справа №1-80
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2007
року м.Житомир

Черняхівський
районний суд Житомирської області в складі:

головуючого
- судді Моніча
Б.С.

при
секретарях Андрушко
І.С., Якусевич І.В., Сайківській
Т.О.

з участю
прокурора Ярошук
О.М.

підсудного ОСОБА_1

захисника Гузовського
Ю.Л.

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому виїзному судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальну
справу по обвинуваченню

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканцяАДРЕСА_1, громадянина України, українця, з
середньо-спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не
маючого, не працюючого, раніше судимого 04.09.2000 року за ч.2 ст.82, 45 КК
України до 4-х років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки умовно та
штрафом 680 грн. (згідно ст.88 КК України не судимий),

у скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.06
близько 03 год. ночі ОСОБА_1, перебуваючи в
стані алкогольного сп'яніння, прийшов до квартири своїх батьків №54, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1. В цей час між ним та його батьком
-ОСОБА_3виникла сварка через те, що останній, перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння, спав і напередодні не відчинив ОСОБА_1вхідні двері. Дана сварка
переросла в бійку, під час якої ОСОБА_1 з метою спричинення тілесних ушкоджень
умисно нанісОСОБА_3численні удари по грудній клітині, волосяній частині голови
та обличчю, умисно спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми голови з субарахноїдальним крововиливом із здавленням
стовбуру мозку, тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді
переломів десяти ребер та легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в
м'які тканини голови, трьох ран волосяної частини голови, саден та синців
обличчя.

Від
спричинених ОСОБА_1тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_3помер через декілька годин того ж дня.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1
вину в інкримінованих йому діях визнав частково, пояснив, що
09.12.06 о 17 год. 00 хв.
він повернувся додому з роботи. При цьому взяв горілку, щоб розпити з батьком,
який мав бути вдома. Ключів від квартири в нього не було, а тому він декілька
разів подзвонив у двері, однак йому ніхто не відчинив. Після цього він пішов до
свого знайомого, з яким розпив придбану горілку. Далі він поїхав до матері, яка
знаходилася у подруги на вул.Сосновій в м.Житомирі, щоб взяти у неї ключі. Мати
ключі йому не дала, а лише сказала, що батько має бути вдома. Зважаючи на це
він повернувся до квартири батьків і почав стукати в двері. На стукіт батько
відкрив йому двері і одразу запитав чи приніс він йому горілки, а коли дізнався
що ні, то став виганяти його з хати, штовхався, брав за одяг. У відповідь на
такі дії батька, маючи на меті його заспокоїти підсудний наніс йому удар
долонею руки в обличчя - в ніс, далі вони впали на стіну, боролися. Під час
боротьби він вирвався та пішов у кімнату за грошима, однак виявив, що його
штани були в крові. Переодягнувши штани він став виходити з квартири, однак
батько знову став його штовхати і під час штовханини вони впали: батько впав
перший, а він впав йому на груди. Далі він вирвався від батька і пішов з
квартири, поїхавши до брата в с.Пряжів. Зазначив, що з батьком вони перебували
у хороших стосунках, незважаючи на те, що він зловживав спиртними напоями, був
ініціатором конфліктів з мамою.

В своїх
показах суду щодо кількості нанесених потерпілому ударів ОСОБА_1 вказував, що
загалом наніс йому близько 3-4 ударів по обличчю, також під час боротьби із ним
він наніс йому близько 4-5 несильних ударів по тулубу, взагалі удари наносив
долонями рук (один удар в обличчя, 5-6 ударів по

руках), 3-4 удари наніс кулаком. Також вказав, що батько від
ударів падав і при цьому вдарявся головою об стіну (два рази) та об підлогу
(один раз).

Допитана
в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2показала, що 09.12.06 вона знаходилася у
подруги, якій допомагала на похованні. В той день до неї приїжджав син, який
просив ключі від квартири. Вона їх йому не дала, сказавши, що батько вдома. Син
поїхав, а на наступний день вона прийшла додому і виявила свого чоловіка на
дивані мертвим. Вона одразу подзвонила в міліцію, а також своєму старшому сину
ОСОБА_4в с.Пряжево і повідомила про це. Через деякий час приїхали її сини.
Підсудного охарактеризувала з позитивної сторони, зазначила, що він працював,
спиртним не зловживав, а чоловік зловживав спиртним, дебоширив, до всього
придирався. Просила не позбавляти сина волі. Зазначила, що цивільний позов
заявляти не буде.

Свідок
ОСОБА_5показала суду, що є дружиною брата підсудного ОСОБА_4, з яким живе у
АДРЕСА_2. 09.12.06 вона прийшла додому з роботи і побачила підсудного. З його
слів знає, що він посварився з батьком, який був п'яний і випхав його з хати.
Через деякий час їм зателефонували і сказали, що ОСОБА_3помер. Вона з чоловіком та підсудним поїхали в Житомир,
де в квартирі батьків чоловіка виявили труп ОСОБА_3Зазначила, що під час
поїздки Олег нічого не розповідав, був спокійний.

Свідок ОСОБА_4підтвердив
покази своєї дружини - свідка ОСОБА_5, зазначив, що в той день був на похороні
разом з мамою. Коли повернувся додому в с.Пряжів , то там був його брат
-підсудний у справі. Брат розповів, що посварився з батьком, який був в стані
сп'яніння. Після розмови з братом вони лягли спати, а серед ночі в той же день
подзвонила мати і повідомила, що батько помер. Зазначив, що брат був у хороших
стосунках з батьком, завжди його заспокоював. Батько ж дебоширив та зловживав
спиртним. По дорозі до батьків брат нічого не говорив, а мовчав.

З
оголошених в судовому засіданні показів свідка ОСОБА_6 слідує, що вона
проживала по сусідству з сім'єю Горохових. З їхньої квартири вона часто чула
крики, там відбувалися сварки. 10.12.06 близько 3 год. 00 хв. Вона чула
дуже сильні звуки ударів, нібито когось били об стіну, або об підлогу. Хто саме
бився за стіною їй невідомо. Бійка тривала близько 15 хв. На наступний день до
неї прийшлаОСОБА_2, яка
попросила подзвонити і повідомила про смерть свого чоловіка.

З
протоколу огляду місця події від 10.12.06 вбачається, що під час огляду
квартири АДРЕСА_1було виявлено труп ОСОБА_3з ознаками насильницької смерті, в
квартирі ж були виявлені речі зі слідами бурого кольору, також сліди бурого
кольору були виявлені на стінах квартири, предметах домашнього вжитку
(а.с.3-10).

Згідно
протоколу додаткового огляду місця події від 11.12.06 у вищевказаній квартирі
було виявлено та вилучено чоловічі джинси, наволочка, підковдра з плямами
бурого кольору (а.с.22).

Аналізуючи
фактичні обставини, викладені у зазначених протоколах огляду, суд приходить до
висновку, що обстановка квартири свідчила про те, що у ній відбувалася бійка,
оскільки у квартирі було виявлено численну кількість слідів бурого кольору у
різних її частинах.

Відповідно
акту судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_3№1357 від 06.02.07 до висновку
судово-медичної експертизи №5 від 08.01.07 смерть ОСОБА_3настала внаслідок
закритої черепно-мозкової травми з субарахноїдальним крововиливом і здавленням
стовбуру мозку, яка є тілесним ушкодженням, що відноситься до категорії тяжких
як небезпечних для життя. При дослідженні трупа ОСОБА_3виявлені також тілесні
ушкодження у вигляді переломів десяти ребер, крововиливів в м'які тканини
голови, трьох ран волосяної частини голови, саден, синців обличчя. Всі тілесні
ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, можливо від ударів руками,
ногами. Судячи по кількості пошкоджень потерпілому було нанесено не менше 6
ударів по грудній клітині, які потягли переломи ребер, 8 ударів по волосяній
частині голови, 7 ударів по обличчю. Не виключено, що деякі пошкодження - рани
волосяної частини голови могли виникнути при ударі голови об стіну або при
падінні на підлогу. З моменту нанесення ушкоджень до настання смерті пройшло не
менше 4-5 годин. У крові потерпілого виявлено спирт в концентрації, що при
житті відповідає середньому ступеню сп'яніння. Покази підозрюваного в ході
відтворення обстановки та обставин події не суперечать даним судово-медичної
експертизи трупа (а.с. 12-15,92-94).

Згідно
висновку №33 від 03.03.07 додаткової судово-медичної експертизи трупа
ОСОБА_3виявлені тілесні ушкодження у вигляді переломів десяти ребер відносяться
до категорії середньої тяжкості. Рани волосяної частини голови, садна і синець
обличчя, крововиливи в м'які тканини голови відносяться до тілесних ушкоджень
легкого ступеня тяжкості. Визначити місце прикладення сили і удар, який
потягнув

смерть,
тобто крововилив виник від удару чи падіння неможливо (а.с.102-103).

Допитаний
в судовому засіданні як свідок судово-медичний експерт Ільєнко В.1. підтвердив свої
висновки, викладені в актах експертиз та зазначив, що субарахноїдальний
крововилив, який потягнув за собою смерть міг виникнути від будь-якого удару в
голову з достатньою силою прикладання. Він міг виникнути і при падінні
потерпілого на підлогу. Від падіння підсудного ногами на грудну клітину у
потерпілого могли виникнути переломи, які йшли по одній ліній (максимум три
ребра).

Оцінюючи
зібрані докази в їх сукупності суд приходить до переконання про доведеність
вини підсудного в інкримінованих йому діях. До показів підсудного даних в
судовому засіданні та частково до його показів, які він давав на досудовому
слідстві, суд відноситься критично, як до таких, які не відповідають дійсним
обставинам справи та мають на меті ухилитися від передбаченої законом
кримінальної відповідальності за скоєне шляхом пом'якшення кваліфікації
скоєного.

У своїй постанові
№2 від 07.02.03 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та
здоров'я особи» Пленум Верховного Суду України (п.22) зазначав, що питання про
умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого
діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і
локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного і потерпілого, їх стосунки.

В своїй
явці з каяттям, яку підсудний писав власноручно 10.12.06 і яка міститься в
матеріалах справи ОСОБА_1 зазначав, що заподіяв потерпілому тілесні ушкодження
від яких настала смерть (а.с.16). В своїх поясненнях, які він давав одразу
після написання явки з каяттям, він зазначав, що наносив удари батьку кулаками
рук в ніс, по обличчю, по боках. Не вказував на те, що батько вдарявся головою
об підлогу чи то стіну. Аналогічні покази давав і при допиті як свідка
незадовго до затримання (а.с.27-29) та одразу після затримання в ході допиту як
підозрюваного (а.с.42-44), хоча вже в цих показах починав вказувати на те, що
батько неодноразово падав на спину. Показів про те, що батько вдарявся головою
не давав.

Аналогічні
покази підсудний давав і під час відтворення обстановки та обставин події з
його участю, показуючи, яким чином він наносив удари батьку кулаками рук у
голову та по тулубу. При цьому підсудний вказував, що удари батьку наносив лише
кулаками рук (а.с.61-71). З постанови Богунського райсуду м.Житомира від
14.12.06 вбачається, що під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді
взяття під варту підсудний вину в скоєному теж визнавав (а.с.80).

В
подальшому при проведенні з ним слідчих дій (допиту як обвинуваченого -
а.с.112-114, додаткового допиту як обвинуваченого - а.с.163-164), та в судовому
засіданні підсудний змінював свої покази, спочатку зазначаючи, що удари батьку
наносив захищаючись та звільняючись від його захвату (а.с.114) долонями рук, і
що батько падав саме головою на підлогу (а.с.113), а пізніше категорично
стверджуючи, що батько вдарився головою об підлогу і саме від цього удару
отримав смертельне тілесне ушкодження. Також підсудний в судовому засіданні
висував версію про те, що тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер виникли
через його падіння коліньми на грудну клітину батька.

Дані
покази суд вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи,
встановленим зокрема висновками судово-медичної експертизи, а саме: кількості
виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень та механізму їх спричинення. Покази
підсудного щодо механізму утворення переломів ребер у потерпілого спростовані
показами судово-медичного експерта, який зазначив, що внаслідок падіння
описаного підсудним могло бути зламано лише декілька ребер. Покази підсудного
щодо механізму утворення смертельного ушкодження у потерпілого спростовуються
показами свідка ОСОБА_6, яка вказувала, що чула саме звуки того, як когось
б'ють об стіну або об підлогу, а не звуки падіння на підлогу. Крім того, ці
покази підсудного також викликають сумнів виходячи з того, що суд вважає
малоймовірним той факт, що під час описаної підсудним бійки він міг чітко запам'ятати
кількість, місця нанесення ним ударів, взаємне розташування його та батька, а з
цього приводу покази підсудного в судовому засіданні були найдетальніші.

Аналізуючи
зібрані у справі докази, а зокрема характер, кількість та місце розташування
тілесних ушкоджень у потерпілого, враховуючи покази підсудного, в яких він
зазначав, що його батько був слабший за нього, покази судово-медичного
експерта, допитаного в судовому засіданні, покази свідка ОСОБА_6, той факт, що
потерпілий перебував в стані середнього ступеню тяжкості алкогольного
сп'яніння, суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виражалися в
нанесенні батькові значної кількості ударів кулаками рук в життєво-важливі
органи - голову, грудну клітину свідчать про його умисел на спричинення тілесних
ушкоджень. При цьому суд
приходить до переконання, що у
цих обставинах підсудний

усвідомлював характер
своїх дій, передбачав
їх наслідки у
вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які потягли
смерть, і хоча не бажав, але свідомо допускав їх настання.

Зазначені
висновки суду підтверджені й іншими доказами дослідженими в судовому засіданні,
а саме:

Згідно
висновку судово-психіатричної експертизи №134-2007 ОСОБА_1 на час скоєння
злочину та на час проведення експертизи є осудним і в хворобливому стані, який
позбавляв би його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, не
перебував (а.с.96-97). Під час проведення експертизи лікарям пояснював, що
батько «поліз» в бійку. Взяв батька «за барки», почав з ним битися. Тобто під час
проведення експертизи, він не вказував експертам, що батько падав і вдарявся
голово.

Згідно
висновку судово-медичної експертизи №7 від 05.01.07 у підсудного ОСОБА_1 під
час його освідування було виявлено тілесне ушкодження у вигляді садна на 3
пальці правої кисті, враховуючи його локалізацію можна вважати, що воно
утворилося при ударі кулаком руки (а.с.88-89). Цим висновком експертизи
повністю спростовуються покази підсудного про те, що він захищався від дій
батька.

Згідно
протоколу огляду предметів від 13.12.06 вбачається, що в ході слідства
оглядався одяг ОСОБА_1, а саме
його джинси. При цьому на ньому не було виявлено будь-яких розривів, а лише
сліди бурого кольору. Також були оглянуті й інші предмети з слідами бурого
кольору, вилучені під час огляду квартири АДРЕСА_1(а.с.76-77).

Відповідно
до висновку судово-медичної експертизи №481 від 17.01.07 на зазначених речах зі
слідами бурого кольору була виявлена кров людини, яка за своїми
характеристиками може походити від потерпілого. Крові характерної для ОСОБА_1
виявлено не було (а.с.82-86). Вищенаведеними доказами теж спростовуються
свідчення ОСОБА_1 про захист від батька, оскільки в ході слідства не було
виявлено жодного предмету з кров'ю, що походить від підсудного.

Згідно
висновку судово-наркологічної експертизи №Д-130 ОСОБА_1 страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок
вживання алкоголю, однак примусового лікування не потребує (а.с.99).

На
підставі викладеного, суд приходить до стійкого внутрішнього переконання, що
вина підсудного в інкримінованому йому злочині є доведеною в повному обсязі.
При цьому суд не погоджується з позицією захисту про те, що його дії можуть
розцінюватися як необережне вбивство, виходячи з вищенаведених висновків щодо
умислу ОСОБА_1 при скоєнні злочину.

Дії
ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне
ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вивченням
особи підсудного встановлено, що він раніше притягувався до кримінальної
відповідальності, однак на час винесення вироку є не судимим (135, 140-142),
характеризується посередньо: збоку потерпілої та родичів, колишнього місця
роботи, місця служби в Збройних силах України - позитивно, за місцем проживання
- негативно (а.с. 154), не працює, має постійне місце проживання, на обліках у
нарколога/психіатра не перебуває (а.с. 144, 146).

Обставиною,
що пом'якшує покарання підсудного згідно ст.66 КК України, суд вважає з'явлення
із зізнанням. Каяття підсудного, висловлене в судовому засіданні, виходячи з
його показів, суд вважає нещирим.

Обставиною,
що обтяжує покарання підсудного згідно ст.67 КК України суд вважає, вчинення
злочину особою, що перебувала в стані алкогольного сп'яніння.

Обираючи
підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який
є тяжким, його особу, обставини, що обтяжують та пом'якшують покарання, думку
потерпілої, яка просила його суворо не карати, і призначає йому покарання у
вигляді позбавлення волі на строк сім років та шість місяців, вважаючи що саме
таке покарання буде карою підсудному за скоєне і буде достатнім для його
виправлення, а також запобігати вчиненню аналогічних злочинів як підсудним так
і іншими особами.

В строк
відбуття покарання підсудному суд зараховує час перебування його під вартою з
20 год. 10 хв.
11.12.2006 року (а.с.32).

Судових витрат
по справі немає. Цивільний позов не заявлено.

В ході
слідства накладався арешт на майно підсудного, а саме: мобільний телефон та
сім-карту, які були передані на зберігання потерпілій у справі (а.с.158-159),
який підлягає скасуванню після набрання вироком законної сили.

У справі
визнано речовими доказами доріжку, рушник, наволочку, фрагмент штори,
пластиковий стакан, 2 фрагменти шпалер, 2 марлевих тампони, підковдру,
наволочку, джинсові штани зі слідами бурого кольору (а.с.78), які слід знищити
після набрання вироком законної сили, оскільки під час проведення експертиз з
них робилися вирізки і вони втратили цінність.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та
призначити йому покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

В строк
відбуття покарання ОСОБА_1зарахувати час перебування його під вартою з 20 год. 10 хв.
11.12.2006 року.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити попередній -взяття
під варту.

Речові
докази по справі: доріжку, рушник, наволочку, фрагмент штори, пластиковий
стакан, 2 фрагменти шпалер, 2 марлевих тампони, підковдру, наволочку, джинсові
штани зі слідами бурого кольору після набрання вироком законної сили - знищити.

Арешт,
накладений на майно ОСОБА_1, а саме: мобільний телефон та сім-картку після
набрання вироком законної сили - скасувати.

Вирок
може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області протягом 15-ти
діб після його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через
Черняхівський районний суд Житомирської області, а засудженим, який перебуває
під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.