ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.01.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0005871 від 05.11.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Куп`янськ Харківської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 11.03.2001 року Московським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на три роки, на підставі ст. 45 КК України (в редакції 1960 року), звільнений від відбування покарання на три роки, штраф 680 грн., 21.02.2003 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, звільнений 08.09.2009 року умовно-достроково на строк 5 місяців 2 дні згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Харкова 31.08.2009 року, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 21.02.2003 року засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі, звільнений 08.09.2009 року умовно-достроково на строк 5 місяців 2 дні згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Харкова 31.08.2009 року, судимість за яким не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, і знову скоїв корисливий злочин за наступних обставин.
Так, на початку вересня 2014 року, точна дата та час не встановлені, знаходячись на АДРЕСА_2 , де розташований гараж потерпілого гр. ОСОБА_5 , діючи повторно за раптово виниклим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно проник до гаражу та з автомобіля «Москвич 408», який знаходився в зазначеному гаражі, таємно викрав вихлопний колектор, вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 362 від 07.11.2014 р. 140 грн. 00 коп. Після чого, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на вказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінального правопорушення, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

За таких обставин, згідно з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що на початку вересня 2014 року невідомі особи зламали двері його гаражу та розібрали на запчастини автомобіль «Москвич 408», в тому числі викрали вихлопний колектор.

Судом дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, його відношення до скоєного правопорушення, та данні про його особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинив обвинувачений, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, має постійне місця мешкання, де характеризується задовільно. На обліку у лікаря психіатра не перебуває. Як встановлено судом, ОСОБА_4 з жовтня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» з діагнозом: синдром залежності від алкоголю.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбаченого ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому міру покарання, яка не пов`язана з позбавленням волі.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до п.9, 10 ст.100 КПК України. По справі цивільний позов не заявлений.

Судових витрат не має.

Запобіжний захід суд не обирає, оскільки останній не був обраний обвинуваченому в ході досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ вихлопний колектор, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити у його володінні.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до апеляційного суду Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Прокурору, засудженому, потерпілому копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1