Справа № 11-а-513 2008р. Головуючий в суді І-ї
інстанції - Ведющенко В.В.
Категорія - ст.286 ч.2 КК України
Доповідач у апеляції - Драний О.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08
липня 2008 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого: Драного О.П.

Суддів: Палічука А.О.

Нікітіна О.С.

з участю прокурора: Байдак А.В.

та адвокатів: ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора
Добровеличківського району, адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на
вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 травня
2006 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець м.Кіровограда, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, мешканець АДРЕСА_1,
тимчасово мешкає АДРЕСА_2, раніше не
судимий,

засуджений за ст.286 ч.2 КК України
до позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати
транспортними засобами строком на 3 роки; за ст.135 ч.1 КК України до обмеження
волі строком на 2 роки; на підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_1 за сукупністю злочинів
призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням
права керувати транспортними засобами строком на 3 роки; на підставі ст.75 КК
України ОСОБА_1 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням з
іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов'язків, передбачених ст.76 КК
України.

На
підставі п. «б» ст.1 Закону України «Про амністію» від 31.01.2005 року, п.4
ст.6 КПК України ОСОБА_1 звільнено від основного та додаткового покарань
внаслідок акта амністії.

Вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним та засуджений за
скоєння злочину при таких обставинах.

22 липня 2002 року близько 2 год. ночі ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-21011,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по проїзній частині вул.Леніна в
смт.Добровеличківка Кіровоградської області по направленню до центру
зазначеного селища, порушив вимогу п.12.2 Правил дорожнього руху (ПДР) України,
внаслідок чого за перехрестям вказаної вище вулиці та провулку Кутузова в темну
пору доби, в дощову похмуру погоду, в умовах недостатньої видимості дороги,
рухаючись з ввімкненим ближнім світлом фар зі швидкістю 60 км/год., яка не
давала йому можливості зупинити транспортний засіб в межах видимості дороги,
допустив наїзд на рухавшогося по краю проїзної частини в попутному йому
напрямку пішохода ОСОБА_4 Внаслідок чого ОСОБА_4 були спричинені тяжкі тілесні
ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх спричинення, поставивши тим
самим потерпілого в небезпечний для життя стан, в порушення вимог «а,б,г,д,е»
пункту 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від
10.10.1001 року, залишив потерпілого ОСОБА_4 на місці скоєння
дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляціях:

-
помічник прокурора Добровеличківського району просить вирок суду скасувати та
постановити новий вирок, оскільки судом неправильно застосуваний кримінальний
закон при призначенні покарання і призначити
ОСОБА_1 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати
транспортними засобами строком на три роки;

-
адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1
просить скасувати вирок суду як незаконний і постановити новий вирок,
яким його виправдати, оскільки зібраними по справі доказами вина останнього не
доведена.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав доводи апеляції, пояснення адвоката ОСОБА_2 та
засудженого ОСОБА_1, які підтримали доводи своєї апеляції, пояснення адвоката
ОСОБА_3, який просив вирок залишити без зміни, вивчивши матеріали справи та
зваживши доводи апеляцій, колегія
суддів прийшла до висновку, що апеляції підлягають
частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.22 КПК України органи досудового
слідства та суд зобов'язані вжити всіх передбачених законом заходів для
всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи, виявити, які
обставини, що викривають та які, що виправдують засудженого, також обставини, що
пом'якшують та обтяжують його відповідальність.

Вказані вимоги кримінально-процесуального закону як
органами досудового слідства так і судом порушені.

Так засуджений ОСОБА_1 вину свою в скоєних злочинах
не визнав і вказав, що дійсно 22.07.2002 року біля 2 години ночі він управляв
автомобілем ВАЗ-21011 і рухався по вул.Леніна смт.Добровеличківка в напрямку
центра селища. Рухаючись автомобілем він на відстані 20-25м перед собою побачив
пішохода, який почав перебігати дорогу зліва на право, в результаті чого
сталося зіткнення. Після зіткнення з пішоходом він зупинився на відстані біля
15-18м від місця зіткнення, вийшов з автомобіля, побачив потерпілого, який
лежав. Через деякий час він зателефонував в районну лікарню і викликав швидку
медичну допомогу. Вину не визнає, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася
з вини потерпілого і він, хоча залишив
потерпілого, але викликав швидку медичну допомогу.

Показання засудженого ОСОБА_1 не тільки не
спростовані зібраними по справі доказами, а навпаки підтверджуються висновками
судових автотехнічних експертиз, згідно яких останній, рухаючись автомобілем,
вибрав допустиму швидкість до 60 км/год, тобто рухався з допустимою швидкістю і
не мав технічної можливості зупинити автомобіль і запобігти наїзду на
потерпілого.

Як органи досудового слідства так і суд визнали, що
наїзд на потерпілого ОСОБА_4 був здійснений на краю проїжджої частини в
попутному напрямку руху автомобіля, яким керував засуджений. Разом з тим, як
видно з пояснень потерпілого ОСОБА_4, наїзд на нього був скоєний, коли він
знаходився на обочині проїжджої частини, але ні в ході досудового слідства ні в
суді не було вжито належних заходів для встановлення місця
дорожньо-транспортної пригоди, не перевірені ствердження потерпілого про те, що
він йшов по обочині проїжджої частини,
де і був скоєний на нього наїзд.

В ході досудового слідства було проведено
відтворення обстановки і обставин події з засудженим, потерпілим, свідками для
встановлення видимості проїжджої частини і пішохода, але получені дані
визивають сумнів в їх достовірності, оскільки дані слідчі дії проводились в
суху ясну погоду, в той час як ДТП відбулась в нічний час, погода була похмура
дощова.

При таких обставинах висновок, як органів
досудового слідства, так і суду про доведеність вини ОСОБА_1 в скоєнні злочину,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України, є передчасним і по справі необхідно шляхом
огляду місця пригоди, відтворення обстановки
і обставин події з участю засудженого, потерпілого і свідків встановити
місце наїзду на потерпілого ОСОБА_4, механізм заподіяння йому тілесних
ушкоджень, з урахуванням погодних умов та технічних даних автомобіля
засудженого встановити відстань, на якій засуджений мав побачити пішохода і з
урахуванням получених даних призначити комплексну судово-автотехнічну експертизу
для встановлення чи мав він технічну можливість запобігти наїзду на
потерпілого.

Крім того, як органи досудового слідства, так і суд
визнали доведеним, що ОСОБА_1 завідомо залишив без допомоги потерпілого, при
цьому поставивши його в небезпечний для життя стан, разом з тим не було
враховано, що даний злочин особою скоюється умисно, тоді як встановлено по
справі після скоєння наїзду на потерпілого засуджений викликав швидку медичну
допомогу для надання медичної допомоги останньому і даним обставинам не надано
належної оцінки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що
по справі допущена суттєва неповнота в дослідженні обставин справи, яка не можу
бути усунута в ході судового засіданні, а тому справа підлягає направлення на
додаткове розслідування, в ході якого слід врахувати наведене, а також вжити
всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об'єктивного
дослідження обставин справи і в залежності від встановленого вирішити питання
про доведення чи відсутність вини ОСОБА_1 в скоєнні вказаних злочинів.

Міру запобіжного заходу залишити підписку про
невиїзд.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію помічника прокурора
Добровеличківського району та адвоката ОСОБА_2 задовільнити
частково.

Вирок
Добровеличківського районного суду від 26 травня 2006 року відносно ОСОБА_1
скасувати, а справу направити прокурору Добровеличківського району на додаткове
розслідування.

Міру
запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд.

Судді: