Ухвала

Іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.,

суддів

Пекного С.Д. та Гриціва М.І.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві 10 червня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1 на постанову Лисичанського міського суду Луганської області
від 11 квітня 2007 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 22
червня 2007 року,

встановила:

цією постановою
скасовано звільнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, від відбування покарання з
випробуванням та направлено в кримінально-виконавчу установу відбувати
покарання - 5 років позбавлення волі, призначеного йому вироком Лисичанського
міського суду Луганської області від
08 вересня 2005 року з урахуванням ст. 71 КК України за злочин,
передбачений ч. 3 ст. 135 КК України.

Своє рішення суд
мотивував тим, що засуджений злісно ухилявся від виконання покладених на нього
обов'язків та систематично вчиняв правопорушення, за які на нього накладались
адміністративні стягнення.

Ухвалою
апеляційного суду Луганської області від 22 червня 2007 року з постанови суду
виключено вказівку про невиконання
ОСОБА_2покладених на нього обов'язків. У решті постанова залишена без
зміни.

У касаційній
скарзі засуджений ОСОБА_1, як убачається з її змісту, посилаюсь на
необґрунтованість скасування звільнення його від відбування покарання, а також
позитивні дані про особу, просить не позбавляти його волі та скасувати судові
рішення.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Скасовуючи
звільнення від відбування покарання з підстав, передбачених ст. 78 КК України,
суд встановив, що ОСОБА_1 під час іспитового строку систематично вчиняв
правопорушення антигромадського спрямування, що потягли за собою
адміністративні стягнення.

Так, 22 вересня
2005 року, 03 листопада 2005 року, 14 грудня 2005 року, 25 грудня 2006 року, 15
березня 2007 року та 10 квітня 2007 року він притягувався до адміністративної
відповідальності відповідно за дрібне хуліганство, вчинення насильства в сім'ї,
розпивання спиртних напоїв у громадських місцях. Крім того, з огляду на його
протиправну поведінку він неодноразово попереджався про можливість скасування
звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його в місця
позбавлення волі для відбування призначеного судом покарання.

У судовому
засіданні ОСОБА_1 не заперечив дійсності цих фактів.

Оцінивши
наведені обставини в сукупності, суд прийняв обґрунтоване й правильне рішення
про направлення засудженого для відбування призначеного йому покарання. З
огляду на ті ж обставин правильним є й рішення апеляційного суду, який, з
наведенням мотивів, що ґрунтуються на матеріалах справи, погодився з висновками
суду та спростував доводи незгоди з ними, про які засуджений зазначив у своїй
апеляції. Тому твердження касаційної скарги про незаконність судових рішень є
безпідставними.

Порушень вимог
кримінального чи кримінально процесуального, які вплинули або могли вплинути на
законність та обґрунтованість судових рішень, у тому числі з інших наведених у
касаційній скарзі підстав, не встановлено.

Керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

відмовити в
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1.

С у д д і:

Синявський О.Г. Пекний С.Д. Гриців М.І.