Справа № 509/1899/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду смт.Овідіополь кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Замостя Прилуцького району Чернігівської області, громадянин України, українець, освіта середня спеціальна, одружений, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

а також цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7246,17 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 12000 грн. та моральної у розмірі 100 000 грн., -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2014 року о 12 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_6 керував належним йому на праві власності автомобілем «Ніссан Прімастар», д/н НОМЕР_1 , рухався по автодорозі вздовж залізничної колії по автодорозі з боку смт.Великодолинське в напрямку автодороги «Одеса-Б.-Дністровський», між залізничними станціями «Аккаржа» та «Колхозна», Овідіопольського району Одеської області, не вибрав безпечної швидкості руху, з урахуванням дорожніх обставин, внаслідок чого сталося перекидання транспортного засобу. Внаслідок даної ДТП, пасажиру автомобіля «Ніссан Прімастар», д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження, з якими попутним транспортом вона була доставлена до Білгород-Дністровської ЦРЛ.

Під час керування транспортним засобом водій ОСОБА_6 не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, допустив порушення вимог п.п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху (введені в дію 01.01.2002р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001р.), що зобов`язують водія:

12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Внаслідок ДТП, з вини водія ОСОБА_6 , пасажир ОСОБА_4 , згідно висновку судово-медичної експертизи №729 від 02.04.2015р. отримала тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку легкого ступеня з закритим переламом правої тім`яної кістки та правого великого крила основної кістки. Дані тілесні ушкодження біли небезпечними для життя в момент їх спричинення і по цьому критерію відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав повністю та у скоєному ним щиросердо розкаялася, підтвердивши суду, що він дійсно скоїв злочин при вищенаведених фактичних обставинах, які ним не оспорюються.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє зміст цих обставин, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

За згодою учасників судового провадження, відповідно до ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним досліджувати докази фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та крім пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З врахуванням встановленого суд вважає, що ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій тяжке тілесне ушкодження, а тому повинен нести кримінальну відповідальність за ст.286 ч.2 КК України.

Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра або нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, його особу та вважає, що ОСОБА_6 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ст.286 ч.2 КК України, з позбавленням права керування транспортними засобами.

У судовому засіданні ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році".

Відповідно до ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 КК України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, або дітей-інвалідів незалежно від їх віку.

ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ст.286 ч.2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України віднесений до тяжких злочинів, він має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , тому наявні підстави для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.

Суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, який підсудний не визнає, задовольнити повністю, оскільки він повністю підтверджуються матеріалами справи і стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду у сумі 7246,17 грн., 12000 грн. витрати на правову допомогу, моральну шкоду у сумі 100 000 грн.

Відповідно до ст.126 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави підлягають стягнення процесуальні витрати в сумі 1104 грн. 84 коп.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.1 п.«в», 9, 10 Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014 року, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.1 п.«в» Закону України «Про амністію в 2014 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання, призначеного йому за цим вироком суду.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 до набрання законної сили вироку залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 7246,17 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 12000 грн. та моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 7246 (сім тисяч двісті сорок шість) гривень 17 коп., витрати на правову допомогу 12000 (дванадцять тисяч) гривень, моральну шкоду у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1104 грн. 84 коп.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 днів після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1