Справа № 192/1917/13-к
Провадження № 1-кп/192/133/13
В И Р О К

Іменем України

"09" грудня 2013 р. смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючої - судді Трещової Н.М.,

при секретарі Тищенко Ю.В.,

за участю прокурора Білоуса М.О.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3,

захисника потерпілих ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за звинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, громадянина України, з середньою освітою, військовозобов»язаного, одруженого, непрацевлаштованого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.185 КК України,

В с т а н о в и в:

1. ОСОБА_1 в січні 2013 року, близько 13 години з квартири, де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, із скриньки, яка стояла в серванті в одній із кімнат вказаної квартири, таємно викрав ювелірні прикраси із золота 585 проби: кулон, вагою 0,81 г, вартістю 580 грн., та сережки, вагою 2 г, вартістю 1049,8 гривень, що належать ОСОБА_3, всього на суму 1629,8 гривень.

2. ОСОБА_1 в лютому 2013 року близько 13-ї години з квартири, де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, із скриньки, яка стояла в одній із кімнат вказаної квартири таємно викрав золоті сережки 585 проби вагою 1,62 г, вартістю 939,6 грн., що належали ОСОБА_3

3. ОСОБА_1 в останній декаді лютого 2013 року близько 14-ї години, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3, де мешкала його теща ОСОБА_2, зі скриньки, яка стояла в ящику трюмо у спальні, таємно викрав золоті прикраси, що належать останній: сережки, вагою 1,5 г, вартістю 870 грн., кулон у формі риби, вагою 1,1 г вартістю 638 грн., каблучку, вагою 1,5 г вартістю 870 грн., ланцюг, вагою 2 г вартістю 1160 грн., всього на суму 3538 грн.

4. ОСОБА_1 18 березня 2013 року близько 13-ї години з квартири, де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, із скриньки, яка стояла в одній із кімнат вказаної квартири, таємно викрав золоту каблучку 585 проби, вагою 2,07 г, вартістю 1200,6 грн., що належала ОСОБА_3

5. ОСОБА_1 31 березня 2013 року близько 14-ї години з квартири, де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, із скриньки, яка стояла в одній із кімнат вказаної квартири, таємно викрав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,9 г, вартістю 1102 грн., що належить ОСОБА_3

6. ОСОБА_1 11 травня 2013 року близько 14-ї години з квартири, де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, із скриньки, яка стояла в одній із кімнат вказаної квартири, таємно викрав золоту каблучку 585 проби, вагою 1,98 г, вартістю 1148,4 грн. грн., що належать ОСОБА_3

7. ОСОБА_1 12 червня 2013 року близько 14-ї години з квартири, де він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, за адресою АДРЕСА_1, маючи умисел на повторне таємне викрадення чужого майна, із скриньки, яка стояла в одній із кімнат вказаної квартири, таємно викрав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 1,05 г, вартістю 609 грн., та золотий хрестик, вагою 0,59 г вартістю 342,2 грн., що належать ОСОБА_3, всього на суму 951,2 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в пред»явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та своїми показаннями підтвердив вищевикладені обставини скоєних ним злочинів.

Показав суду, що, починаючи з січня 2013 року, через відсутність засобів до існування він періодично викрадав із шкатулки, яка стояла у шафі в одній із кімнат квартири, в якій він проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_3, яка є власницею квартири, належні їй ювелірні прикраси із золота. Викрадене він здавав у ломбард у Дніпропетровську. Виручені гроші витрачав як на власні потреби, так і на потреби сім»ї.

У лютому 2013 року він на прохання своєї тещі ОСОБА_2 знаходився у її квартирі, де двоє чоловіків робили ремонт. У іншій кімнаті, у шухлядці трюмо він знайшов та викрав золоті сережки, кулон і каблучку, які також здав до ломбарду, гроші віддав дружині. У скоєному він щиросердно розкаюється, шкодує про вчинене. Відшкодував дружині 5000 гривень та має намір відшкодувати решту.

Потерпіла ОСОБА_3 показала суду, що з листопада 2011 року вона, уклавши шлюб з ОСОБА_1, спільно проживала з ним у своїй квартирі АДРЕСА_1. Свої золоті прикраси вона зберігала у шкатулці в серванті у себе вдома, про що знав і ОСОБА_1 Дані прикраси вона тривалий час не носила. 28 липня 2013 року вона виявила, що з серванту зникли усі золоті вироби: дві каблучки, хрестик, два ланцюжки, сережки, кулон та ін. У крадіжці вона запідозрила свого чоловіка, оскільки сторонні особи до них додому не приходили, дверні замки були цілі. Вона зателефонувала чоловікові, який не заперечував, що крадіжку вчинив він, приславши їй СМС-повідомлення на мобільний телефон про те, що золото їй щастя не принесло. Знаючи, що чоловік неодноразово був у квартирі її матері, вона поросила, щоб вона перевірила, чи вціліли її прикраси. Мати повідомила, що її ювелірні вироби також зникли.

Потерпіла ОСОБА_2, в судовому засіданні показала, що 2 серпня 2013 року їй зателефонувала дочка - ОСОБА_3 та попросила перевірити наявність золотих прикрас, оскільки в неї з дому зникли золоті вироби. Перевіривши скриньку, яка стояла у відділенні трюмо в спальній кімнаті, вона виявила зникнення золотих сережок, кулону, каблучки та ланцюжка. Її зять ОСОБА_1 неодноразово бував у її квартирі, в тому числі й під час ремонту, контролюючи роботу будівельників на її прохання.

Вина обвинуваченого підтверджується також письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

У протоколі огляду від 03.08.2013 року зафіксовано місце скоєння злочину - квартира ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 (арк.5 матеріалів кримінального провадження).

У протоколі огляду від 03.08.2013 року зафіксоване місце злочину - квартира ОСОБА_5 АДРЕСА_3, де мешкає ОСОБА_2 (а.с.43)

Вартість викраденого підтверджується довідками та обвинуваченим не оспорюється (а.с.18-20)

З відповіді ПТ "Хруща та компанії "Ломбард АВК" убачається, що ОСОБА_1 18.03.2013 року та 31.03.2013 року уклав з вказаним підприємством договори фінансового кредиту під заставу каблучки з каменем загальною вагою 2,08 г на суму 390 грн та ланцюга без каменю, загальною вагою 1,86 г на суму 430,05 грн. (арк.22 матеріалів).

З копії договору фінансового кредиту убачається, що між ОСОБА_1 та ПТ "Центральний міський ломбард" був укладений договір під заставу ланцюжка та хреста на суму 240 грн. (арк.26).

Проаналізувавши та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеності винуватості ОСОБА_1:

- у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), його дії кваліфікуються за ч.1 ст.185 КК України;

- у крадіжці, вчиненій повторно, його дії кваліфікуються за ч.2 ст.185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_1, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; обставини, що пом»якшують покарання: повне визнання своєї вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочинів, часткове відшкодування матеріальної шкоди, що свідчить про його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не убачає.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що ОСОБА_1 необхідно призначити покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, а за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі та застосувати щодо нього при призначенні покарання за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст.70 КК України принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, звільнивши його від покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України - у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_1 покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_1 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов"язати ОСОБА_1 у період іспитового строку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, куди періодично з»являтися на реєстрацію.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий