печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2015 Печерський районний суд м. Києва у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001817 від 13.03.2015, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, який непрацює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Згідно висунутого обвинувачення, ОСОБА_5 , реалізовуючи злочинний умисел на звідництво осіб для розпусти, маючи заздалегідь збережений номер мобільного телефону повії ОСОБА_6 , наприкінці лютого початку березня 2015 року у розмові з ОСОБА_7 , на прохання останнього домовився звести його з повіями.

12 березня 2015 року, приблизно о 12 годині 30 хвилин, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_5 та запитав, чи може він на вечір організувати повій для надання сексуальних послуг.

ОСОБА_5 відповів, що може позитивно вирішити вказане питання, за що ОСОБА_7 повинен буде заплатити йому 400 гривень грошової винагороди за перевезення повій за вказаною ОСОБА_7 адресою і у зворотному напрямку.

З цією метою ОСОБА_5 приблизно о 12 годині 30 хвилин зателефонував ОСОБА_6 та узгодив можливість надання сексуальних послуг ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також вартість таких послуг.

Після цього ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що за надання сексуальних послуг двома повіями потрібно буде розрахуватися 2600 грн., на що ОСОБА_7 погодився та повідомив, що очікує повій близько 17.00 години за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 на власному автомобілі привіз повію ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де їх зустрів ОСОБА_7 .

Провівши повію до квартири АДРЕСА_4 за вказаною адресою, де в цей час перебував ОСОБА_9 , ОСОБА_7 залишив на столі грошові кошти в сумі 1300 грн., з метою подальшого розрахунку з ОСОБА_6 за надання нею сексуальних послуг, після чого повернувся до ОСОБА_5 , з яким розрахувався за послуги перевізника, надавши останньому грошові кошти в сумі 300 грн.

Після проведення розрахунку з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 повернувся до квартири, де встановив, що ОСОБА_6 , вже надала сексуальні послуги ОСОБА_8 , за що отримала грошову винагороду в розмірі 1300 грн.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти.

27 квітня 2015 року між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 302 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 850 грн. та отримана згода обвинуваченого на його призначення.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор та захисник, кожний окремо, в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 302 КК України, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України. Цивільний позов та судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 27 квітня 2015 року між прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Речові докази:

- мобільний телефон "Нокіа" з сім-картою Лайф та грошові кошти в сумі 300 грн., вилучені у ОСОБА_5 і передані йому на зберігання, залишити у останнього;

- грошові кошти в сумі 1300 грн., вилучені у ОСОБА_7 та передані йому на зберігання, залишити у останнього;

- поліетиленовий пакет з презервативом та упаковкою від нього, вилучені під час огляду місця події, який переданий на зберігання до камери схову речових доказів Печерського РУ ГУМВС України в м.Києві (квитанція ФП №191 від 08.04.2015), - знищити.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1