АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/187/15 Справа № 202/1395/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
Судді-доповідача ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку дистанційного провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 до 07 квітня 2015 року.
Свої висновки слідчий суддя мотивує можливістю підозрюваного вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від органів досудового розслідування або іншим чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, що підтверджується матеріалами досудового слідства та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, захисником ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подана апеляційна скарга, в які просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що в судовому засіданні не було доведено, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним у клопотанні слідчого. Зазначає, що слідчий суддя порушив ч. 1 ст. 196 КПК України, оскільки в оскаржуваній ухвалі не зазначив відомості, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не послався на докази, які обґрунтовують ці обставини. Вказує, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що ОСОБА_9 має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання в м. Дніпропетровську, працевлаштований.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора та слідчого, які кожен окремо просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно до ст. ст. 176, 178, 183 КПК України, визначено що тримання під вартою є виключним запобіжним заходом і застосовується лише, якщо жоден із інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини зазначені у вказаній статті.

З вимог ст. 177 КПК України вбачається, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як вбачається з наданих матеріалів, 06.02.2015 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194.

06.02.2015 року о 22:00 год. ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

07.02.2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Під час розгляду клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором прокуратури Індустріального району м. Дніпропетровська ОСОБА_10 слідчий суддя, перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, кримінальне провадження № 0000194, встановив, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого, свідків, переховуватись від органів досудового розслідування або іншим чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, що підтверджується матеріалами досудового слідства та свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Колегією суддів встановлено, що при обрані запобіжного заходу відповідно до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, слідчим суддею досліджено обставини, які відповідають матеріалам справи, об`єктивно взято до уваги дані про особу ОСОБА_9

Додержання вимог ст. 194 КПК України при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею є обов`язковим. Відповідних порушень вищезазначеної статті, що може бути підставою для скасування судового рішення слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

У рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії» зазначено, що затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення слідчого суддіє обґрунтованим і відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Порушень норм кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. А тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-198, 309, 405, ч. 3 ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09 лютого 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 до 07.04.2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: