21.07.2015 Справа № 1-77/2010 р.
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2010 року Семенівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 ,

представників служби у справах дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника кримінальної міліції у справах дітей ОСОБА_8 ,

неповнолітнього підсудного ОСОБА_9 ,

підсудного ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Чернігівської області кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Жадове Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Жадове Семенівського району Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2010 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_10 за попередньою змовою зі своїм неповнолітнім братом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таємно, шляхом вільного доступу, з приміщення телятника товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова, яке знаходиться в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області, викрали п`ять металевих труб вагою по 102 кілограм кожна, загальною вартістю як металобрухту в 816 гривень 00 копійок, що належали товариству з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова, внаслідок чого завдали вищезазначеному підприємству матеріальних збитків на суму 816 гривень 00 копійок. Крім цього, ОСОБА_10 , вчиняючи такі дії, будучи обізнаним про неповнолітній вік свого брата ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно втягнув останнього в злочинну діяльність.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, визнав повністю, а у вчиненні поставленого до вини злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України, не визнав повністю, та показав про те, що дійсно він разом зі своїм неповнолітнім братом ОСОБА_9 29 квітня 2010 року близько 20 години 00 хвилин, таємно, шляхом вільного доступу, з напівзруйнованого приміщення телятника товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова, розташованого в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області, вчинили крадіжку п`яти металевих труб. Про крадіжку нікому нічого не говорили. Винним себе не визнає в тому, що втягнув неповнолітнього брата в злочинну діяльність, через те що не він, а саме його неповнолітній брат ОСОБА_9 запропонував йому піти на злочин. Труби віддав місцевому мешканцю ОСОБА_11 у рахунок погашення грошового боргу перед останнім за проведення весілля.

У судовому засіданні неповнолітній підсудний ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся та показав про те, що дійсно він разом зі своїм братом ОСОБА_10 29 квітня 2010 року шляхом вільного доступу з напівзруйнованого приміщення телятника товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова в селі Жадове Семенівського району Чернігівської області, викрали п`ять металевих труб. Про крадіжку нікому нічого не говорили.

Крім вищенаведених частково зізнавальних показань підсудних, їх вина доводиться показаннями свідка.

Допитаний як свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав про те, що 29 квітня 2010 року близько 20 години 00 хвилин до нього додому на гужовій повозці приїхав підсудний ОСОБА_10 разом зі своїм молодшим братом ОСОБА_12 , і запропонував віддати металеві труби в кількості п`яти штук, котрі привіз з собою, в рахунок грошового боргу перед ним за проведення весілля. Труби, які привіз ОСОБА_10 , були довжиною по 4 метри кожна і діаметром по 10 сантиметрів. Оглянувши труби, він погодився і забрав їх у рахунок погашення боргу. Труби він хотів використати у будівництві у своєму господарстві. Він запитував у ОСОБА_10 чи не крадені труби, на що останній відповідав, що труби він узяв у себе вдома.

Крім показань свідка, вина підсудних у вчиненні інкримінованих їм злочинів доводиться:

даними протоколу огляду місця події, згідно якого оглянуто територію ферми товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова в с. Жадове Семенівського району Чернігівської області (а.с. 11);

даними довідки про вартість одного кілограма брухту чорного металу, яка складає 01 гривня 60 копійок (а.с. 19);

даними протоколу добровільної видачі та зважування, згідно якого ОСОБА_11 , проживаючий по АДРЕСА_1 , добровільно видав п`ять металевих труб, вага яких склала по 102 кілограм кожна (а.с. 23);

речовими доказами, якими у справі визнані п`ять металевих труб, котрі добровільно видав ОСОБА_11 (а.с. 50).

За таких доказів суд вважає, що вина підсудного ОСОБА_10 у вчиненні кожного з інкримінованих йому злочинів повністю доведена і його діяння правильно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Убачаючи вину ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України, у справі повністю доведеною, суд критично оцінює зазначені показання даного підсудного у судовому засіданні із приводу того, що не він втягував у протиправну діяльність свого брата, а саме неповнолітній брат втягнув його, позаяк такі показання підсудного ОСОБА_10 суд вважає нічим іншим як захисною версією з метою уникнення від адекватного його діянням кримінального покарання за втягнення у злочинну діяльність неповнолітнього. Показання цього підсудного у судовому засіданні у вказаній частині суперечать його ж показанням на досудовому слідстві, де він допитувався різними слідчими і у неоднаковий час і визнавав свою провину стосовно неповнолітнього брата (а.с. 27-28, 34, 43), та не є логічними, оскільки не неповнолітній підсудний мав грошовий борг за весілля, який виступив згодом причиною вчинення злочину, а підсудний ОСОБА_10 ..

Призначаючи види та міри покарань підсудному ОСОБА_10 , суд ураховує ступені тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, одружений, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимий, його стан здоров`я, який є задовільним, наявність відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України однієї пом`якшуючої покарання обставини вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, відсутність передбачених у ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжуючих покарання обставин. За таких обставин суд приходить до висновку, що підсудному мають бути призначені як за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, так і за ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України покарання у виді позбавлення волі, оскільки, враховуючи вищенаведені обставини, суд не убачає за можливе призначати підсудному інші передбачені у санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України види покарань як та або арешт або обмеження волі з огляду на ступінь суспільної небезпечності вчинюваної підсудним крадіжки, та через те, що санкція ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України не передбачає іншого виду покарання як позбавлення волі.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України суд вбачає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_10 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що підсудного ОСОБА_10 необхідно звільнити від відбування призначеного остаточно покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення підсудного можливе без його реальної ізоляції від суспільства. Разом з цим в силу вимог ст. 76 Кримінального кодексу України на підсудного слід покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_10 має бути залишений попередній, а саме підписка про невиїзд до набрання вироком суду законної сили.

Аналізуючи зібрані та досліджені у справі докази, суд вважає, що вина неповнолітнього підсудного ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена і його діяння правильно кваліфіковане органом досудового слідства за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи вид та міру покарання неповнолітньому підсудному ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, не одружений, не працює, раніше не судимий, його стан здоров`я та загального розвитку, умови життя і виховання, які є задовільними, наявність дорослого підмовника, який втягнув його у злочинну діяльність, його другорядну роль у вчиненні злочину. Суд ураховує також наявність відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 66 Кримінального кодексу України двох пом`якшуючих покарання цього підсудного обставин, зокрема, щирого каяття та вчинення злочину неповнолітнім, відсутність передбачених у ч. 1 ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжуючих покарання підсудного обставин. За таких обставин суд вважає, що неповнолітньому підсудному має бути призначене основне покарання за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі через практичну неможливість призначення передбачених у санкції інкримінованої підсудному частини статті кримінального закону інших видів покарань як то або арешту або обмеження волі. Разом з цим суд вважає, що підсудного ОСОБА_9 слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на підставі ст. ст. 75, 104 Кримінального кодексу України, оскільки виправлення підсудного можливе без його реальної ізоляції від суспільства. В силу вимог ст. 76 Кримінального кодексу України суд убачає за потрібне покласти на підсудного обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_9 має бути залишений попередній, зокрема, підписка про невиїзд до набрання вироком суду законної сили.

У відповідності до вимог ст. ст. 445, 446 Кримінально-процесуального кодексу України суд не вважає необхідним призначати неповнолітньому підсудному громадського вихователя, оскільки ОСОБА_9 вже виповнилося 17 років і він у вчиненому щиро розкаявся.

У задоволенні пред`явленого від імені товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова цивільного позову про відшкодування підсудними ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, в розмірі 816 гривень 00 копійок (а.с. 67), суд убачає за потрібне відмовити повністю виходячи зі змісту правил, закладених у норми ч. 4 ст. 22 Цивільного кодексу України, через те, що труби, вартість яких пред`явлена до стягнення з підсудних, вищезазначеному підприємству на даний час повернуті і товариство з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова немає ніяких претензій до підсудних, про що свідчать надані ним до суду довідки.

Судові витрати у справі відсутні.

Відповідно до вимог ст. 81 Кримінально-процесуального кодексу України речові докази у справі, п`ять металевих труб, які за даними матеріалів кримінальної справи у ході досудового слідства були залишені на зберіганні у свідка ОСОБА_11 , а на час розгляду справи судом зберігаються внаслідок повернення у товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова, необхідно повернути товариству з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова як законному володільцеві вказаних речей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 Кримінально-процесуального кодексу України,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 1 ст. 304 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_10 від відбування призначеного остаточного покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та з покладенням відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язків:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_10 залишити попередній підписку про невиїзд до набрання вироком суду законної сили.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. ст. 75, 104 Кримінального кодексу України ОСОБА_9 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік з покладенням відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити попередній підписку про невиїзд до набрання вироком суду законної сили.

Громадського вихователя ОСОБА_9 не призначати.

У цивільному позові товариства з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова про відшкодування підсудними ОСОБА_10 та ОСОБА_9 майнової шкоди, завданої внаслідок злочину, відмовити повністю.

Речові докази у справі, п`ять металевих труб, які були залишені на зберіганні у ОСОБА_11 , а на даний час зберігаються у товаристві з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова, повернути товариству з обмеженою відповідальністю ім. Чкалова.

Вирок може бути оскаржений протягом п`ятнадцяти діб з моменту проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області шляхом подання апеляції через Семенівський районний суд Чернігівської області.

Суддя: ОСОБА_1