Справа № 640/8141/15-к
н/п 1-кс/640/3412/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" травня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
встановив:
В обґрунтування заявленого відводу обвинувачений ОСОБА_6 послався на:
- порушення суддею ОСОБА_7 положень процесуального законодавства, конституційних прав учасників процесу, права обвинуваченого на захист; - відмову судді повернути обвинувальний акт прокурору з підстав порушення його форми та змісту, складеного на підставі хибних доказів та неповноти досудового розслідування для складання в іншій редакції з посиланням на докази, що встановлюють вину обвинуваченого; - відмову належним чином проводити судове слідство, а саме: збирати та перевіряти докази, відповідно ухвали апеляційного суду Харківської області від 30.01.2014р.; - відмову встановлювати обставини у справі, які підлягають обов`язковому встановленню та перевірці (викликати та допитати експерта, перевірити експертні висновки на яких ґрунтується обвинувачення та кваліфікація інкримінованого злочину, допитати свідків події, витребувати докази та вчинити інші процесуально значущі дії для встановлення та доведення вини або невинуватості обвинуваченого); відмову усувати суперечності у показаннях свідків сторін, які спростовуються показаннями одна одної та суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті; - відмову витребувати докази у справі, що прямо підтверджують невинуватість обвинуваченого та підтверджують наявність обставин, що мають значення та підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також, достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; - використання не перевірених документів у якості доказів на підтвердження винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення всупереч ст. 88 КПК України, а також відомостей щодо характеру та окремих рис характеру підозрюваного; - ігнорування судом документів у якості доказів фальсифікації матеріалів кримінального провадження та обвинувального акту, зокрема: відкритій демонстрації суддею упередженого ставлення до сторони обвинуваченого та лояльності до сторони обвинувачення під час проведення судового слідства.
Суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення заяв про відводи заперечував, посилаючись на їх безпідставність, спрямованість на затягування розгляду кримінальної справи.
Прокурор проти задоволення відводу заперечував, посилаючись на його безпідставність. Зазначив, що чисельними відводами, заявленими з аналогічних підстав, обвинувачений ОСОБА_6 всупереч вимог ст. 126 Конституції України, намагається вплинути на суддю при розгляді справи.
Представник потерпілого та потерпілий проти задоволення відводу заперечували, посилаючись на його безпідставність. Зазначили, що чисельними відводами, заявленими з аналогічних підстав обвинувачений ОСОБА_6 затягує розгляд кримінальної справи, чим порушує право потерпілого на судовий захист та намагається уникнути кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_6 , про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, до судового засідання не з`явився, причину не явки не сповістив.
Слідчий суддя, вислухавши міркування прокурора, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:
Згідно ч. 2 ст. 80 КПК України відвід може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні викладені в ст. 75 КПК України. Зокрема у п.4 ч.1 ст. 75 КПК України, зазначено, що … cуддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Як визначено в ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Вплив на суддів в будь-який спосіб забороняється.
У відповідності до глав 31, 32 та 33 КПК України, перевірка судових рішень є прерогативою судів апеляційної, касаційної інстанції, а також Верховного суду України.
Положення ст. 6 ЗУ Про судоустрій і статус суддів передбачає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у постанові № 8 від 13.06.2007р. Про незалежність судової влади , …Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається…Втручанням у діяльність судових органів слід розуміти вплив на суддю у будь-якій формі з боку будь-якої особи з метою схилити його до вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій або ухвалення певного процесуального рішення. При цьому не має значення, за допомогою яких способів, на якій стадії процесу та в діяльність суду якої інстанції здійснюється втручання. Оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом…Прийняття до розгляду будь-якими особами чи органами, крім відповідного апеляційного або касаційного суду, заяв, у яких оскаржуються судові рішення, їх розгляд, витребування від судів інформації про судові справи у зв`язку з такими заявами, направлення заяв судам, вимоги до суддів про встановлення контролю за розглядом судової справи судом чи суддею є порушенням незалежності та самостійності суду.
Таким чином, посилання ОСОБА_6 в якості підстав відводу на порушення суддею його права на захист, процесуального закону, невірну оцінку доказів фактично є суб`єктивною оцінкою обвинуваченим якості проведення судового розгляду. Однак, ці наведені обвинуваченим неконкретизовані доводи не є підставою відводу, що не позбавляє його права їх викладення в разі подачі апеляційної та касаційної скарг.
Окрім того, на теперішній час розгляд суддею ОСОБА_7 кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_6 , не закінчений. Рішення у справі не ухвалене.
При тому, відповідно диспозиції ст. 375 КК України, на яку посилається гр. ОСОБА_6 , саме певний неправосудний судовий акт, яким є вирок, рішення, ухвала або постанова і є предметом злочину, передбаченого ст. 375 КК України. За відсутності судового акту у кримінальній справі, правова оцінка йому не надавалась.
За відсутності обставин, визначених ст. 75 КПК України, підстав відводу судді ОСОБА_7 не вбачається, а тому заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України, ст.ст. 75, 80,81 КПК України, суд, -
ухвалив:
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя