пр. № 1-кп/759/73/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді: ОСОБА_1
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007167 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у м. Ічня, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, працюючого водієм в ТОВ «ТАКСІ-КАШТАН», проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачений - ОСОБА_4 , захисник - ОСОБА_8 , інші учасники провадження: потерпіла ОСОБА_9 , представник потерпілої захисник ОСОБА_10 ,-
в с т а н о в и в:
18 серпня 2014 року, приблизно в 04.00 годин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку № 20 по б-ру Кольцова в м. Києві, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив хуліганство відносно ОСОБА_9 , що супроводжувалось особливою зухвалiстю та виразилось в заподіянні останній тілесних ушкоджень.
При цьому, ОСОБА_4 , у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, придбав невстановлений предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, залишивши його на зберігання при собі, з метою використання в особистих цілях.
18 серпня 2014 року, в нічний час, ОСОБА_4 разом зі своїми друзями ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на автомобілі «Опель-Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , прибув до нічного кіоску, розташованого неподалік від будинку № 20 по б-ру Кольцова в м. Києві, де вживали спиртні напої. Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , 18 серпня 2014 року, приблизно в 02.00 годин виявляючи явну неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, голосно увімкнув автомагнітолу в своєму автомобілі «Опель-Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушуючи правила додержання тиші в населеному пункті в нічний час.
Приблизно в 03.40 годин, 18 серпня 2014 року, мешканка будинку АДРЕСА_3 - ОСОБА_9 , зтурбована тривалим голосним звучанням музики, вийшла зі своєї квартири, розташованої на першому поверсі зазначеного будинку на вулицю, та направилась до автомобіля «Опель-Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , де звернулась до ОСОБА_4 з проханням припинити порушення тиші, після чого направилась за місцем свого проживання в будинок АДРЕСА_3 .
В цей час до ОСОБА_4 , підбігла невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка з невідомих мотивів, почала наносити останньому, удари невстановленим тупим предметом по різним частинам тіла та, між ними виникла бійка, після якої невстановлена досудовим розслідуванням особа втекла.
Перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку з цим, невірно оцінюючи ситуацію, що склалася, ОСОБА_4 наздогнав ОСОБА_9 , яка прямувала до свого будинку, та з хулiганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, безпричинно, наніс ОСОБА_9 один удар правою рукою в обличчя, вимагаючи повідомити йому, куди поділась невідома особа, з якою в нього виникла бійка. Не будучи проінформованою про обставини бійки між ОСОБА_4 та невстановленою особою, ОСОБА_9 повідомити йому нічого не змогла, на що ОСОБА_4 наніс їй ще один удар кулаком в обличчя. Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок та виражаючи явну неповагу до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, діючи цілеспрямовано, схопив ОСОБА_9 лівою рукою за одяг, наступивши їй ногою на праву ногу, утримуючи її, висловлюючись нецензурною лайкою, при цьому тримаючи в правій руці невстановлений предмет, застосовуючи його як спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, направив його в голову ОСОБА_9 , яка з метою самозахисту намагалась прикрити голову лівою рукою, та умисно здійснив з нього два постріли в голову ОСОБА_9 , завдавши останній тілесні ушкодження. Після чого став тікати, здійснивши також постріл в повітря.
Незважаючи на отриманні тілесні ушкодження, ОСОБА_9 , намагалась втекти від ОСОБА_4 в напрямку свого будинку АДРЕСА_3 , проте ОСОБА_4 , продовжуючи далі свої хуліганські дії, почав переслідувати ОСОБА_9 та, наздогнавши останню в під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_3 , біля дверей її квартири АДРЕСА_4 , продовжив наносити ОСОБА_9 удари кулаками рук в різні частини тіла. На крики ОСОБА_9 про допомогу, вибіг чоловік останньої - ОСОБА_14 , який відштовхнув ОСОБА_4 від ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, однак у подальшому був затриманий працівниками міліції.
В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: а) забiйної рани лiвої тiм`яно-скроневої ділянки; б) синцiв: на повiках лівого ока з переходом в пiдочну, виличну, щічну ділянку та закiнчуючись в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва на фоні набряку м`яких тканин - 1, на переднiй поверхнi правого плеча у верхнiй третині - 1, на внутрішній поверхні його по одній косогоризонтальній лінії 3, на боковiй поверхнi черевної стінки на рiвнi пупка та на 34,0 см вправо вiд нього - 1, на тильно-внутрішній поверхні 1-го плесно-фалангового суглоба та основної фаланги 1-го пальця правої ступні -1; в) двох саден в правій виличній ділянці; г) крововиливів в м`які тканини 3-го, 4-го та 5-го пальців лівої кисті; забiйної наскрiзної рани 5-го пальця лівої кисті, розташованої на фоні вищезазначеного крововиливу які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 2314 від 18 вересня 2014 року, відносяться до легких тiлесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я) - ушкодження, зазначені в підпунктах а) та г) та, до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я) - кожне з ушкоджень, зазначених у підпунктах б) та в).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України не визнав та показав, що він працює водієм в таксі «Каштан» на автомобілі «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 . 17 серпня 2014 року він знаходився на роботі. Ввечері його подруга, ОСОБА_15 , яка також працює диспетчером в службі таксі, попросила його відвезти її в с. Баришівку за дитячими речами, які вона мала забрати в їхньої спільної подруги ОСОБА_16 , на що він погодився.
Тогож дня, приблизно о 21.00 годин, від`їжджаючи від будинку АДРЕСА_5 , в якому проживає ОСОБА_17 , вони зустріли його друга та співробітника ОСОБА_18 , який на їхню пропозицію, погодився поїхати з ними в село.
Приїхавши в с. Баришівку, вони забравли дитячі речі, та приблизно в 00.30 годин 18 серпня 2014 року виїхали до м. Києва. Разом з ними також поїхала ОСОБА_11 , яка разом з ОСОБА_17 дорогою вживали пиво.
Повернувшись в м. Київ, до будинку за місцем проживання ОСОБА_17 , приблизно в 02.00 годин, остання попросила занести привезені речі до її квартири, але перед цим піти до нічного кіоску щось випити. З даною пропозицією усі погодилися та він, залишив свій автомобіль «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 на тротуарі, біля будинку 17 по б-ру Кольцова в м. Києві та разом з усіма, підійшов до кіоску, де стояв легковий автомобіль таксі, з якого лунала музика, та біля кіоску стояла компанія, яка пішла з місця коли підійшла їхня компанія.
Дівчата попросили водія зробити гучніше музику, щоб було веселіше, що водій і зробив.
Після цього ОСОБА_17 зайшла до кіоску купити пива та кави, ОСОБА_19 пішов через дорогу до іншого нічного кіоску за цигарками, а він з ОСОБА_11 залишились біля автомобіля та почали танцювати. Того вечора він спиртні напої не вживав.
Через деякий час з нічного кіоску вийшла ОСОБА_17 , тримаючи в руках каву, та почала кричати: « ОСОБА_20 , розвернись!» Розвертаючись, він побачив двох раніше йому незнайомих чоловіків та жінку потерпілу ОСОБА_9 , які бігли до нього, при цьому в руках одного з чоловіків, який на руках мав татуювання у виді зірок, була палиця, якою той, підбігши до нього, вдарив його по голові, в результаті чого він впав обличчям на землю та на кілька секунд вратив свідомість, а в цей час його продовжили бити ногами по усьому тілу. Коли він намагався піднятись, його знову почали бити по спині, проте хто саме наносив йому удари, він не бачив. Під час його побиття він крикнув дівчатам, щоб вони тікали та викликали міліцію. Також він чув як хтось із жінок кричав «за що ти мене вдарила?».
Через деякий час коли він піднявся, то побачив двох чоловіків та жінку, його подруг та друга ОСОБА_21 не було. Пригадавши, що в його автомобілі, який припаркований біля під`їзду ОСОБА_17 , знаходиться пістолет, який він в березні 2014 року придбав для самозахисту, він направився до свого автомобіля. Дорогою його знову наздогнали зазначені чоловіки, один з яких наніс йому декілька ударів палицею по спині. Добігши до свого автомобіля, він з-під водійського сидіння дістав пістолет та, побачивши на відстанні близько 1,5 м від себе зазначених двох чоловіків, утримуючи в правій руці пістолет, він зробив з нього два постріли, з проміжком часу між пострілами близько 5 секунд. При цьому, після першого пострілу вгору, він почув крик: « ОСОБА_22 , в нього пістолет!» та відчув удар по шиї позаду, нанесений йому тупим предметом, в результаті якого він впав на асфальт в калюжу та, лежачи здійснив другий постріл вгору, після чого втратив свідомість. Прийшовши до тями, біля нього нікого не було, та він виявив відсутність у нього пістолету, який він шукав та не знайшов в калюжі. В цей час до нього підбіг ОСОБА_19 , якому він повідомив, що на них напали, що дівчата вдома, він піде до них вмиється, оскільки у нього все обличчя було в крові, та викличе міліцію. При цьому передав ОСОБА_23 ключі від свого автомобіля, щоб той його відігнав. До дівчат він не дійшов, оскільки дорогою побачив, що ці два чоловіки знову біжать за ним, він впав в клумбу та втратив свідомість. До тями прийшов, перебуваючи в автомобілі працівників ППС, в якому також знаходилась потерпіла та, які доставили його до відділу міліції по б-ру Кольцова, 22-А в м. Києві, де він працівникам міліції повідомив про його побиття невідомими особами, про що написав заяву, проте слідчий відмовила йому у внесенні його заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У відділенні міліції, потерпілій було викликано швидку медичну допомогу, яка також і йому, надала першу медичну допомогу. Також його було оглянуто лікарями трамвпункту КМКЛ № 7.
В подальшому від ОСОБА_12 та ОСОБА_11 йому стало відомо, що останні телефонували до міліції, на що їм повідомили, що виклик на дану адресу вже отримали.
Вважає, що одним із чоловіків, який на нього напав, був син потерпілої, оскільки йому здалося, що в райвідділі та на місці події була одна й та ж сама особа.
Заперечує нанесення потерпілій ОСОБА_9 будь-яких ударів. Вважає, що пострілом з пістолета в руку потерпілої він попав випадково, оскільки потерпіла мабуть була поряд, проте під час пострілів з пістолета, він потерпілу поряд себе не бачив. Також вважає, що потерпіла дає неправдиві свідчення відносно нього, бо таким чином, напевно, бажає заробити на ньому гроші.
Проти заявленого потерпілою цивільного позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України не визнав, його вина повністю підтверджується усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають сумнівів у своїй достовірності та допустимості.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала, що обвинуваченого ОСОБА_4 вона раніше не знала.
18 серпня 2014 року після 02.00 годин, знаходячись за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_6 , яка знаходиться на першому поверсі, вона почула музику, яка настільки гучно лунала з вулиці, що вона та її син з дочкою не могли спати. Оскільки на вулиці було літо, вікна в квартирі були відчинені та було добре чутно все що відбувається на вулиці. Також з нею в кімнаті, вікна якої виходять на проїжджу частину б-ру Кольцова, проживала її тяжко хвора сестра, якій в ту ніч вона робила уколи. До 02.00 годин на вулиці, біля нічного кіоску, що розташований з протилежної сторони її будинку, знаходилась компанія, яка шуміла та заважала спати, проте вона чула, як приблизно в 01.55 годин, якийсь чоловік із сусіднього під`їзду зробив їм зауваження та попросив не шуміти, на що ця компанія відразу вибачилась, та вона особисто бачила з вікна, як ці люди на автомобілі поїхали. Тому після 02.00 годин на вулиці біля нічного кіоску шуміла вже інша компанія, один з цієї компанії був ОСОБА_4 , які співали під музику, що лунала дуже гучно. Крики та музика тривали протягом години, проте коли ці крики вже неможливо було терпіти, її син, ОСОБА_24 , хотів піти до міліції, яка розташована неподалік від їхнього будинку, проте вона, приблизно в 03.00 годин, викликала міліцію по телефону. Черговий повідомив, що наряд міліції скоро буде. Оскільки працівників міліції довгий час не було, а компанія людей продовжувала шуміти та заважати її сім`ї відпочивати, вона вирішила піти на вулицю та самій попросити цих людей зробити музику тихіше. Біля нічного кіоску на дорозі стояв легковий автомобіль, в якому були відкриті двері та багажник, щоб голосніше було чути музику. На місці водія сидів чоловік, а біля автомобіля, стояли дві жінки та ОСОБА_4 . Вона попросила ОСОБА_4 разом з його компанією зробити музику тихіше, на що ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, нахилившись в салон автомобіля, зробив музику тихіше. Проте одна із жінок, розвернувшись до неї, раптово нанесла їй удар долонею в обличчя, на що вона, її відштовхнула, запитавши за що вона її вдарила.
В цей час до зазначеної компанії прибіг невідомий їй чоловік із палицею в руках, який з криком: «Як ти мене вже дістав!», накинувся на ОСОБА_4 , та став наносити останньому палицею удари, на що ОСОБА_4 у відповідь, також став наносити чоловіку удари та між ними розпочалася бійка. Побачивши це, вона направилась додому та в той час, коли вона переходила дорогу почула, що позаду неї хтось біжить. Розвернувшись, вона побачила, що чоловік, який був з палицею, тікає, а на неї біжить ОСОБА_4 , який догнавши її схопив її за одежу, наніс їй удар кулаком правої руки в обличчя ліворуч, від якого вона короткочасно втратила свідомість та оступилася на праву ногу. Прийшовши до тями, вона відчула, як ОСОБА_4 наступив їй ногою на праву ногу, та утримуючи її за одежу, висловлюючись нецензурною лайкою, вимагав в неї повідомити йому «куди він побіг?!». Не розуміючи про кого запитує в неї ОСОБА_4 , вона у нього запитала «хто побіг?», на що ОСОБА_4 знову наніс їй удар кулаком в обличчя. Звідки у ОСОБА_4 з`явився пістолет вона не знає. Після чого обвинувачений з пістолета, який тримав в руці, вистрелив їй в голову ліворуч, зачепивши скроневу частину голови, після чого приставив пістолет їй до скроні, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою та погрожуючи усіх перестріляти. Розуміючи небезпеку та намагаючись захиститись від ОСОБА_4 , вона прикрила голову лівою рукою, та ОСОБА_4 здійснив постріл, простріливши їй палець лівої кисті. Після чого став тікати, стріляючи в повітря. Вона почала бігти додому, та на розі свого будинку, з мобільного телефону стала телефонувати в міліцію, повідомляючи що в неї стріляють. Раптом позаду неї підбіг ОСОБА_4 , який зі словами: «Так ти ще міліцію викликаєш!» хотів її схопити, проте вона встигла забігти до свого під`їзду. Дорогою вона відчула, що з кишені халату випав її мобільний телефон. Вона забігла в свою квартиру, не встигши зачинити двері, оскільки ОСОБА_4 , вирвавши ручку дверей її квартири, витяг її на загальний коридор де почав наносити їй удари руками по різним частинам тіла. Вона почала кричати, після чого в коридор квартири вибігла її дочка, яка, в свою чергу, почала кричати та кликати її чоловіка, ОСОБА_14 , який вибіг з квартири та ледве вирвав її від ОСОБА_4 , після чого останній втік.
Після нанесенних їй ударів ОСОБА_4 , вона була вся в крові. На її запитання де ОСОБА_25 , дочка повідомила, що він пішов до міліції, оскільки працівники міліції сказали, що не можуть приїхати, бо в автомобілі немає бензину. Шукаючи свій мобільний телефон, щоб зателефонувати ще раз в міліцію, вона згадала, що дорогою він в неї випав та вона вийшла на двір, де біля під`їзду знайшла свій телефон, та ще раз зателефонувала в міліцію. Після цього вона пройшла за будинок, де побачила як ОСОБА_4 разом з другим чоловіком щось шукали в калюжі, при цьому ОСОБА_4 казав чоловіку, щоб той сховав автомобіль.
В цей час до неї підбіг її син ОСОБА_24 , який побачивши її всю у крові, став питати хто її так побив, на що вона показала на ОСОБА_4 . Обвинувачений, побачивши її сина став тікати, а син знову побіг в міліцію. В цей час їхав автомобіль ППС та син став його зупиняти та просити про допомогу. Працівники ППС зупинилися, затримали ОСОБА_4 та доставили його у відділення міліції. ЇЇ також привезли до відділення міліції, де їй було викликано швидку медичну допомогу, яка її госпіталізувала.
Стверджує, що ані її син, ані її чоловік не наносили обвинуваченому будь-яких тілесних ушкоджень.
Також зазначила, що на автомобілі який знаходився на місці злочину та який доставили до ТВМ-2 знаходились однакові державні номерні знаки.
Заявлений цивільний позов просить задовольнити та стягнути з обвинуваченого на її користь 6212 грн. 14 коп. у відшкодування матеріальної шкоди та 25000 гривень у відшкодування завданої їй моральної шкоди.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 показав, що влітку 2014 року, точну дату не пам`ятає, ввечері протягом тривалого часу на вулиці біля нічного кіоску, який розташований навпроти їх будинку, були постійно бійки та крики. Він приблизно в 22.00 годин ліг спати, проте прокидався, оскільки крики, які були на вулиці заважали йому відпочивати. Він у вікно бачив біля нічного кіоску автомобіль марки «Опель Астра», колір якого не пам`ятає, з якого гучно лунала музика.
Він також чув, як його мати декілька разів телефонувала до міліції. Через деякий час він почув грюкіт вхідних дверей їхньої квартири. Подивившись у вікно, яке було відкрите, він побачив матір, яка йшла до нічного кіоску. Він гукав її, проте вона його не чула. Після чого він відразу одягнувся, та пішов до ТВМ, де на його прохання приїхати на місце нічного кіоску, працівниками міліції йому було відмовлено з посиланням на відсутність бензину. Проте він довго з ними сварився, після чого сказали, що автомобіль зараз виїде до нічного кіоску. Коли він прийшов до свого під`їзду, то побачив біля дверей під`їзду сліди крові, а коли зайшов всередину під`їзду, то побачив плями крові на стінах. Підійшовши до дверей своєї квартири, він побачив, що в дверях відсутня ручка. На його стукіт, двері йому відчинив батько, в якого він запитав де мати та що сталося, на що батько нічого толком не міг відповісти, оскільки був в дуже розгубленому стані, проте сказав, що мати пішла на вулицю. Він відразу вибіг на вулицю, де на розі будинку побачив матір, яка сиділи, тримаючись ганчіркою за голову, з якої йшла кров. На відстані приблизно 5 метрів від неї, ближче до дороги, стояв чоловік, як пізніше він з`ясував, на прізвище ОСОБА_4 , який щось шукав ногою в калюжі. Місце, де знаходився чоловік добре освітлювалося, та він його добре роздивився. Він підбіг до матері, та на його запитання що з нею трапилося та хто це зробив, мати відповіла, що в неї стріляв чоловік, вказавши на ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_4 почав бігти через дорогу в напрямку школи. В цей час по б-ру Кольцова їхав автомобіль ДСО, який він зупинив. Працівники ДСО спитали його, що трапилось, на що він їм сказав, що невідомий йому чоловік стріляв в його матір, після чого почав втікати, вказавши напрямок в бік будинку 17 по б-ру Кольцова в м. Києві, куди побіг чоловік. Двоє працівників вийшли з автомобіля, та разом з ним почали шукати обвинуваченого, а автомобіль їхав за ними. Рухаючись в напрямку будинку № 17 по б-ру Кольцова вони вони побачили автомобіль таксі, водій якого чекав клієнта та на їх запитання чи не бачив він тут чоловіка, одягненого в сорочку, яка була в клітинку, водій вказав на обвинуваченого, який в цей момент біг під балконами та вибіг на місце, яке було добре освітлене. Після чого обвинувачений просто впав в клумбу і лежав. Працівники міліції затримали обвинуваченого, на якого, його матір вказала як на особу, яка стріляла в неї. Працівники міліції посадили обвинуваченого в свій автомобіль, куди в подальшому також сіла і його матір, після чого їх відвезли до приміщенні ТВМ, куди він прийшов пішки.
В приміщенні ТВМ його матір впізнала ОСОБА_4 , як особу, яка в неї стріляла. На голові у ОСОБА_4 була невеличка рана, проте не може сказати, що вся його голова була в крові, також він відчував від ОСОБА_4 різкий запах алкоголю. Він добре пам`ятає, що обвинувачений був спочатку в розтебнутій сорочці, яку потім кудись скинув. Він викликав своїй матері карету швидкої медичної допомоги, лікарі якої також надали медичну допомогу обвинуваченому.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав, що в ніч з 17 на 18 серпня 2014 року він разом з ОСОБА_26 та водієм ОСОБА_27 несли службу в складі патруля відділу охорони Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві.
Приблизно під ранок, під час патрулювання ними території, проїжджаючи по б-ру Кольцова, 20 в м. Києві, на проїжджу частину дороги вибіг молодий чоловік, який зупинив їхній автомобіль, повідомивши, що його матір побив чоловік, який побіг у двори будинків, вказавши їм напрямок. Він з ОСОБА_26 вийшли з автомобіля та разом з чоловіком побігли в зазначеному останнім напрямку. Водій на автомобілі їхав за ними вслід. Також чоловік повідомив їм, що коли його матір вночі вийшла на вулицю, щоб зробити зауваження людям, які слухали голосно музику та галасували біля нічного кіоску, який розташований поруч з їх будинком, її побив незнайомий, який переслідував її до під`їзду та стріляв в неї.
Біля будинку АДРЕСА_7 вони затримали чоловіка, як в подальшому стало відомо на прізвище ОСОБА_4 , який лежав у квітнику лицем донизу. Першим ОСОБА_4 побачив син потерпілої, який впізнав його за одягом та зазначив що той має зброю. Вони підняли обвинуваченого, який перебував в стані алкогольного сп`яніння та який запитав їх, що вони бажають, зазначивши, що він йде додому. При затриманні ОСОБА_4 , зброї в останнього, а також на місці його затримання, виявлено не було. ОСОБА_4 був одягнутий в сорочку, яка була в крові, а на обличчі у нього була подряпина. Вони посадили обвинуваченого до службового автомобіля, а молодий чоловік зателефонував потерпілій, яка підійшла на місце затримання обвинуваченого, та прямо, вказала на обвинуваченого, як на особу, яка біля її будинку по б-ру ОСОБА_28 побила її, та яка в неї стріляла. При цьому зазначала, що якби не її рука, якою вона прикрила голову, то обвинувачений влучив би їй в голову. Одяг потерпілої був в крові також, кров була на обличчі та руках.
Разом з потерпілою та затриманим вони на автомобілі прослідували до ТВМ, де склали рапорт та потерпілій було викликано швидку медичну домопогу, яка також надала медичну допомогу ОСОБА_4 . При цьому лікар швидкої зазначив, що затриманий може знаходитись в ТВМ. Син потерпілої до ТВМ йшов пішки.
В подальшому біля будинку, де на першому поверсі, проживає потерпіла, він бачив сліди крові, які вели до під`їзду, також кров була в під`їзді.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надав суду показання, аналогічні показанням допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , уточнивши, що при затриманні, він не бачив на обличчі обвинуваченого ушкодженнь чи подряпин, проте коли обвинувачений сів в салон автомобіля, то було відчутно запах алкоголю.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що вночі 18 серпня 2014 року він, знаходячись в одній із кімнат квартири АДРЕСА_6 , за місцем свого проживання, спав. Його кімната розташована в квартирі далі від решти кімнат, вона є досить глухою, тому він дуже рідко чує, що відбувається на вулиці, на відміну від кімнат, які займають його дружина ОСОБА_9 та діти, вікна яких виходять на проїжджу частину вулиці. Крім того він міцно спить. Тієї ночі від крику своєї дочки він прокинувся, та вийшов в коридор квартири, де побачив свою дочку, а на підлозі - ручку від вхідних дверей їхньої квартири, які були відкриті. Вийшовши на загальний коридор під`їзду він побачив, як його дружину, бив рукою якийсь невідомий йому розлючений чоловік, утримуючи її однією рукою за шию. Обидва вони були в крові. Він підбіг до них та ледве вирвав дружину з рук чоловіка, яким виявився обвинувачений. Останній спіткнувся, а він з дружиною відразу зайшли до квартири та закрили двері. Оскільки ручки в дверях не було, обвинувачений відкрити двері не міг та з диким криком вибіг з під`їзду.
В квартирі дружина переодягла халат та сорочку, які були всі в крові та після дзвінка сина про те, що нападника затримали працівники міліції, вийшла на вулицю, щоб зустріти працівників міліції. Він з дочкою залишився вдома. Тієї ночі він взагалі на вулицю не виходив.
Про події, які відбувалися біля нічного кіоску, йому стало відомо зі слів дружини.
Також зазначив, що він має на руках два татуювання, у вигляді короля та королеви, а у його сина є на передпліччі татуювання у вигляді візерунка.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення також підтверджується:
- протоколом огляду місця події від 18 серпня 2014 року, згідно якого в період часу з 06.00 по 06.40 годин слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві капітаном міліції ОСОБА_29 , на підставі повідомлення чергового ТВМ-2 Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві, в присутності понятих, було оглянуто приміщення 1-го парадного входу до п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду перед вхідними дверима у вказане приміщення, на вимощеному місці в районі відкриття дверей, до входу на відстані 0,5 м, виявлено краплі темно бурого кольору. Вхід у парадне облаштований залізними дверима з електронним замком. На першому поверсі розташовано три квартири АДРЕСА_8 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_9 в районі першого поверху на майданчику поверхня покрита лінолеумом, на якому виявлено краплі темно бурого кольору. Ліворуч, в бік другого поверху до східців, на 1-й, 2-й сходинках також виявлено краплі темно бурого кольору. На стіні, яка веде від першої квартири повздовж східців, біля квартири АДРЕСА_8 на висоті 1,5 м виявлено краплі бурого кольору, а також потертості темно червоного кольору (т.1 а.с.126-127);
- протоколом огляду місця події від 18 серпня 2014 року, згідно якого в період часу з 19.30 по 20.10 годин слідчим СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_30 , в присутності понятих, біля будинку АДРЕСА_10 , приміщення ТВМ-2 Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві було оглянуто транспортний засіб «Опель Астра», державний номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору. При проведенні внутрішнього огляду в багажному відділенні виявлено, в складеному вигляді дитячий візок, темно рожевого кольору, покривало, в салоні автомобіля - між передніми сидіннями в поліетиленовому пакетику виявлено 5 предметів схожих на набої до малокаліберної зброї на денці яких пресоване зображення у вигляді жолудя (т.1 а.с.128-129);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18 серпня 2014 року та фототаблицею до протоколу, згідно якого серед представлених осіб потерпіла ОСОБА_9 , в присутності понятих, вказала на ОСОБА_4 , як на особу, яка 18 серпня 2014 року приблизно в 04.00 годин, по АДРЕСА_3 , з хуліганських спонукань стріляв в неї з пістолета завдавши поранення, після чого наносив удари руками по різних частинах тіла, зазначивши ознаки, за якими вона впізнала дану особу, зокрема: за зростом, тілобудовою, виразом обличчя та зачіскою (т. 1 а.с. 130-134);
Висновком судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 2314 від 18 вересня 2014 року, згідно якого при проведенні судової медичної експертизи ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вивченні медичної документації на її ім`я виявлені наступні тілесні ушкодження:
а) забійна рана лівої тім`яно скроневої ділянки;
б) синці: на повіках лівого ока з переходом в підочну, виличну, щічну ділянку та закінчуючись в проекції горизонтальної гілки нижньої щелепи зліва на фоні набряку в м`яких тканин-1, на передній поверхні правого плеча у верхній третині - 1, на внутрішній поверхні його по одній косо-горизонтальній лінії -3, на боковій поверхні черевної стінки на рівні пупка та на 34,0 см вправо від нього - 1, на тильно-внутрішній поверхні 1-го плесно- фалангового суглоба та основної фаланги 1-го пальця правої ступні -1;
в) садна: в правій виличній ділянці-2;
г) крововиливи в м`які тканини 3-го, 4-го та 5-го пальців лівої кисті, забійна наскрізна рана 5-го пальця лівої кисті, розташована на фоні вищезазначеного крововиливу. 2, 3 указані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), та кожне з них за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, може відповідати даті вказаній в постанові, тобто 18 серпня 2014 року та відносяться:
- ушкодження, зазначені в підпунктах а) та г) до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я);
- кожне з ушкоджень, зазначених у підпунктах б) та в) до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Вищезазначені тілесні ушкодження не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), тому відповісти на питання, від дії якого (яких) саме тупого (тупих) предмета (предметів) утворилися вищезазначені ушкодження неможливо.
Враховуючи кількість, локалізацію та взаєморозташування виявлених ушкоджень, вони утворилися при нанесенні не менш ніж семи травматичних впливів.
Враховуючи характер, локалізацію та взаєморозташування виявлених ушкоджень, утворення всіх їх при падінні із вертикального чи близького до нього положення виключається (т. 1 а.с. 138 - 142).
Суд приймає до уваги та визнає належними та допустимими доказами, показання потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_27 дані ними під час судового розгляду, які суд визнає достовірними, оскільки вони є об`єктивними, послідовними, узгоджуються не тільки між собою, а й з іншими зібраними в кримінальному провадженні доказами, висновками судово-медичної експертизи № 2314 від 18 вересня 2014 року, й не вірити їм, у суду немає підстав, а тому кладе їх в основу свого вироку.
Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_12 показала, що 17 серпня 2014 року вона домовилась з ОСОБА_4 , з яким разом працюють в ТОВ «Таксі-Каштан», поїхати на автомобілі останнього в Баришівський район до їхньої подруги колеги ОСОБА_11 , забрати в останньої дитячі речі та коляску.
Приїхали вони до ОСОБА_11 досить пізно. Близько опівночі вони разом з ОСОБА_11 виїхали до м. Києва. Під`їхавши до її будинку, а саме: м. Київ, б-р Кольцова, 17, ОСОБА_4 залишив біля її під`їзду автомобіль, після чого вони пішли до нічного кіоску, який розташований практично біля її будинку. Біля даного кіоску знаходилась компанія, а також стояв автомобіль таксі, з якого лунала музика. В автомобілі сидів один водій. Вона пішла до кіоску, щоб купити собі та ОСОБА_11 по пляшці пива, а ОСОБА_4 кави. В той вечір обвинувачений не вживав алкоголь, оскільки повинен був ще працювати. Через декілька хвилин вони вийшла з кіоску та побачила, що компанія, яка стояла біля цього кіоску пішла. Коли вона підійшла до ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , то побачила, що з протилежної сторони дороги до них біжить компанія людей - два чоловіка та жінка. Один з чоловіків був молодшим, одягнений в чомусь спортивному, інший чоловік - без верхнього одягу, в шортах. На двох руках в останнього було татуювання у вигляді зірок та він тримав в руках якусь палицю. Вони підбігли, та відразу накинулись на ОСОБА_4 . Чоловік вдарив обвинуваченого палицею по голові, після чого ОСОБА_4 впав на землю. Було видно, що ці троє людей знайомі між собою, оскільки жінка навіть давала команду цим чоловікам, щоб вони наносили обвинуваченому удари. В цей час ці троє проводжували наносити обвинуваченому удари ногами. Після чого ОСОБА_4 раптово крикнув їм, щоб вони втікали та, вона разом із ОСОБА_11 побігли додому. Вдома вони зателефонували до міліції, де їм повідомили, що виклик за даною адресою вже прийнятий. Коли через 10-15 хвилин вони вийшли на вулицю, там вже нікого не було. Чи був автомобіль ОСОБА_4 біля її під`їзду вона не пам`ятає. Коли почалась дана бійка автомобіль таксі, який стояв біля кіосків, поїхав.
Під час даної бійки невідома їй жінка також вдарила її кулаком в обличчя, та ногою в її ногу. Тілесні ушкодження також було нанесені ОСОБА_11 , проте хто саме їй наносив удари вона не бачила.
Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_11 показала, що 17 серпня 2014 року приблизно в 19.00 годин, згідно попередньої домовленності з ОСОБА_12 , до неї додому в с. Баришівка, на автомобілі під керуванням ОСОБА_4 приїхала ОСОБА_12 , разом з ними також був ОСОБА_31 . Усі вони разом з нею працюють в таксі « ОСОБА_32 ».
18 серпня 2014 року приблизно в 01.00 годин вона разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_4 та ОСОБА_13 виїхали до м. Києва, куди приїхали на початку 03.00 годин. Зупинившись біля будинку 17 по б-ру Кольцова, в якому проживає ОСОБА_12 , ОСОБА_4 біля першого пйд`їзду залишив свій автомобіль «Опель Астра» та, вони вирішили піти випити кави до нічного кіоску, який знаходиться неподалік від будинку. Підійшовши до нічного кіоску, вони побачили там компанію людей, та автомобіль таксі, з якого лунала музика. Компанія досить голосно спілкувалась, проте через пару хвилин пішла. В цей час ОСОБА_17 пішла до кіоску купити кави, ОСОБА_19 пішов через дорогу в інший кіоск за цигарками, а вона разом з ОСОБА_4 залишилась на вулиці, стоячи спиною до дороги, пританцьовували під музику, яка грала з машини таксі. В той вечір ніхто з них спиртні напої не вживав.
Через пару хвилин, ОСОБА_12 вийшла з кіоску, та крикнула: « ОСОБА_20 , розвернись!». Коли вона повернулась до вулиці, то побачила, як з протилежної сторони дороги до них бігли два чоловіки, а позаду них бігла жінка. Чоловік, віком старший, в руках тримав палицю та мав татуювання на двох руках у вигляді зірок. Чоловіки відразу накинулись на ОСОБА_4 , один з них вдарив останнього палицею по голові, після чого ОСОБА_4 впав на землю, а чоловіки почали бити його ногами, жінка також наносила ОСОБА_4 удари.
Вона разом з ОСОБА_12 почали відтягувати нападників, після чого між усіма почалась бійка, під час якої, жінка вдарила її по нозі.
ОСОБА_4 деякий час лежав на землі, не рухаючись, після чого крикнув: «Дівчата, тікайте і викликайте працівників міліції!». Вони побігли додому до ОСОБА_17 звідки зателефонували до міліції, де їм сказали, що виклик за даною адресою вже здійснений. На їх дзвінки по телефону обвинувачений не відповідав, його телефон був вимкнутий. Вони вийшли на вулицю, де не було ні людей, ні автомобілів та повернулись додому. В той вечір вона не бачила в обвинуваченого пістолет. Проте про наявність пістолета в обвинуваченого вона знала, оскільки їх служба таксі попросила всіх водіїв забезпечити свою безпеку.
Показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не підтверджують показання обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він будь-яких ударів потерпілій ОСОБА_9 не наносив та пострілом з пістолета в руку потерпілій він попав випадково, оскільки свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_11 не були очевидцями обставин конфлікту безпосередньо між обвинуваченим і потерпілою, зазначені свідки є подругами обвинуваченого, а тому їх показання суд розцінює як намагання допомогти обвинуваченому довести його захисну версію конфлікту.
Згідно висновку судово-медичного експерта Київського міського клінічного буро судово-медичної експертизи № 2319 від 18 вересня 2014 року, при проведенні судової медичної експертизи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вивченні медичної документації у ОСОБА_4 були виявлені легкі тілесні ушкодження, що спричинені тупим предметом, які за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати 18 серпня 2014 року ( т. 1 а.с. 147).
Однак, описані у висновку експерта легкі тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_4 на момент проведення судової медичної експертизи не доводять, що вони виникли або утворилися саме 18 серпня 2015 року під час подій, які відбувалися за участю потерпілої ОСОБА_9 та за тих обставин, які були повідомлені обвинуваченим.
Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим СВ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві йому було відмовлено у внесенні його заяви про нанесення йому 18 серпня 2014 року тілесних ушкоджень до ЄРДР. Проте із наданих в судовому засіданні стороною захисту документів вбачається, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 21 листопада 2014 року в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за повідомленням ОСОБА_4 до ЄРДР та після самостійного виявлення слідчим під час розслідування обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 відмовлено. 05 грудня 2014 року слідчим Святошинського РУГУ МВС України в м. Києві до ЄРДР внесено заяву ОСОБА_4 від 04 грудня 2014 року про злочин, передбачений ст. 125 ч. 1 КК України нанесення 18 серпня 2014 року о 03.30 годин за адресою м. Київ, б-р Кольцова, 17 невідомими особами тілесних ушкоджень ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 69-71,79).
Суд оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які не можна визнати щирими. Так, на досудовому розслідуванні під час проведення судово-медичної експертизи, в поясненнях записаних зі слів ОСОБА_4 та посвідчених його підписом, наданих ним 20 серпня 2014 року експерту відділу судово-медичної експертизи потерпілих, звинувачених та інших осіб Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, щодо обставин отримання ним 18 серпня 2014 року тілесних ушкодженнь, ОСОБА_4 зазначав про побиття його трьома чоловіками, при цьому не зазначав про втрату ним свідомості, проте в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що серед трьох осіб, які на нього напали була і жінка, а саме потерпіла ОСОБА_9 , повідомляючи, на свою користь, нові деталі конфлікту, про які раніше не згадував, зокрема, втрату ним тричі свідомості під час його побиття зазначеними особами, намагаючись переконати суд у правомірності своїх дій, обвинувачений давав різні показання щодо направленості вчинених ним пострілів.
