ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2013 року Зміївський районний
суд Харківської області в складі:

головуючого - Бібіка О.В. за участю
секретаря судового засідання Онацької
В.В. з участю сторін кримінального
провадження з боку обвинувачення:
прокурора Власенко М.С., з боку захисту -
обвинуваченого ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Змієві кримінальне
провадження №0000608 по
обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця хутір
Ленінський Сахнощанського району
Харківської області, громадянина
України, із середньою освітою,
одруженого, маючого на утриманні трьох
малолітніх дітей, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1
ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 згідно рішення Зміївського
районного суду Харківської області від
08.08.2011 року був зобов'язаний сплачувати
аліменти на утримання доньки ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, яка з 10.09.2009 року
знаходиться у Комунальному закладі
«Зеленогайський спеціальний
загальноосвітній навчально - виховний
комплекс (дошкільний навчальний заклад
-школа-інтернат І-ІІ ступенів)
Харківської обласної ради». Проте,
останній, діючи умисно, систематично,
злісно ухилявся від сплати
встановлених рішенням суду аліментів
на утримання ОСОБА_2, у зв'язку з чим
виникла заборгованість по аліментам,
яка станом на 01.11.2013 року складає 13440,00
гривень.

Представник Комунаьного закладу
«Зеленогайський спеціальний
загальноосвітній навчально - виховний
комплекс (дошкільний навчальний
заклад: школа-інтернат І-ІІ ступенів)
Харківської обласної ради», будучи
належним чином повідомленим про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з»явився. Надав заяву про
розгляд справи за його відсутності. (
а.п.17).

Допитаний у судовому засіданні в
якості обвинуваченого ОСОБА_1 вину в
інкримінованому йому злочині визнав
повністю, розкаявся у скоєному,
погодився із кваліфікацією органом
досудового розслідування вчиненого
ним діяння не оспорював встановлених в
ході досудового розслідування
фактичних обставин справи, на підставі
яких стороною обвинувачення йому
пред»явлено обвинувачення. Пояснив про
обставини справи як викладено вище у
вироку.

Прокурор не висловив жодних заперечень
щодо встановлених обставин.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України,
судом визнано недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються. При цьому суд з»ясував, що
учасники судового провадження
правильно розуміють зміст цих
обставин, що немає сумнівів у
добровільності їх позиції, а також
роз'яснив учасникам кримінального
провадження, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у
правильності розуміння вказаних
положень закону сторонами
кримінального провадження, визнав
недоцільним дослідження доказів,
поданих на підтвердження події
кримінального правопорушення, та
винуватості обвинуваченого у вчиненні
кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що дії
обвинуваченого ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КК
України, як злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів) органом
досудового розслідування
кваліфіковані правильно.

При призначенні покарання, суд
керується загальними положеннями
призначення покарання, передбачених
ст. 65 КК України, та враховує ступінь
тяжкості вчиненого злочину, дані про
особу обвинуваченого, а також
обставини, які впливають на
призначення покарання та його
індивідуалізацію.

Зокрема, обставинами, які пом'якшують
покарання, відповідно до ст. 66 КК
України, є визнання вини ОСОБА_1, щире
каяття, активне сприяння розкриттю
злочину, наявність на утриманні трьох
малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Обставин, які обтяжують покарання,
відповідно до ст. 67 КК України, судом не
встановлено.

За наведених обставин справи, з
урахуванням обставин, які пом»якшують,
та відсутності обставини, що обтяжують
покарання, суд вважає необхідним і
достатнім призначення покарання
ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КК України у виді
обмеження волі у межах санкції даної
статі.

Враховуючи характер та ступінь
суспільно-небезпечного діяння,
тяжкість злочину, дані про особу
винного ОСОБА_1, де він має постійне
місце проживання, задовільно
характеризується за місцем проживання,
щире каяття та активне сприяння у
розкритті злочину, наявність на
утриманні трьох малолітніх дітей, що
вказує на наявність декількох
обставин, які пом»якшують покарання та
істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого злочину, суд вважає можливим
виправлення ОСОБА_1 без відбування
покарання, та дійшов висновку про
звільнення обвинуваченого від
відбування покарання , застосувавши ст.
75 КК України.

На період іспитового строку суд
покладає обов»язки на ОСОБА_1,
передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368, 374 КПК
України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК
України та призначити йому покарання у
виді обмеження волі на строк 1 (один)
рік.

На підставі статті 75 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
покарання з випробуванням з іспитовим
строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК
України на період іспитового строку,
покласти на ОСОБА_1 такі обов»язки:

1) не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції,

2) повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання,

3) періодично з»являтися для
реєстрації в органи
кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Зміївський районний суд Харківської
області протягом тридцяти днів з дня
його проголошення.

Вирок суду першої інстанції
набирає сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги,
встановленого КПК України, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору
копію вироку вручити негайно після
його проголошення.

Учасники судового провадження
мають право отримати в суді копію
вироку.

Суддя
О.В. Бібік