АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
16 липня 2015 року м. Київ
Вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 4 червня 2015 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

18 червня 2015 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, і правову кваліфікицію дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню внаслідок невідповідності призначеного ОСОБА_4 покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості, а також у зв`язку з необгрунтованим звільненням останнього від відбування покарання з випробовуванням.

Тому, просить вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий, за яким ОСОБА_3 призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, а в решті вирок залишити без зміни.

При перевірці поданої апеляційної скарги встановлено, що вона подана без додержання вимог, передбачених статтею 396 КПК України.

Так, згідно вимог ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються: вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Такі вимоги мають відповідати положенням ч. 1 ст. 404 КПК України, згідно якої суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, положенням ст. 407 КПК України, якою передбачено повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, та узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону, в тому числі і щодо підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Так, вказуючи в апеляційній скарзі про невідповідність призначеного ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого в наслідок м`якості, прокурор просить призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, не наводячи обґрунтувань того, як таке покарання можна вважати більш суворим ніж те, яке призначив суд.

Крім того, прокурор посилається на те, що суд першої інстанції не врахував вимоги Закону України «Про власність», однак не уточнює який саме Закон має на увазі прокурор, оскільки Закон України «Про власність» втратив чинність на підставі Закону N 997-V ( 997-16 ) від 27.04.2007, ВВР, 2007, N 33, ст.440.

У подальшому, прокурор просить визнати безпідставним визнання обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 - щирого каяття, однак не наводить обґрунтувань таким вимогам, у тому числі з урахуванням визнання такої обставини пом`якшуючою стороною обвинувачення у обвинувальному акті.
Також, вказуючи в апеляційній скарзі на вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення на ґрунті пияцтва, прокурор на обґрунтування не посилається на конкретні фактичні обставини справи, які він не оспорює, які вказують на такий мотив чи встановлення таких обставин у обвинувальному акті, чи докази які підтверджують наявність зазначених обставин на момент вчинення кримінального правопорушення.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, оскільки апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам п.4 ч.2 та ч.4 ст.396 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без руху і встановлення строку для усунення наведених недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 398, 399 КПК України, суддя доповідач,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_2 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 4 червня 2015 року, у кримінальному провадженні № 0001437, щодо ОСОБА_3 , залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків терміном у 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Копію ухвали надіслати заступнику прокурора міста Києва ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1

ЄУНС 761/8595/15к,
№ апеляційного провадження 11-кп/796/1356/2015
Головуючий у суді 1 інстанції: ОСОБА_5
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1