Разом з тим, незначність конфлікту, який розпочав обвинувачений ОСОБА_4 з потерпілою ОСОБА_9 , невірно оцінюючи ситуацію що склалася після його бійки біля кіоску з невстановленою слідством особою, безпричинне нанесення потерпілій ударів рукою в обличчя з вимогою повідомити йому куди поділась невідома особа, з якою у нього виникла бійка та неможливість потерпілої надати таку інформацію, застосування ОСОБА_4 предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, їх характер і локалізація, свідчить про те, що умисел обвинуваченого і дії були направлені саме на хуліганство із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
Заперечення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо його перебування у стані алкогольного сп`яніння, суд оцінює критично, вважаючи їх неправдивими й такими, що суперечать дослідженим та перевіреним доказам в судовому засіданні. Перебування обвинуваченого в стані алкогольного сп`яніння підтвердили потерпіла ОСОБА_9 та свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_6 , ОСОБА_27 .
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині нападу на нього потерпілої та її сина, побиття його ними; заперечення щодо вчинення хуліганських дій відносно потерпілої, нанесення їй будь-яких ударів та попадання пострілом з пістолету в руку потерпілої випадково, суд оцінює критично, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, з усією очевидністю спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_9 щодо обставин спричинення їй ОСОБА_4 тілесних ушкоджень та кількості нанесених ударів, яка підтвердила застосування обвинуваченим, під час вчинення хуліганських дії, предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме пістолета, який вона бачила, оскільки ОСОБА_4 утримував його в руці, не приховуючи, показання якої є послідовними, логічними, підтверджуються висновком судово-медичного експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи № 2314 від 18 вересня 2014 року та сукупністю доказів досліджених в даному кримінальному провадженні, які суд визнав достовірними й, не вірити їм, у суду немає підстав. Крім того, перед початком допиту, потерпіла попереджалася судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, судом було з`ясовано що до 18 серпня 2014 року потерпіла з обвинуваченим не була знайома, і зазначене не заперечувала сторона захисту, та підстав для обмови обвинуваченого не має.
Зазначені показання обвинуваченого ОСОБА_4 суд розцінює, як спосіб захисту, обраний ним із метою уникнення відповідальності за скоєне, усвідомлюючи всю тяжкість скоєного ним злочину.
Доводи захисту щодо відсутності будь-яких даних щодо порушення ОСОБА_4 громадського порядку, суд відкидає з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» № 10 від 22 грудня 2006 року, суди мають розрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин вчинення ним кримінально караних дій. Як хуліганство дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю. П. 5 вказаної Постанови тлумачить зміст ознаки особливої зухвалості. Так, за ознакою особливої зухвалості може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна.
Аналіз ознак хуліганства та встановлені фактичні обставини у даному кримінальному провадженні, а саме: безпричинне нанесення ударів кулаками в обличчя та різні частини тіла потерпілої, здійснення пострілів в потерпілу, а після чого в повітря, у нічний час, на вулиці біля житлових будинків, в під`їзді житлового будинку, заподіяння потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, дають підстави для висновку про грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю. До того ж після вчинення злочину ОСОБА_4 залишив місце події та не вчинив жодної дії для надання потерпілій медичної допомоги.
Також, п.11 Постанови Пленуму визначено, що спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед. Використання при вчиненні хуліганства спеціальних засобів (в тому числі, пристроїв споряджених гумовими чи аналогічними метальними снарядами несмертельної дії) є підставою для кваліфікації за ч. 4 ст. 296 КК України не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ним тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.
Таким чином, суд дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази надані стороною обвинувачення та стороною захисту, оцінивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 4 ст. 296 КК України є правильною, оскільки він, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, вчинив хуліганство відносно потерпілої ОСОБА_9 , яке супроводжувалось особливою зухвалістю яка виразилась в заподіянні потерпілій тілесних ушкоджень.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності та його наслідки, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на час скоєння кримінального правопорушення працював, розлучений, стан його здоров`я, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, його відношення до скоєного, позиції потерпілої та її представника, які наполягали на суворому покаранні обвинуваченого, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України судом не встановлено, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства. Підстав для застосування ст. ст. 69,75 КК України суд не вбачає.
Суд, вважає необхідним зарахувати обвинуваченому ОСОБА_4 в строк відбуття покарання, час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 серпня 2014 року, в період з 18 по 20 серпня 2014 року (т. 1 а.с. 150-156).
Заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню, в частині відшкодування моральної шкоди на суму 25000 гривень, так як судом достовірно встановлено, що своїми діями обвинувачений завдав потерпілій моральні страждання, моральну шкоду. При цьому суд враховує характер та тривалість страждань, тяжкість завданих травм, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках. Заявлені позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки потерпілою не надано суду доказів у підтвердження понесених нею витрат.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років шести місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в закону силу, обрати ОСОБА_4 міру запобіжного заходу, у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання й, до вступу вироку в закону силу, утримувати під вартою в Київському СІЗО Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 29 липня 2015 року, зарахувавши йому в строк відбуття покарання, час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18 серпня 2014 року, в період з 18 по 20 серпня 2014 року.
Заявлений ОСОБА_9 позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_9 у відшкодування моральної шкоди - 25000 гривень. В задоволенні заявленого потерпілою ОСОБА_9 цивільного позову до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: