АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«17» лютого 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 за участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_6
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, росіянину, з середньою освітою, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком апеляційного суду Львівської області від 09.08.2002 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, передбачених:
- ч.3 ст.15, п.7 ч.2 ст.115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років;
- ч.3 ст. 15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років;
- п.7 ч.2 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років;
- ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
Згідно ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 остаточно призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.
Строк відбуття покарання визначено обраховувати з 04 листопада 2001 року.

Провадження №11-кп/794/81/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_7
Категорія ст. 81 КК України Суддя - доповідач: ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду України від 10 грудня 2002 року даний вирок змінено, виключено кваліфікацію дій засудженого за ч.4 ст. 296 КК України, а також виключено призначення ОСОБА_6 покарання окремо за пунктами 1 і 7 ст.ст. 15 ч.3, 115 ч.2 КК України та визначено вважати його засудженим за ст.ст. 15 ч.3, 115 ч.2 п.п. 1,7 КК України на 14 років позбавлення волі, а на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п.7 і ст.ст. 15 ч.3, 115 ч.2 п.п. 1,7 КК України, - на 15 років позбавлення волі. У решті вирок залишено без зміни.
До Сокирянського районного суду Чернівецької області 24.12.2014 року надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_6 про можливість звільнення його умовно-достроково від подальшого відбування покарання у виді позбавлення
волі на підставі ст. 81 КК України.
Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2014 року засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволенні вказаного клопотання.
Рішення районного суду мотивоване тим, що поведінка засудженого протягом відбування покарання так і на даний час не є сумлінною, процесу позитивних змін у його особистості не встановлено.
На вказану ухвалу суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу у якій посилається на незаконність ухвали районного суду та істотні порушення при винесенні рішення, просить скасувати рішення районного суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що при розгляді його клопотання районним судом не було належним чином враховано усі обставини.
Заслухавши головуючого, який доповів суть ухвали, повідомив ким і в якому обсязі вона була оскаржена, виклав основні доводи апеляційної скарги, думку засудженого ОСОБА_6 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора, який вважав, що ухвалу районного суду, як законну та обґрунтовану, слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого, - без задоволення, розглянувши матеріали судового провадження, вивчивши особову справу засудженого, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, на підставі наступного.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та незаконність постановленого судом першої інстанції рішення є безпідставними.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Апеляційним переглядом ухвали суду першої інстанції встановлено, що судове рішення, яке оскаржується, в повному обсязі відповідає вищенаведеним вимогам закону.

Як вбачається з постановленої ухвали, суд першої інстанції дослідивши письмові матеріали клопотання та особову справу засудженого встановив, що засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі перебуває з 04.11.2001року. Під час утримання в слідчому ізоляторі м. Львів за порушення вимог режиму у 1-му випадку притягувався до дисциплінарної відповідальності, стягнення погашене у встановленому законом порядку, не заохочувався.

До Сокирянської виправної колонії №67 відділу ДПтС України в Чернівецькій області засуджений ОСОБА_6 прибув 21.02.2003 року. Неодноразово етапувався до слідчого ізолятору та до лікувальних закладів при установах виконання покарань, за період перебування в яких у 2-х випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності та в 1-му випадку заохочувався. У період відбування покарання в колонії за порушення вимог режиму у 26-ти випадках притягувався до дисциплінарної відповідальності. Однак, у подальшому змінив своє відношення до вимог режиму на краще, дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи, за що у 2-х випадках заохочувався. По прибуттю до колонії, засуджений ОСОБА_6 працював у різних виробничих дільницях, встановлені обсяги робіт виконував не завжди. З січня 2014 року по липень 2014 року був тимчасово не працевлаштований. З серпня 2014 року і по теперішній час працює різноробочим у котельні установи. До роботи відноситься сумлінно, встановлені обсяги робіт виконує, з поставленими йому завданнями справляється вчасно, виконує роботи з благоустрою установи. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні засуджений ОСОБА_6 відвідує, робить для себе відповідні висновки, приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт». Із атестаційних листів встановлено, що засуджений ОСОБА_6 протягом строку відбування покарання атестаційною комісією визнавався як такий, що не став на шлях виправлення, лише згідно атестаційного листа за період з 23.07.2014 року по 30.10.2014 року засуджений ОСОБА_6 визнаний вказаною комісією таким, що стає на шлях виправлення.

На переконання колегії суддів, незважаючи на те, що на час розгляду подання дисциплінарні стягнення ОСОБА_6 були вже погашені, їх наявність підтверджує негативну характеристику засудженого.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що районний суд обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання, оскільки в даному конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, а ухвала суду є такою, що відповідає характеру певного суспільного інтересу, визначеного КПК України.

Істотних порушень вимог КПК України, які б тягнули за собою зміну чи скасування ухвали районного суду, колегією суддів не встановлено.

Рішення районного суду, з яким погоджується колегія суддів, є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 29 грудня 2014 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженому ОСОБА_6 залишити без змін.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3