АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/160/15 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст.193 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року

09 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді - доповідача ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

за участю в режимі відеоконференції:

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року захисника ОСОБА_8 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, працюючого охоронцем в НДПІ «Рудмаш», не одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, мекаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Центрально-Міського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором прокуратури Центрально-Міського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 години 30 хвилин 29 березня 2015 року з визначенням застави у розмірі 24 360 гривень, для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п.п.1,3,5, ч.5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя посилається на те, що ОСОБА_7 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі та доведеність органів досудового розслідування, щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначила, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має важке захворювання, а саме Гіпертонічна хвороба II-го ступеню, також підозрюваний має постійне місце проживання. Крім того, вказує на те, що прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України не доведено, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчинені іншого правопорушення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи підозрюваного, який підтримав вимоги апеляційної скарги, та просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення; перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, в провадженні СВ Центрально-Міського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 13 січня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

28 січня 2015 року о 15 годині 30 хвилин підозрюваного було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29 січня 2015 року ОСОБА_7 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
30 січня 2015 року слідчий СВ Центрально-Міського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_9 звернулася до суду першої інстанції з клопотанням про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, що також відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 49 рішення ЄСПЛ Ніколова проти Болгарії.

Ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання слідчого та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 15 години 30 хвилин 29 березня 2015 року.

Апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_7 виняткового виду запобіжного заходу, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, та відповідно існують ризики, що він зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам у кримінальному провадженні.

Також, суд першої інстанції у відповідності до вимог ч.3 ст. 183 КПК України вмотивовано, з урахуванням наявних підстав та обставин визначив щодо ОСОБА_7 , розмір застави у кримінальному провадженні.

Крім того, при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя об`єктивно взяв до уваги обставини щодо особи підозрюваного, передбачені ст. 178 КПК України.

Доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків у даному кримінальному провадженні, які б виправдовували тримання під вартою підозрюваного є необґрунтованими, оскільки наявність існуючих ризиків,передбачених ст. 177 КПК України підтверджуються наданими матеріалами кримінального провадження, які також були предметом дослідження судом першої інстанції.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу районного суду, не знайшли свого підтвердження під час здійснення апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, суд обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про особу підозрюваного, наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип до особистої свободи підозрюваного, обрав йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Центрально-Міського РВ Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, а саме до 15 год. 30 хв. 29 березня 2015 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4