Номер провадження: 11-кп/785/819/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в присутності обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 р. по кримінальному провадженню №11-кп/785/819/15 (в ЄРДР № 0002011 від 09.05.2014 р.) відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камянка Біляївського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.08.2013 р. Миколаївським районним судом Одеської області за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 104 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 2 роки,
обвинуваченого за ст. 186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 р. обвинуваченого ОСОБА_8 засуджено за ст.186 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі;на підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Одеської області від 30.08.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі.
Вказаним вище вироком ОСОБА_8 засуджений за те, що він 08.05.2014 року біля 22 години 30 хвилин, будучи неповнолітнім, перебуваючи біля магазину взуття «Раса», який розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського, 125, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_10 , яка сиділа на лавці, а поруч з нею була розташована належна їй жіноча сумка рожевого кольору, яку вона не утримувала. При цьому у ОСОБА_8 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_8 підійшов ззаду та будучи впевненим, що ОСОБА_10 не утримує жіночу сумку за ручки, а також зайнята розмовою по мобільному телефону, обійшов її з правого боку та, схопивши належну її сумку рожевого кольору з білими вставками по бокам, вартістю 250 гривень, в якій знаходився жіночий гаманець червоного кольору, вартістю 50 гривень з грошима в сумі 400 гривень, водійське посвідчення на її ім`я, матеріальної цінності яке для неї не представляє, та почав втікати. На намагання ОСОБА_10 словесно припинити протиправні дії, ОСОБА_8 не реагував та з місця скоєння злочину став втікати. ОСОБА_10 почала бігти за ОСОБА_8 , який вже віддалився від неї на велику відстань. При цьому по дорозі вона зустріла раніше невідомого їй ОСОБА_11 , який за її проханням наздогнав неповнолітнього ОСОБА_8 та почав його утримувати. ОСОБА_10 також підбігла до ОСОБА_8 , якого утримував ОСОБА_11 , та який віддав належну їй жіночу сумку рожевого кольору. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 700 гривень.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати, визнати ОСОБА_8 невинуватим та кримінальне провадження відносно нього закрити, посилаючись на те, що вирок суду є необґрунтований, а вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не доведена і базується лише на припущеннях, а суд однобічно оцінив показання потерпілої та свідків.

Заслухавши доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляцію, прокурора, який заперечував проти апеляції, розглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вироку, журналу судового засідання та звукозапису суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив всі обставини кримінального провадження, у вчинення якого обвинувачується ОСОБА_8 та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність його вини.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 підтверджується показами останньої, яка в судовому засіданні впевнено вказала на обвинуваченого, як на особу, яка відкрито викрала її майно та пояснила, що 08.05.2014 р. біля 22:00 год. вона сиділа на лавці біля магазина «Раса», а поряд із собою поклала свою жіночу сумку. Вона бачила недалеко від себе компанію із 5-ти хлопців, 3-є з яких пішли раніше залишилось двоє, із яких один просто пройшов повз неї та пішов в напрямку двора, а другий тим часом схопив її сумку і побіг в тому ж напрямку. Вона побігла за ними, кричала: «Стій!Зупинись!». Він чув її крик, так як був недалеко від неї, проте ніяк не реагував, а продовжував тікати. Та коли хлопець із сумкою став забігати у двір будинку, то поряд стояла група хлопців, яким вона повідомила про те, що сталося та попросила допомогти їй. Хлопці побігли за ним та наздогнав його найшвидший хлопець, повалив на землю та почали виясняти де сумка. Хлопець, якого наздогнали, сам показав куди викинув сумку вона знаходилась між деревом та автомобілем. Вона перевірила вміст сумки все було на місці. А хлопці, які затримали обвинуваченого, викликали міліцію та передали затриманого працівникам міліції. Стверджувала, що затримали саме того хлопця, який був із сумкою. Потерпіла стверджувала, що вона не могла помилитись, так як саме обвинуваченого затримав хлопець і саме він показав, куди викинув сумку - вона знаходилась приблизно на відстані 15 метрів від місця затримання.

Свідок ОСОБА_12 , який наздогнав обвинуваченого, пояснив, що з друзями сидів у дворі та побачив, що хтось пробіг, потім побачив дівчину, яка бігла та повідомила, що вкрали її сумку. Він побіг в сторону, куди пробіг хлопець та наздогнав його, коли той спіткнувся та впав і він сам впав на нього. Саме цей хлопець показав, куди викинув сумку дівчини. Свідок також уточнив, що він сидів у дворі на початку одного будинку, а догнав обвинуваченого аж на початку другого будинку - поряд більше нікого, крім обвинуваченого, не було. В момент затримання у хлопця сумки в руках не було. Коли підбігли його друзі та дівчина, то вона сказала, що саме він викрав у неї сумку. На їх запитання, де сумка, затриманий сказав, що там, під деревом, та пішов і показав де сумка. Сумка знаходилась приблизно на відстані 10 метрів в сторону від траєкторії, по якій він біг за обвинуваченим під деревом. Уточнив, що обвинувачений пробіг перед ними, а слідом за ним прибігла потерпіла і він різко побіг за хлопцем.

Вказаними поясненнями повністю спростовуються покази обвинуваченого про те, що повертаючись від друзів, він побачив, як якийсь хлопець вибіг із-за рогу будинку, а позаду нього було чути крики. Він хотів догнати його, переслідував його 1,5 -2 хвилини, наздогнав цього хлопця, крикнув один раз стій і бачив, як той викинув якусь річ (потім уточнив, що сумку). На відстані 4-5 м від цього хлопця сам він зачепився за бордюр і впав. В цей момент саме на нього напали хлопці і почали бити та стверджувати, що він вкрав сумку і питати, куди він її викинув. Тоді він віддав сумку.

Свідок ОСОБА_12 бачив попереду себе тільки одного обвинуваченого, а не двох осіб, які бігли один за одним та затриманий жодним словом ні в присутності свідка, ні в присутності потерпілої не обмовився про те, що сумку хтось викинув інший, а він тільки бачив куди, а на запитання куди він дів сумку, показав місце її знаходження.

Будь-яких підстав, які б викликали сумнів в достовірності показів свідка, який не був знайомий ні з потерпілою, ні з обвинуваченим - не має.

При таких обставинах суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого та прийняв законне, обґрунтоване та мотивоване рішення, підстав для скасування якого колегією суддів не встановлено.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності з вимогами ст.ст. 65, 71 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 07.04.2015 р. стосовно ОСОБА_8 - без змін.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_4 /підписи/

ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_2