження угод про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки їх невиконання, встановленні ст. 476 КПК України.

Вирішуючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що злочини, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії середньої та невеликої тяжкості. Обвинувачені розуміють права, встановлені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угод, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом. Угоди укладені обвинуваченими добровільно.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості укладених між прокурором Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і призначення їм узгоджених мір покарання.

Керуючись ст.370, 374, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 20 листопада 2013 року між прокурором Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_1 у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 366, ч.2 ст.382 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.366 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю;

- за ч.2 ст.382 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 3 роки позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і періодично з'являтись до них для реєстрації.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 листопада 2013 року між прокурором Старокостянтинівської міжрайонної прокуратури та обвинуваченим ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст.27, 366 ч.1, ч.4 ст.27, 382 ч.2 КК України, призначивши покарання:

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

- за ч.4 ст.27, 366 ч.1 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді обмеження волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю;

- за ч.4 ст.27, 382 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на один рік без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов'язати ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і періодично з'являтись до них для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя