Провадження №11-кп/792/143/15
Справа №671/1786/14-к Головуюча в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.272 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000001 за апеляційними скаргами представника цивільного відповідача ТзОВ «Волочиськ-агро» та прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2014 року, -

В с т а н о в и л а:
Вироком Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2014 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Волочиського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, працюючого випалювачем вапна ТОВ «Волочиськ-Агро» ВП «Наркевицький цукровий завод», раніше не судимого, - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права займати посади та займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Волочиськ-Агро» на користь ОСОБА_7 100 000 грн. 00 коп. на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_7 5602 грн. 80 коп. процесуальних витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги його представнику.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у даному кримінальному провадженні в сумі 13024 грн. 00 коп.

За вироком суду, ОСОБА_10 , працюючи на посаді випалювача вапна ТОВ «Волочиськ-Агро» ВП «Наркевицький цукровий завод», перебуваючи на робочому місці в газо-вапняковому відділенні ВП «Наркевицький цукровий завод», виконуючи обов`язки майстра газо-вапнякового відділення та старшого зміни газо-вапнякового відділення, 03 грудня 2013 року біля 03 год. 40 хв., в порушення вимог п.п. 2.2, 2.3., 3.6. робочої інструкції випалювача вапна, затвердженої директором ТОВ «Волочиськ-Агро» ВП «Наркевицький цукровий завод», а саме: п.2.2. інструкції, згідно якого випалювач вапна забезпечує: процес випалювання вапна, дотримання техніки безпеки, справність виробничого обладнання; п.2.3., згідно якого випалювач вапна виконує обов`язки старшого зміни, випалює вапно відповідно до встановленого технологічного режиму, стежить за достатньою кількістю вапна необхідного для забезпечення виробничого процесу, забезпечує необхідну кількість і вміст відхідних газів з печі, слідкує за справністю виробничого обладнання, регулює температурний та тяговий режим роботи печей за показаннями контрольно-вимірювальних приладів, проводить налагодження печі у разі порушення нормального процесу випалювання; п.3.6. відповідно до якого випалювач вапна має право в межах своєї компетенції повідомляти керівництву підприємства про всі недоліки, виявлені в процесі його діяльності, та вносити пропозиції щодо їх усунення, допустив порушення технологічного режиму випалювання вапна, внаслідок чого в газовапняковому відділенні сталося забивання стічної каналізації другої категорії.

Виявивши забивання стічної каналізації, ОСОБА_10 , достовірно знаючи про порядок усунення вказаного забивання, діючи необережно та самовпевнено, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи порядок усунення даного забивання, не повідомив начальника зміни ВП «Наркевицький цукровий завод» ТОВ «Волочиськ-Агро» ОСОБА_11 про збільшення кількості відходів від випаленого каменю та забивання стічної каналізації другої категорії, яка служить для відведення води від промиву відходів, почав самостійно вживати заходи по пробиванню стічної каналізації, надав безпосередню вказівку слюсарю-ремонтнику ВП «Наркевицький цукровий завод» ТОВ «Волочиськ-Агро» ОСОБА_7 пробивати забиту стічну каналізацію та не проконтролював виконання ОСОБА_7 вимог з техніки безпеки.

Під час пробивання ОСОБА_7 каналізації стався викид змішаного з водою піску та вапняного молока, яке потрапило останньому в очі, внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у виді хімічного 3Б степеня опіку кон`юктиви і рогівки правого ока, з розвитком анкілосимблефарону і сліпоти правого ока, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до розладу здоров`я, поєднаного із стійкою втратою загальної працездатності більш як на одну третину (35%) та хімічного опіку кон`юктиви та рогівки лівого ока 1-2 степеня тяжкості з опіком шкіри повік 1-2 степеня тяжкості, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я, поєднаний з незначною стійкою втратою працездатності (до 10%).

Не погоджуючись з вироком суду, представник цивільного відповідача та прокурор, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, подали апеляційні скарги.

