У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Глоса Л.Ф. і
Коротких О.А.,

розглянувши
в судовому засіданні в місті Києві 24 квітня 2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженої ОСОБА_1 на судові рішення щодо неї, -

встановила:

вироком Сихівського районного суду міста Львова від 10 серпня 2006 року

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженку та мешканку міста Львова,
раніше судиму: 1) 19 червня 1987 року за ст. ст. 140 ч. 3, 194 ч. 1, 193 ч. 3
КК України на 6 років позбавлення волі; 2) 30 січня 1998 року за ст. 229-6 ч. 1
КК України на 2 роки позбавлення волі; 3) 20 липня 1999 року за ст. 229-6 ч. 2 КК України на 2 роки і 6
місяців позбавлення волі; 4) 23 червня 2003 року за ст. ст. 307 ч. 1, 309 ч. 2
КК України на 3 роки позбавлення волі, -

засуджено
за ст. 309 ч. 2 КК України на 3 роки і 6 місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 31 жовтня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано судом винною та засуджено за те, що вона наприкінці квітня
2006 року у невстановленої особи придбала без мету збуту особливо небезпечні
наркотичні засоби - екстракційний опій, вага сухого залишку якого становила 1,
29 грамів, і ацетильований опій, вага сухого залишку якого становила 0, 23
грами, які зберігала за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_1. 22 травня
2006 року зазначені наркотичні засоби було виявлено та вилучено.

Вона ж у невстановлені час і місці та у невстановленої особи придбала
особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому, з якої виготовила за
місцем проживання ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_2 екстракційний опій, вага сухого
залишку якого становила 0, 57 грами. 22 травня 2006 року і цей наркотичний
засіб було виявлено та вилучено у квартирі ОСОБА_2

У квітні 2006 року ОСОБА_1 у невстановленому місці у невстановленої особи
придбала без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому,
з якої виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій,
вага сухого залишку якого становила 0, 15 грами, який зберігала у коморі
під'їзду АДРЕСА_3. 23 травня 2006 року даний наркотичний засіб теж було
виявлено та вилучено.

Вона ж у невстановленому місці у невстановленої особи придбала без мети
збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому, з якої виготовила
особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій, вага сухого
залишку якого становила 0, 14 грами, який зберігала на підвіконні під'їзду
АДРЕСА_3. 23 травня 2006 року даний наркотичний засіб було виявлено та
вилучено.

У квітні 2006 року ОСОБА_1 у невстановленому місці у невстановленої особи
придбала без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому,
з якої виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб - ацетильований опій,
вага сухого залишку якого становила 0, 15 грами, який зберігала у коморі
під'їзду АДРЕСА_4. 23 травня 2006 року даний наркотичний засіб було виявлено та
вилучено.

У квітні 2006 року вона у невстановлені час і місці та у невстановленої
особи придбала без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - макову
солому, вагою 28, 67 грами, який незаконно зберігала у дворі будинку АДРЕСА_5.
23 травня 2006 року зазначений наркотичний засіб було виявлено та вилучено.

Також у квітні 2006 року вона ж у невстановлені час і місці та у
невстановленої особи придбала без мети збуту особливо небезпечний наркотичний
засіб - макову солому, вагою 24, 58 грами, який незаконно зберігала за будинком АДРЕСА_5. 23 травня 2006 року
зазначений наркотичний засіб було виявлено та вилучено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушується питання про скасування
постановлених щодо неї судових рішень із закриттям провадження у справі. Свою
вимогу вона обґрунтовує тим, що судом не було взято до уваги, що вона виявила
бажання пройти курс лікування від наркоманії, а тому її необхідно було
звільнити від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
кримінальної справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для внесення справи на касаційний розгляд з метою перегляду
постановлених у ній судових рішень.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину підтверджена сукупністю зібраних по
справі, вірно оцінених та обґрунтовано покладених в основу вироку доказів,
зокрема, показаннями самої засудженої
ОСОБА_1, в яких вона детально розповіла про обставини вчинення злочину,
показаннями свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_2, ОСОБА_10, даними
протоколів очних ставок між ОСОБА_1 та свідками, відповідно до яких було
встановлено обставини вчинення злочину, протоколів огляду місць подій,
протоколу відтворення обстановки та обставин подій, даними висновків
судово-хімічних експертиз, відповідно до яких було встановлено родову
належність та кількість вилучених наркотичних засобів, іншими доказами.

Уся сукупність зібраних по справі доказів була ретельно проаналізована
судом, що дало можливості дійти обґрунтованого висновку про доведеність
винності ОСОБА_1 у вчиненні злочину. Тому доводи її скарги про незаконність
засудження є безпідставними.

Посилання у скарзі засудженої про необхідність звільнення її від
кримінальної відповідальності у зв'язку з тим, що вона виявила бажання пройти
примусове лікування від наркоманії, колегія суддів визнає такими, що не
заслуговують на увагу. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 309 КК України, якщо особа добровільно звернеться до
лікувального закладу і розпочне лікування від наркоманії, її може бути
звільнено від кримінальної відповідальності лише за дії, що передбачені ч. 1
ст. 309 КК України. Оскільки ОСОБА_1 вже неодноразово засуджувалася за вчинення
злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, то її дії правильно
кваліфіковано за ст. 309 ч. 2 КК України. З огляду на це вона не підлягає
звільненню від кримінальної відповідальності на підставі вищезазначеного
закону. Крім того, у матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 виявила
бажання добровільного лікування від наркоманії та розпочала таке лікування.

Не вбачаючи передбачених ст. 398 КПК України підстав для скасування або
зміни судових рішень щодо ОСОБА_1 та керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

відмовити в задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1, засудженої вироком
Сихівського районного суду міста Львова від 10 серпня 2006 року.

С у д д і:

Паневін В.О. Глос Л.Ф. Коротких О.А.

_______________________________________________________________

З оригіналом згідно:

Суддя
Верховного Суду України
В.О. Паневін