Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Гошовської Т.В. і Пивовара В.Ф.,
розглянула в судовому засіданні 21 лютого 2008 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням заступника
прокурора Херсонської області на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 16 грудня 2004 року, яким
раніше неодноразово судиму, останній раз
6.09.2002 року за ст. 395, ч. 2 ст. 190 КК України
на 1 рік позбавлення волі,
засуджено:
за ч. 2 ст. 149 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки
позбавлення волі без конфіскації майна;
за ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 149 КК України із застосуванням ст. 69 КК України
на 3 роки позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 70 КК України
ОСОБА_1 остаточно призначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 79 КК України
ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.
В апеляційному порядку вирок не
ОСОБА_1 визнано винною у тому, що
вона у грудні 2003 року за попередньою змовою з ОСОБА_2 продала в
Туреччину ОСОБА_3, яка вилетіла із м.
Сімферополя в м. Стамбул 19.12.2003 року та надійшла у розпорядження
невстановленої особи з метою подальшої сексуальної експлуатації.
У січні 2004 року ОСОБА_1, ОСОБА_4
та ОСОБА_2 за попередньою змовою продали в Туреччину з метою подальшою
сексуальної експлуатації ОСОБА_5 та ОСОБА_6. З цією метою ОСОБА_2 оформила
вказаним особам документи, надала автотранспорт для поїздки в м. Сімферополь.
ОСОБА_4 супроводив ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до аеропорту м. Сімферополь та відправив
їх в м. Стамбул, за що отримали для себе від невстановленої особи через ОСОБА_7
У січні 2004 року ОСОБА_1
намагалася продати в Туреччину з метою подальшою сексуальної експлуатації
ОСОБА_8, проте після реєстрації та посадки в літак, відправка ОСОБА_8 була
зупинена працівниками міліції, в результаті чого ОСОБА_1 не змогла довести свій
злочинний намір до кінця з незалежних від неї причин.
У касаційному поданні порушується
питання про скасування вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого
злочину та особі засудженої та направлення справи на новий судовий
розгляд. У поданні зазначається, що суд не дав належної оцінки ступеню
небезпечності та тяжкості вчиненого злочину, а також даним, що характеризують
особу засудженої.
Заслухавши доповідача, прокурора,
яка підтримала касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як видно з матеріалів справи,
висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчинених злочинах грунтуються
на зібраних та ретельно перевірених в судовому засіданні доказах, кваліфікація
злочинних дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 149, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 149 КК України є правильною і у касаційному
поданні не оспорюється.
Призначаючи покарання ОСОБА_1, суд
у відповіності з вимогами ст. 65 КК України в достатній мірі врахував ступінь
тяжкості вчиненого, а також як пом'якшуючі, так і обтяжуючі обставини, а саме:
щире каяття винної, повне визнання нею
своєї вини, позитивну характеристику з місця проживання, що в неї на утриманні
є мололітня дитина у віці до 7 років. Крім того, сам прокурор, який підтримував
обвинувачення в суді першої інстанції, просив призначити покарання ОСОБА_1 із застосуванням ст. 69 КК України, а
на підставі ст. 79 КК України звільнити її від відбування покарання з іспитовим
строком на 3 роки (т. 2 а.с. 243). Тому з урахуванням викладеного суд дійшов
правильного висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_1 ст. 79 КК
Як убачається із матеріалів справи,
іспитовий строк, призначений ОСОБА_1 відповідно до ст. 79 КК України,
закінчився на початку січня 2008 року.
Переконливих доводів про
необхідність призначення ОСОБА_1 більш суворого покарання у поданні не
За таких обставин суд обгрунтованно
призначив покарання ОСОБА_1 з іспитовим строком, застосувавши ст. 79 КК
України, а тому подання не може бути задоволеним.
Керуючись ст. ст. 394 - 396
КПК України, колегія суддів
касаційне подання заступника
прокурора Херсонської області залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду
Херсонської області від 16 грудня 2004 року
щодо ОСОБА_1 залишити без зміни.

Судді:

В.Г. Жук Т.В. Гошовська В.Ф. Пивовар