Так, у поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права займати посади та займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на 1 рік. На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим стром на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених у ст.76 КК України. В решті вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги аргументує тим, що суд, в порушення ч.1 ст.75 КК України, звільнив обвинуваченого ОСОБА_10 від додаткового покарання, що є неприпустимим та тягне за собою скасування вироку.

У поданій апеляційній скарзі цивільний відповідач ТзОВ «Волочиськ-агро» просить оскаржуваний вирок відносно ОСОБА_10 скасувати, як такий, що ухвалений із грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а позовну заяву потерпілого ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Свою позицію апелянт обґрунтовує відсутністю в діях ОСОБА_10 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як останній обіймаючи посаду випалювача вапна, у повному обсязі дотримувався своїх посадових обов`язків, передбачених у відповідній інструкції. Тоді як вказівка потерпілому ОСОБА_7 пробити забиту каналізацію, не може, на переконання апелянта, рахуватися протиправною дією.

Вважає, що технічної точки зору, саме дії потерпілого ОСОБА_7 , могли перебувати у причинному зв`язку із нещасним випадок на виробництві, що і підтвердив свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні місцевого суду.

Звертає увагу на те, що роботи на ВП «Наркевицький цукровий завод» не відносяться до переліку робіт підвищеної небезпеки, що виключає можливість притягнення до відповідальності ОСОБА_10 за ст.272 КК України.

Зауважує, що при відсутності в діях ОСОБА_10 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, цивільний позов повинен бути залишений без розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 вирок місцевого суду не оскаржував.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційних скарг сторін провадження; пояснення представника цивільного відповідача ТзОВ «Волочиськ-агро» та прокурора на підтримку доводів, наведених у поданих апеляційних скаргах; міркування потерпілого та його представника, обвинуваченого ОСОБА_10 про необхідність залишення вироку місцевого суду без змін, а апеляційні скарги сторін провадження без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника цивільного відповідача ТзОВ «Волочиськ-агро» задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню в силу наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин зазначених у вироку та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.272 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними у справі доказами, які не оспорюються обвинуваченим та прокурором.

Зокрема, як встановлено в процесі апеляційного розгляду, ОСОБА_10 , працюючи на посаді випалювача вапна ТОВ «Волочиськ-Агро» ВП «Наркевицький цукровий завод», перебуваючи на робочому місці в газо-вапняковому відділенні ВП «Наркевицький цукровий завод», виконуючи обов`язки майстра газо-вапнякового відділення та старшого зміни газо-вапнякового відділення, 03 грудня 2013 року біля 03 год. 40 хв., в порушення вимог п.п. 2.2, 2.3., 3.6. робочої інструкції випалювача вапна, затвердженої директором ТОВ «Волочиськ-Агро» ВП «Наркевицький цукровий завод», а саме: п.2.2. інструкції, згідно якого випалювач вапна забезпечує: процес випалювання вапна, дотримання техніки безпеки, справність виробничого обладнання; п.2.3., згідно якого випалювач вапна виконує обов`язки старшого зміни, випалює вапно відповідно до встановленого технологічного режиму, стежить за достатньою кількістю вапна необхідного для забезпечення виробничого процесу, забезпечує необхідну кількість і вміст відхідних газів з печі, слідкує за справністю виробничого обладнання, регулює температурний та тяговий режим роботи печей за показаннями контрольно-вимірювальних приладів, проводить налагодження печі у разі порушення нормального процесу випалювання; п.3.6. відповідно до якого випалювач вапна має право в межах своєї компетенції повідомляти керівництву підприємства про всі недоліки, виявлені в процесі його діяльності, та вносити пропозиції щодо їх усунення, допустив порушення технологічного режиму випалювання вапна, внаслідок чого в газовапняковому відділенні сталося забивання стічної каналізації другої категорії.

Виявивши забивання стічної каналізації, ОСОБА_10 , достовірно знаючи про порядок усунення вказаного забивання, діючи необережно та самовпевненно, легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи порядок усунення даного забивання, не повідомив начальника зміни ВП «Наркевицький цукровий завод» ТОВ «Волочиськ-Агро» ОСОБА_11 про збільшення кількості відходів від випаленого каменю та забивання стічної каналізації другої категорії, яка служить для відведення води від промиву відходів, почав самостійно вживати заходи по пробиванню стічної каналізації, надав безпосередню вказівку слюсарю-ремонтнику ВП «Наркевицький цукровий завод» ТОВ «Волочиськ-Агро» ОСОБА_7 пробивати забиту стічну каналізацію та не проконтролював виконання ОСОБА_7 вимог з техніки безпеки.

Під час пробивання ОСОБА_7 каналізації стався викид змішаного з водою піску та вапняного молока, яке потрапило останньому в очі, внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяно тілесні ушкодження у виді хімічного 3Б степеня опіку кон`юктиви і рогівки правого ока, з розвитком анкілосимблефарону і сліпоти правого ока, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до розладу здоров`я, поєднаного із стійкою втратою загальної працездатності більш як на одну третину (35%) та хімічного опіку кон`юктиви та рогівки лівого ока 1-2 степеня тяжкості з опіком шкіри повік 1-2 степеня тяжкості, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що причинили короткочасний розлад здоров`я, поєднаний з незначною стійкою втратою працездатності (до 10%).

Обставини порушення правил безпеки ОСОБА_10 під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві ТОВ «Волочиськ-Агро» ВП «Наркевицький цукровий завод», що спричинило настання тяжких наслідків, визнав і сам обвинувачений, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, вказавши, що він як старший зміни дав розпорядження ОСОБА_7 пробивати каналізацію, що в подальшому призвело до вибуху та потрапляння у зв`язку з цим суміші вапна в очі потерпілого.

Вказані обставини об`єктивно підтверджуються показаннями в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , письмовими матеріалами провадження, зокрема, даними акту форми Н-5 проведення спеціального розслідування нещасного випадку, відповідно до якого причинами настання даної події стало: порушення технологічного режиму випалювання та гасіння вапнякового каменю; невиконання вимог інструкцій з охорони праці слюсарем-ремонтником; недостатній контроль зі сторони начальника зміни за діями робітників відділення у випадку аварійної ситуації.

Згідно з даними висновку судової інженерно-технічної експертизи з безпеки життєдіяльності та охорони праці № 239/6928/6929/6930/14-46 від 26.06.2014 року роботи з очищення каналізації газовапнякового відділення ВП «Наркевицький цукровий завод», роботи з технічного обслуговування устаткування газовапнякового відділення, відповідно до понять, визначених Порядком видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107, можливо віднести до робіт з підвищеною небезпекою, а тому доводи представника цивільного відповідача про те що роботи на ВП «Наркевицький цукровий завод» не відносяться до переліку робіт підвищеної небезпеки, що виключає можливість притягнення до відповідальності ОСОБА_10 за ст.272 КК України є безпідставними.

Твердження представника цивільного відповідача про відсутність в діях ОСОБА_10 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як останній обіймаючи посаду випалювача вапна, у повному обсязі дотримувався своїх посадових обов`язків, передбачених у відповідній інструкції, а вказівка потерпілому ОСОБА_7 пробити забиту каналізацію, не може, рахуватися протиправною дією, суперечить матеріалам кримінального провадження, а саме робочій інструкції випалювача вапна, відповідно до якої випалювач вапна надає розпорядження всім працівникам, які перебувають на зміні в газовапняковому відділенні та заміщує на період тимчасової відсутності (відпустка, хвороба, інші поважні причини) майстра газовапнякового відділення. Крім того він забезпечує: процес випалювання вапна, дотримання техніки безпеки, справність виробничого обладнання, виконує обов`язки старшого зміни, випалює вапно відповідно до встановленого технологічного режиму, стежить за достатньою кількістю вапна необхідного для забезпечення виробничого процесу, забезпечує необхідну кількість і вміст відхідних газів з печі, слідкує за справністю виробничого обладнання, регулює температурний та тяговий режим роботи печей за показаннями контрольно-вимірювальних приладів, проводить налагодження печі у разі порушення нормального процесу випалювання. А відповідно до інструкції слюсаря-ремонтника газовапнякового відділення, тобто посади, яку обіймав потерпілий ОСОБА_7 на момент події, останній прямо підпорядковується начальнику зміни, додатково підпорядковується майстру газовапякового відділу та випалювачу вапна.

Таким чином, доводи апелянта про не підпорядкування ОСОБА_7 обвинуваченому ОСОБА_10 є голослівними і безпідставними.

Більше того, слід зауважити, що доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача ТзОВ «Волочиськ-агро» щодо відсутності в діях ОСОБА_10 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке визнано судом доведеним, виходять за межі його повноважень, визначених в п.9 ч.1 ст.393 КПК України, як особи, наділеної правом на подачу апеляційної скарги.

Щодо вимог представника цивільного відповідача в частині необґрунтованості та невмотивованості стягнення з ТзОВ «Волочиськ-агро» на користь потерпілого ОСОБА_7 розміру моральної шкоди, то вони, на переконання колегії суддів, спростовуються матеріалами провадження, із змісту яких вбачається, що позов в частині відшкодування моральної шкоди потерпілому було задоволено частково з урахуванням усіх обставин кримінального провадження.

Так, при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, судом враховано ступінь моральних страждань, яких зазнав потерпілий, адже останній, перебуваючи у трудових відносинах із ТзОВ «Волочиськ-агро», на якому в порушення правил безпеки на виробництві стався нещасний випадок, який потягнув за собою шкідливі наслідки для потерпілого у виді отримання ряду тілесних ушкоджень, у тому числі тяжких із подальшою втратою зору правого ока, при спричиненні яких він відчував фізичний біль та страждання, переніс нервовий стрес, хвилювання, зазнавши при цьому суттєвих змін у його життєвих стосунках, порушення нормальних соціальних зв`язків, змушений докладати великих зусиль для організації свого життя.

Виходячи із змісту вироку, місцевий суд належним чином умотивував своє рішення, обґрунтовано зазначив у вироку, чому дійшов саме такого висновку, пославшись на відповідні норми закону, зокрема ч.1 п.1 ст.23, ст.1168, ст.1172 ЦК України, а тому доводи представника цивільного відповідача про те, що судом стягнуто необґрунтовані суми моральної шкоди, є безпідставними.

Разом з тим є слушними доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушення місцевим судом вимог кримінального закону при призначенні ОСОБА_10 додаткового покарання та звільнення останнього від його відбування, з іспитовим строком.

Згідно вимог ч.1 ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», частиною 1 статті 75 КК України передбачено звільнення від відбування лише основного покарання. Звільнення ж від відбування призначеного судом додаткового покарання за цією нормою закону не допускається.

Вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України суд першої інстанції всупереч положень даної норми закону фактично, крім основного, звільнив ОСОБА_10 і від відбування додаткового покарання, так як в резолютивній частині вироку не вказав про те, що обвинуваченого звільнено з випробуванням лише від відбування основного покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, а призначене йому додаткове покарання у виді позбавлення права займати посади та займатися діяльністю, яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на 1 рік, підлягає реальному виконанню.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні вироку у справі судом першої інстанції було неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та неправильно звільнено ОСОБА_10 від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ст. 409 КК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Оскільки допущена районним судом помилка підлягає виправленню, що тягне за собою погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів, виходячи із змісту ст.ст. 407, 420 КПК України, вважає необхідним вирок районного суду щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 ст. 75 КК України при призначенні додаткового покарання скасувати та ухвалити в цій частині новий вирок, задовольнивши апеляційну скаргу прокурора у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а:
Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ТзОВ «Волочиськ-агро» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції, задовольнити.

Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_10 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, з позбавленням права займати посади та займатися діяльністю, що пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у сфері виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_10 звільнити від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим стром тривалістю 1 рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_10 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

В решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .