У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Канигіної Г.В.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 20
листопада 2008 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді
справи в суді апеляційної інстанції, на судові рішення у даній справі.

Вироком
Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 травня 2005
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

в силу ст.89 КК
України такого, що

не має судимості,

засуджено за
ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного
покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки та
передбачених ст.76 КК України обов`язків.

За
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 13 вересня 2005 року,
близько 18 години 45 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_1, за обставин
наведених у вироку, відкрито заволодів велосипедом малолітнього ОСОБА_2
вартістю 300 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від 15 липня 2008 року вирок щодо ОСОБА_1
залишено без зміни.

У
касаційному поданні прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо
ОСОБА_1 та направлення справи на новий судовий розгляд, посилаючись на
невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі винного
внаслідок м`якості. Вказує про те, що місцевий суд, не врахувавши усіх обставин
справи, безпідставно застосував до призначеного ОСОБА_1 покарання ст.75 КК
України. Зазначає про порушення апеляційним судом ст.377 КПК України.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного
подання, колегія суддів вважає, що у задоволенні такого слід відмовити.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
злочину та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України є
вірними і в касаційному поданні прокурора
не оспорюються.

Що стосується доводів про
невідповідність призначеного ОСОБА_1 покарання тяжкості злочину та особі
винного внаслідок його м`якості, то доводи з цього приводу у касаційному
поданні прокурора, є безпідставними.

Як
видно зі справи, місцевий суд при вирішенні цього питання, відповідно до вимог
ст.65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1
злочину, а також дані про особу винного, який має на утриманні неповнолітню
дитину, позитивно характеризується, його щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочину, і дійшов вірного висновку про можливість застосування до
призначеного йому покарання ст.75 КК України. А отже, підстав для скасування
судових рішень за м`якістю призначеного засудженому покарання, про що
йдеться у касаційному поданні прокурора, не має.

Розгляд
справи в апеляційному порядку проведений відповідно до вимог
кримінально-процесуального законодавства, а ухвала апеляційного суду відповідає
вимогам ст.377 КПК України.

Враховуючи
викладене, керуючись ст.394 КПК України, колегія суддів,

у х в
а л и л а:

у задоволенні касаційного подання прокурора, який
брав участь у розгляді справи в суді апеляційної інстанції, на вирок
Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 травня 2008
року щодо ОСОБА_1 та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 15 липня
2008 року відмовити.

С у д
д і:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Канигіна Г.В.