АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/207/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Московського району м. Харкова на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року,про повернення прокурору обвинувального акту,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року у підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України були задоволені скарги представника потерпілої ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволені.
Скасована постанова старшого слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 від 01.08.2014р. про відмову в задоволені клопотання про зміну підозри ОСОБА_8 та постанова прокурора прокуратури Московського району м. Харкова ОСОБА_12 від 02.08.2014 р. про відмову в задоволені клопотання про зміну підозри ОСОБА_13 ..
Скасована постанова слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_11 від 23.07.2014 р. про відмову у визнані ОСОБА_10 потерпілою.
Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України повернутий прокурору.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор прокуратури Московського району м. Харкова подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18.11.2014 року скасувати, в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, кримінальне провадження призначити для розгляду в той же суд в іншому складі.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтував тим, що згідно ухвали суду від 18.11.2014 суд, при проведенні підготовчого судового засідання, розглянувши скарги потерпілого, його представника та вислухавши думку останніх, в порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства, дійшов висновку про невірну кваліфікацію злочинних дій ОСОБА_8 та порушення прокурором і слідчим при розгляді клопотань на досудовому розслідуванні вимог ч.2 ст.9 та ст.110 КПК України щодо повноти, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення, вмотивованості та обґрунтованості процесуальних рішень, неналежної правової оцінки дій ОСОБА_8 .
Так, постанова слідчого від 23.07.2014 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_10 про визнання її потерпілою обґрунтована висновком судово-медичної експертизи №2338-с від 23.12.2013 року, який міститься в матеріалах кримінального провадження, відповідно до якого, в ОСОБА_10 на момент огляду наявних тілесних ушкоджень не виявлено.
При цьому, суд, не маючи можливості дослідити матеріали кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні, опираючись на свідчення ОСОБА_10 , без дослідження матеріалів кримінального провадження, дійшов висновку про безпідставну відмову в задоволенні клопотань останньої про визнання її потерпілою під час досудового розслідування.
При вирішенні питання про визначення правової кваліфікації дій ОСОБА_8 , слідчий керувався виключно положеннями чинного Кримінального законодавства України.
Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_8 пояснив, що наніс тілесні ушкодження ОСОБА_9 виключно у зв`язку з тим, що остання зробила йому зауваження щодо його поведінки.
В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню будь-яких фактичних даних, які підтверджують спрямованість дій ОСОБА_8 на розпалювання національної расової чи релігійної ворожнечі та ненависті, на приниження національної честі та гідності або образа почуттів громадян, у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями не встановлено.
У підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, кваліфікації його злочинних дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.
Таким чином, суд в порушення вимог КПК України, вирішив питання про невірну кваліфікацію на стадії судового процесу, на якій дані питання не підлягають вирішенню.
Прокурор вважає, що судом були порушені вимоги п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.ст. 291 ,292 КПК України.
Заслухавши суддю доповідача; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; пояснення обвинуваченого, який також підтримав апеляційну скаргу прокурора; думку представника потерпілої який заперечував проти її задоволення; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає , що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 303 КПК України скарги на рішення слідчого або прокурора які не розглядаються під час досудового розслідування можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст.314-316 КПК України.
При цьому закон не встановлює які саме рішення слідчого та прокурора можуть бути оскаржені.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 303 КПК України під час підготовчого судового засідання, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою , можуть бути оскаржені рішення слідчого та прокурора про відмову у визнанні потерпілим.
Обсяг матеріалів кримінального провадження на підставі яких суд може розглянути зазначені скарги обмежується відповідно до ч.3 ст. 291 КПК України обвинувальним актом з додатками та матеріалами відповідних скарг.
Враховуючи зазначене доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того , що суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні не мав права вирішувати скарги представника потерпілої ОСОБА_9 на постанови слідчого та прокурора про відмову у зміні підозри, та скарги особи якій відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_10 на відповідну постанову слідчого, є необґрунтованими.
Незалежно від цього, відповідно до ст. 370 КПК України, будь-яке судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені оціненими судом доказами, а вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Як вбачається з оскарженої ухвали, суд повернув обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 прокурору в зв`язку з тим , що він не відповідає вимогам п.3 та п.5 ст. 291 КПК України.
При цьому суд першої інстанції жодним чином не вказав та не мотивував в ухвалі у чому саме полягає невідповідність обвинувального акту цим вимогам закону.
Зазначене порушення вимог ст. 370 КПК України є, відповідно до вимог ст. 412 КПК України , істотними , оскільки перешкодило суду ухвалити обґрунтоване судове рішення.
Істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до ст. 409 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити по справі новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 405,407,412,415 КПК України судова колегія
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Московського району м. Харкова задовольнити.
Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 18 листопада 2014 року про повернення обвинувального акту в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України скасувати.
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 в Московському районному суді м. Харкова .
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий
Судді -