В И Р О К

Справа № 300/240/15-к

Провадження 1-кп/300/24/2015

23.04.2015р. смт.Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в особі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженої, непрацюючої, не судимої, обвинуваченої у злочинах передбачених ч.3 статті 191, ч.1 статті 366 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки та жительки АДРЕСА_2 , з середньою освітою, одруженої, непрацюючої, не судимої, має на утриманні чотирьох дітей, обвинуваченої у злочинах передбачених ч.3 статті 191, ч.1 статті 366 КК України, встановив:

Обвинувачена ОСОБА_4 , обіймаючи посаду голови дільничної виборчої комісії № 210152 одномандатного виборчого округу № 70 з виборів народних депутатів України 26.10.2014 року в с. Вербяж Воловецького району Закарпатської області за попередньою змовою з секретарем цієї дільничної виборчої комісії обвинуваченою ОСОБА_5 , будучи особами тимчасово спеціально уповноваженими на виконання функцій держави щодо організації підготовки, проведення виборів, підрахунку голосів виборців, а також забезпечення та однакового застосування законодавства, виконуючи організаційно-розпорядчі функції згідно з п.1 ч.9 статті 36 Закону України «Про вибори народних депутатів України», всупереч вимогам ч.1, 6, 10 статті 33, п.1 ч.9 статті 36, ч.3 статті 47 Закону України «Про вибори народних депутатів» від 17.11.2011 року, шляхом зловживання своїм службовим становищем, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, умисно, з корисливих спонукань, з метою отримання одноразової грошової винагороди, яка була виділена на дільничну виборчу комісію № НОМЕР_1 з державного бюджету, без проведення засідання виборчої комісії № НОМЕР_1 та без складання відповідного протоколу засідання, 29 жовтня 2014 року в будівлі Воловецької районної державної адміністрації за адресою смт. Воловець,

вул. Пушкіна, 8, Воловецького району, по місцю знаходження територіальної виборчої комісії, склали завідомо неправдивий документ постанову від 29 жовтня 2014 року «Про розподіл одноразової грошової винагороди членів ДВК», яку за попередньою змовою підписали та скріпили печаткою ДВК № 210152.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 посвідчили факт прийняття рішення членами дільничної виборчої комісії № 210152 про прохання до окружної виборчої комісії № 70 преміювати їх, голову ДВК обвинувачену ОСОБА_4 та секретаря ДВК ОСОБА_5 , внісши неправдиві відомості до зазначеного документа, який за своїм змістом мав надати членам ДВК № 210152 право на одноразову грошову винагороду. Цього ж дня обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надали до територіальної виборчої комісії для подальшого скерування та затвердження окружною виборчою комісією одномандатного виборчого округу № 70, незаконно визначивши собі грошову винагороду. Після затвердження завідомо неправдивого документа окружною виборчою комісією, членам ДВК № 2101052 було зараховано та виплачено одноразову грошову винагороду обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1050 гривень кожній.

Внаслідок неправомірних дій обвинувачена ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 привласнили грошові кошти в розмірі по 1050 гривень кожна та розтратили грошові кошти у розмірі 1050 гривень кожна.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 статті 366 КК України, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та кримінальне правопорушення передбачене ч.3 статті 191 КК України, тобто привласнення та розтрату чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.1 статті 366 КК України, службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей та кримінальне правопорушення передбачене ч.3 статті 191 КК України, тобто привласнення та розтрату чужого майна, яке перебувало в її віданні, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

Під час судового розгляду справи обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю визнали себе винуватими у вчинених злочинах, покаялися.

З`ясувавши думку прокурора, обвинувачених, котрі просили визнати недоцільним дослідження всіх обставин справи, які визнаються обвинуваченими, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши положення статті 349 КПК України, що у випадку ухвалення вироку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у злочинах доведена і їх дії правильно кваліфіковано за ч.1 статті 366, ч.3 статті 191 КК України.

Відповідно до ч.2 статті 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи покарання суд відповідно до ч.3 статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості злочину, особу винуватих та обставини які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, що обтяжує покарання обвинувачених суд не встановив.

Суд бере до уваги особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які позитивно характеризуються по місцю проживання, до кримінальної відповідальності притягуються вперше. Обвинувачена ОСОБА_5 виховує чотирьох дітей, має на утриманні двох дітей-інвалідів.

При призначенні покарання суд, з врахуванням особи обвинувачених, тяжкості злочину, а також їх позитивної поведінки після його вчинення, дійшов висновку про можливість виправлення їх без відбування покарання і вони можуть бути звільнені від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України (в редакції чинній станом на 29 жовтня 2014 року).

Процесуальний витрат в справі немає, цивільний позов не заявлено, запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись статтями 369, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд присудив:

ОСОБА_4 визнати винуватою у злочинах передбачених ч.3 статті 191, ч.1 статті 366 КК України і призначити їй покарання у виді:

· за ч.3 статті 191 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік ;
· за ч.1 статті 366 КК України штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік.
На підставі ч.1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів визначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, встановивши для неї іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обв`язки передбачені п.2 ч.1 статті 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватою у злочинах передбачених ч.3 статті 191, ч.1 статті 366 КК України і призначити їй покарання у виді:

· за ч.3 статті 191 КК України три роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік ;
· за ч.1 статті 366 КК України штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік.
На підставі ч.1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів визначити обвинуваченій ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, встановивши для неї іспитовий строк тривалістю один рік.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обв`язки передбачені п.2 ч.1 статті 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Воловецький районний суд.

Головуючий ОСОБА_1