ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3470/14-к
Провадження № 1-кп/636/33/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 січня 2015 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Чугуївської міжрайонної прокуратури

Харківської області ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чугуєва кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Краснодар, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, не працюючого, одруженого, з вищою освітою, раніше неодноразово судимого: 09.03.1989 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141 (в редакції 1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 03.05.1993 року Ізюмським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 141 КК України (в редакції 1960р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі; 18.04.1996 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 206 КК України (в редакції 1960р.) до 1 року виправних робіт з утриманням 15 % заробітку; 29.07.1996 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 140, 43 КК України (в редакції 1960р.) до 2 років 10 місяців позбавлення волі; 19.02.2002 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 141, ч. 1 ст. 296, 42 КК України (в редакції 1960р.) до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 06.10.2003 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 186, 69 КК України до 2 років позбавлення волі; 21.11.2005 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 14 - ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 23.03.2009 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі; 27.09.2010 року Комінтернівського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі; 01.11.2013 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі; на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:
18.07.2014 року ОСОБА_5 , близько 09.00 години, знаходячись на території Чугуївського ринку, маючи раптово виниклий злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом наживи та збагачення за рахунок інших, проходячи по ринку, поблизу торгового павільйону № 257, побачив на прилавку упаковку футболок. Діючи таємно, умисно, вважаючи, що його злочинні дії не будуть викриті сторонніми особами, із корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_6 , яка перебувала за прилавком відвернулась, ОСОБА_5 підійшов до прилавку і непомітно від останньої викрав упаковку футболок у кількості 17 штук, після чого направився на вихід з території Чугуївського ринку.

Протиправно заволодівши майном, не маючи реальної можливості розпорядитися викраденим, ОСОБА_5 був одразу викритий ОСОБА_6 , після чого добровільно віддав викрадене майно. При цьому ОСОБА_5 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, покинути місце вчинення злочину з викраденим майном не вдалось, так як приблизно за 10-15 кроків від торгівельного павільйону № НОМЕР_1 був затриманий потерпілою ОСОБА_6 , тим самим намагався завдати потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8681 від 19.08.2014 року, на суму 578,00 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе визнав та підтвердив обставини вчиненого кримінального правопорушення, як вони зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що вчинив злочин у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки недавно поховав свою мати і сину від першого шлюбу зробили операцію, а тому він був у відчаї.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що футболки, які вкрав ОСОБА_5 , вона поклала на прилавок і коли нахилилася, щоб дістати ще товар, то почула, що хтось щось бере з прилавку, а піднявши голову, побачила невідомого чоловіка, який відходить від прилавка. Вона вибігла з-за прилавку та вхопила у нього пакунок, а він пішов далі, при цьому він пакунок віддав добровільно. Біля воріт чоловіка затримала охорона ринку.

Окрім показань підсудного ОСОБА_5 , показів потерпілої ОСОБА_6 , вина обвинуваченого в інкримінованому йому злочині повністю підтверджується іншими дослідженими та перевіреними судом доказами:

- протоколом огляду місця події від 18.07.2014 року, в ході якого був оглянутий торгівельний павільйон № НОМЕР_1 , що знаходиться на території СП «Чугуївський ринок» де обвинувачений ОСОБА_5 скоїв крадіжку (т. 2 а.с. 10);

- протоколом огляду предметів від 20.07.2014 року та доданими до нього фотознімками, згідно якого були оглянуті 17 різнокольорових дитячих футболок (т. 2 а.с. 27, 28);

· речовими доказами, а саме: 17 різнокольорових дитячих футболок, виробництва Донецької трикотажної фабрики, які оглянуті та долучені до кримінального провадження 20.07.2014 року і передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 (т. 2 а.с. 29);

протоколом проведення та відеозйомкою слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_6 від 03.08.2014 року, згідно якого обвинувачений ОСОБА_5 з добровільної згоди розказав та показав де та при яких обставинах були вчинена крадіжка (т. 2 а.с. 52-55);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 8681 від 19.08.2014 року, за результатами якої загальна ринкова вартість 17 шт. футболок дитячих на 18.07.2014 року, становить 578 грн. (т. 2 а.с. 61-63).

Аналіз приведених доказів свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченому ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України.

Дослідивши, зіставивши та проаналізувавши вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого та потерпілої мають характер логічних, послідовних і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції та таких, що у сукупності з іншими наведеними доказами дозволяє суду зробити обґрунтований висновок про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, доведена повністю.

Зазначені докази у вказаному кримінальному провадженні є достовірними, допустимими, належними та достатніми для підтвердження винуватості особи, що обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи та дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодноразово судимий, останній раз 01.11.2013 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, вчинив кримінальне правопорушення у період випробувального терміну, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 49), має постійне місце проживання (т.2 а.с. 47), за місцем попереднього мешкання характеризується посередньо (т. 2 а.с. 51), одружений (т. 1 а.с. 39), має на утриманні вагітну дружину (т. 1 а.с. 41, 47).

При призначенні покарання за сукупністю вироків слід керуватись правилами ч.1 ст. 71 КК України, остаточно призначивши покарання шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття та визнання вини, сприяння слідству розкриттю злочину, думку потерпілої, яка ніяких претензії морального і матеріального характеру до обвинуваченого не має, оскільки вкрадені речі повернуті їй. Обставиною, що обтяжує покарання, рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, а також враховуючи дані про особу, а також інші обставини справи, а саме: відсутність тяжких наслідків від скоєного правопорушення, відсутність матеріальних претензій потерпілої, оскільки обвинуваченим викрадені речі, збитки якій були фактично відшкодовані, оскільки речі добровільно повернуті, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, так як він скоїв злочин в період іспитового терміну, що є порушенням ст. 75 КК України то повторному звільненню відбування покарання з випробуванням є неприпустимим, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Відповідно до ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 147,60 грн.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи те, що дружина ОСОБА_5 вагітна то з врахуванням даної обставини і те, обвинувачений не порушував умов особистого зобов`язання, суд рахує можливим змінювати йому запобіжний захід на отримання під вартою після фактичного виконання вироку.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 369, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова Харківської області від 01.11.2013 року в вигляді позбавлення волі строком 1 (один) рік 1 (один) місяць і остаточно ОСОБА_5 рахувати до відбуття 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у сумі 147 (сто сорок сім) грн. 60 коп.
Речові докази: 17 різнокольорових дитячих футболок, виробництва Донецької трикотажної фабрики, залишити у власності потерпілої ОСОБА_6 , звільнивши її від зобов`язань по розписці про зберігання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 особисте зобов`язання після фактичного виконання вироку змінити на утримання під вартою.

Термін відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня фактичного виконання вироку і взяття під варту.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій, яка не були присутньою в судовому засіданні.

Суддя