У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Глоса Л.Ф. і Кармазіна Ю.М.

за участю прокурора

Опанасюка О.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 12 лютого 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2006 року і ухвалу колегії
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької
області від 26 червня 2006 року.

Постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 28 листопада 2005 року (уточненою в порядку ст. 411 КПК України
постановою цього ж суду від 05.12.2005 року) кримінальну справу, яку порушено
за ст. 286 ч. 2 КК України по факту дорожньо-транспортної пригоди, закрито на
підставі ст. 6 п. 8 КПК України в зв'язку зі смертю особи, яка підлягала
кримінальній відповідальності.

На вищенаведену постанову подано потерпілим ОСОБА_1
апеляцію, яку постановою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області
від 09 лютого 2006 року залишено без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2006 року постанову
місцевого суду від 09 лютого 2006 року залишено без зміни.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 просить судові
рішення скасувати та визнати його апеляцію такою, що підлягає розгляду. Вважає,
що строк апеляційного оскарження постанови від 28.11.2005 року ним не був
пропущений, оскільки це судове рішення йому направлялось 06.12.2005 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність
задоволення скарги потерпілого, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню.

Апеляцію ОСОБА_1 на постанову Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 28.11.2005 року залишено без розгляду постановою
цього суду від 09.02.2006 року, в якій зазначено про направлення її апелянтом
19.12.2005 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Вище наведену постанову місцевого суду про залишення
апеляції ОСОБА_1 без розгляду визнано законною та залишено без зміни апеляційним
судом.

Однак, висновки місцевого та апеляційного судів про те,
що ОСОБА_1 подав апеляцію з пропуском
строку на апеляційне оскарження постанови Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 28.11.2005 року, суперечать вимогам закону.

Відповідно до ст. 248 КПК України копія постанови судді
про закриття кримінальної справи на підставі статті 6 пункту 8 цього Кодексу в
зв'язку зі смертю особи, яка підлягала кримінальній відповідальності,
надсилається сторонам протягом трьох діб після її винесення, таке судове
рішення протягом семи діб може бути ними оскарженим шляхом подання апеляції до
апеляційного суду.

З відмітки поштового штемпеля на матеріалах, поданих
ОСОБА_1 з апеляцією і долучених до справи, вбачається, що постанову від
28.11.2005 року надіслано йому не протягом трьох діб після її винесення, як
зазначено в ст. 248 КПК України, а лише
06.12.2005 року.

При судовому розгляді кримінальної справи та вирішенні
питання про її закриття на підставі ст. 6 п. 8 КПК України ОСОБА_1 присутній не
був і про порядок її оскарження не знав.

У постанові Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 28.11.2005 року зазначено про те, що її може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області протягом 15-ти діб.

Апеляційний суд звернув на це увагу, пославшись в ухвалі
на те, що (дослівно) “навіть і в 15-денний строк з дня винесення постанови,
який закінчувався 13 грудня 2005 року, ОСОБА_1 не подав апеляцію”.

Разом з тим, апеляційний суд не врахував, що з дня
надіслання 06.12.2005 року заявнику постанови Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 28.11.2005 року і до дати відправлення апеляції на неї
- 19.12.2005 року, 15-денний строк не пропущено.

З огляду на викладене, необхідно зробити висновок, що
ОСОБА_1 скористався наданим йому правом на оскарження постанови Бердянського
міськрайонного суду Запорізької області від 28.11.2005 року і подав апеляцію на
неї в строки, визначені в цій постанові, та з урахуванням її направлення йому
місцевим судом з порушенням встановленого ст. 248 КПК України строку.

За таких обставин, постанова від 09 лютого 2006 року і
ухвала апеляційного суду від 26 червня 2006 року в зв'язку з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, які істотно вплинули на законність і
обгрунтованість цих судових рішень, підлягають скасуванню. а справа -
направленню до місцевого суду для виконання вимог, передбачених ст. ст. 351,
353 КПК України.

При вирішенні місцевим судом вимог закону необхідно мати
на увазі, що допущена ним помилка щодо роз'яснення строку оскарження
постановленого ним судового рішення щодо закриття кримінальної справи з
передбаченої п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України підстави повинна витлумачуватись на
користь сторін. Тому при прийнятті апеляції на постанову від 28.11.2005 року
необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для відновлення строку на її
оскарження.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу потерпілого
ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 09 лютого 2006 року і ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області від 26 червня 2006
року скасувати, а
кримінальну справу, яку порушено за ст. 286 ч. 2 КК
України, по факту дорожньо-транспортної пригоди, та закрито на підставі ст. 6
п. 8 КПК України, направити до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області для виконання вимог, передбачених ст.
ст. 351, 353 КПК України.

судді:

С.М. Міщенко Л.Ф. Глос Ю.М. Кармазін