Номер провадження 1-кп/754/19/15
Вирок
Іменем України
02.07.2015 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

представника потерпілої ОСОБА_11 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження № 0000806 відносно

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гребінка Полтавської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого комерційним директором ТОВ «Планет-Тойс», зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , не судимого,

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.05.2014 р. приблизно о 16.55 год. ОСОБА_13 , керуючи технічно справним автомобілем Рено, держномер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул.Закревського зі сторони вул.Драйзера в напрямку вул.Сабурова в м.Києві, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», який розташовано навпроти будинку 27/2 по вул.Закревського в м.Києві, порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 18.4 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу? на якому перебував пішохід ОСОБА_14 , що переходив проїзну частину зліва-направо відносно руху автомобіля Рено, та перед яким зменшив швидкість автомобіль ЗАЗ, держномер НОМЕР_2 , що рухався по сусідній смузі зустрічного напрямку руху, не зменшив швидкість руху автомобіля Рено аж до його зупинки, продовжив рух, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого на нерегульованому пішохідному переході ОСОБА_13 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_14 . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в шкіру та м`які тканини нижніх кінцівок, лівої верхньої кінцівки, тулуба; відкритого багатоуламкового перелому кісток правої гомілки, відкритого лінійного поперечного перелому кісток лівої гомілки; закритого перелому кісток переднього півкільця тазу праворуч; крововиливу в заочеревну клітковину справа, ушкодження брижі тонкої кишки, наявність в порожнині очеревини близько 1400 крові; закритого перелому правої лопатки та правої ключиці, перелому 3-го ребра праворуч по прихребетній лінії, без ушкодження пристінкової плеври; малокров`я внутрішніх органів, респіраторного дистрес-синдрома, порушення гемореології, некронефрозу, травматичного шоку 3-го ступеня; саден та крововиливів в м`які тканини голови, від яких ОСОБА_14 помер в Київській міській клінічній лікарні швидкої медичної допомоги 30.05.2014 р. о 19 год.

ОСОБА_13 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, а саме, в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_13 винуватим себе не визнав і показав, що 22.05.2014 р. приблизно о 17 год. він керував автомобілем Рено, держномер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул.Закревського зі сторони вул.Драйзера в напрямку вул.Сабурова в м.Києві, зі швидкістю до 60 км/год. В автомобілі на передньому пасажирському сидінні знаходилась його знайома ОСОБА_15 . Він рухався ближче до осьової лінії, мав намір на вул. Цвєтаєвої або на вул.Милославської повернути ліворуч. Наблизившись до пішохідного переходу біля будинку 27 по вул.Закревського, він відчув удар, а потім побачив, що збив чоловіка. Вийшовши з машини, побачив на зустрічній смузі потерпілого, біля якого зібралися люди. Він витяг з машини аптечку, потерпілому була надана перша медична допомога. На місце ДТП була викликана швидка медична допомога, яка госпіталізувала потерпілого. Як виявилося, потерпілий був збитий ним на пішохідному переході. «Зебру» і знак пішохідного переходу він побачив на відстані до 100 м, при цьому, приблизно за 10 м до пішохідного переходу зняв ногу з педалі газу щоб зменшити швидкість руху, але на пішохідному переході пішоходів не було. Потерпілого до зіткнення він не бачив. В зустрічному напрямку в два ряди стояли автомобілі, була пробка, «зебру» на зустрічній смузі він не бачив. Коли потерпілий перебував в лікарні, він відшкодував його родичам 10000 грн. на лікування. Не заперечує що збив на пішохідному переході потерпілого ОСОБА_14 , що призвело до смерті останнього, але вважає, що Правил дорожнього руху не порушував. Цивільний позов не визнає.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його винність в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю доведена перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_9 показала, що 22.05.2014 р. приблизно о 16.40 год. вона зателефонувала своєму чоловіку ОСОБА_14 , який повідомив, що повертається на робоче місце в «Київенерго» по вул.Закревського, 14 в м.Києві, де вони працювали разом. Він виконував якусь роботу по абонентам. Приблизно о 16.50 год., вона, перебуваючи на роботі, почула, що якась машина збила її чоловіка. Вона побігла на проїзну частину вул.Закревського, де побачила карету швидкої медичної допомоги, в якій знаходився її чоловік в важкому стані. Він був підключений до крапельниці зі знеболюючим. Чоловіка було доставлено до лікарні швидкої медичної допомоги, де йому було встановлено відкриті переломи нижніх кінцівок, переломи ключиці, лопатки, забій головного мозку, забої легень, обширну внутрішню кровотечу. Вісім днів чоловік перебував у лікарні, після чого помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Просить стягнути з обвинуваченого моральну шкоду в сумі 500000 грн., оскільки внаслідок його дій вона втратила рідну людину, їй було важко бачити травмованого чоловіка, вона тривалий час не спала, вимушена була шукати ліки, у неї була виснажена нервова система.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 22.05.2014 р. приблизно о 16.50 год. він керував автомобілем «Деу», держномер НОМЕР_2 , рухався по вул.Закревського, з боку вул. Сабурова в напрямку вул.Драйзера в м.Києві, проїхав магазин «ЕКО» та побачив в своїй смузі руху «пробку» попереду, за пішохідним переходом в один ряд стояли один за одним автомобілі. Безпосередньо перед ним за пішохідним переходом або трохи на ньому знаходився високий автомобіль темного кольору. Він почав зупинятися, перед пішохідним переходом швидкість його автомобіля була майже 0 км/год. Через секунду, з правого боку від нього, на пішохідний перехід вибіг чоловік, який перебіг ділянку дороги перед його автомобілем, після чого вибіг на смугу зустрічного руху, де був збитий автомобілем білого кольору, який рухався по зустрічній смузі. Коли потерпілий вийшов на зустрічну смугу, до зіткнення пройшло менше секунди.

Свідок ОСОБА_15 показала, що 22.05.2014 р. приблизно о 16.45-17 год. біля свого будинку 13 по вул.Закревського в м.Києві вона сіла на переднє пасажирське сидіння автомобіля білого кольору, яким керував ОСОБА_13 , і вони поїхали на зустріч на вул.Закревського, 89 в м.Києві. Вони рухались по вул.Закревського, проїхали перехрестя з вул.Драйзера і продовжили рух. На зустрічній смузі був затор, стояло багато машин. Вони під`їхали до пішохідного переходу, вона повернулася праворуч, а коли через 1 секунду повернула голову прямо, побачила як в машину щось влетіло з лівого боку. Водій загальмував, вони вибігли з машини, де на проїзній частині побачили потерпілого. На місці ДТП зібралися люди, була викликана швидка медична допомога. На пішохідному переході вона нікого не бачила. Ліву частину пішохідного переходу вона не бачила, оскільки там стояли машини, що обмежували огляд. Перешкод для їх автомобіля до моменту зіткнення вона не бачила.

Свідок ОСОБА_17 показав, що в травні-червні 2014 р. біля 17-17.30 год. він, керуючи автомобілем Тойота, держномер НОМЕР_3 , виїхав з двору будинку 31 по вул.Закревського в м.Києві на проїзну частину вул.Закревського, повернувши праворуч, та почав рухатись зі швидкістю 60-70 км/год. Приблизно за 20 м до пішохідного переходу він зупинився і притиснувся вправо. Попереду в його смузі руху було скупчення автомобілів. Коли під`їжджав до пішохідного переходу, побачив чоловіка, який дуже швидко йшов до пішохідного переходу справа на ліво від його автомобіля, а коли ступив на перехід, зробив 1-2 кроки і швидко побіг. Між ним і пішоходом був ще автомобіль. Коли він повністю зупинився, то побачив, як автомобіль білого кольору, який рухався в зустрічному напрямку, збив пішохода, який відлетів і впав біля його автомобіля

Свідок ОСОБА_18 показав, що в травні 2014 р. в післяобідній час він керував автомобілем ВАЗ, держномер НОМЕР_4 , по вул.Закревського, з боку пр.Маяковського в напрямку вул.Драйзера в м.Києві зі швидкістю до 60 км/год. В попутному напрямку попереду нього рухався автомобіль Рено зі швидкістю меншою, ніж була у нього, оскільки він наздогнав цей автомобіль. На світлофорі, перед перехрестям з вул.Драйзера автомобіль Рено зупинився на червоне світло світлофора, він зупинився за ним. Коли загорілося зелене світло світлофора, вони продовжили рух, проїхали зазначене перехрестя, автомобіль Рено став незначно збільшувати швидкість. Він побачив як на відстані 40-50 м зліва від нього між автомобілями, що зупинилися в зустрічному напрямку руху перед світлофором, на пішохідному переході з`явився чоловік, який рухався швидким кроком і бігом, він зробив 1-2 кроки на пішохідному переході, а потім зник з його поля зору, оскільки перед ним рухався автомобіль Рено і чоловік скрився за ним. Потім він побачив як цього чоловіка підкинуло в гору від удару автомобіля Рено, який став гальмувати. Чоловік від удару покотився вперед. У нього в автомобілі був встановлений відеореєстратор, про що він повідомив працівникам ДАІ і в подальшому надав його запис обом сторонам кримінального провадження. На момент зіткнення автомобіля Рено з пішоходом він перебував від автомобіля Рено на відстані приблизно 30 метрів. З моменту коли він побачив пішохода і до моменту зіткнення пройшла 1-2 секунди. До зіткнення автомобіль Рено не гальмував.

Свідок ОСОБА_19 показав, що розслідував кримінальну справу відносно ОСОБА_13 , при цьому призначав автотехнічну експертизу. Моментом виникнення небезпеки він задав момент виявлення водієм ОСОБА_13 зустрічного автомобіля Део, який став пригальмовувати, зменшувати швидкість руху перед пішохідним переходом, надаючи дорогу пішоходу.

Згідно з даними висновку судової автотехнічної експертизи № 395/ат від 25.07.2014 р. в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля Рено, держномер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 повинен був керуватися вимогами п. 18.4 Правил дорожнього руху України, він мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.4 ПДР України. В діях водія автомобіля Рено ОСОБА_13 , з технічної точки зору, експертом вбачаються невідповідності вимогам п. 18.4 ПДР України. Причиною даної дорожньо-транспотної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія автомобіля Рено, держномер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 вимогам п. 18.4 ПДР України (т.1 а.с. 93-99).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_20 підтвердив наведені вище висновки експертизи, показав, що на підставі постанови слідчого він проводив автотехнічну експертизу по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_13 за ч.2 ст. 286 КК України. Всі вихідні дані, в тому числі і момент небезпеки для водія автомобіля Рено був заданий слідчим. Відеозапис відеореєстратора він не досліджував, оскільки не має допуску. Вважає, що в даному випадку зустрічні смуги руху проїзної частини вул.Закревського в м.Києві являються і сусідніми смугами.

Згідно з даними висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_14 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден, крововиливів в шкіру та м`які тканини нижніх кінцівок, лівої верхньої кінцівки, тулуба, відкритого багатоосколкового перелому кісток правої гомілки, відкритого лінійного поперечного перелому кісток лівої гомілки, закритого перелому кісток переднього півкільця тазу праворуч, закритого перелому кісток переднього півкільця тазу праворуч, крововиливу в заочеревну клітковину праворуч, ушкодження брижі тонкої кишки, наявність в порожнині очеревини близько 1400 крові, закритого перелому правої лопатки та правої ключиці, перелому 3-го ребра праворуч по прихребетній лінії без ушкодження пристінкової плеври, малокров`я внутрішніх органів, респіраторного дистрес-синдрому, порушення гемореології, некронефроза, травматичного шоку 3 ступеня, жирової емболії великого та малого кола кровообігу середнього ступеня, жирової емболії великого та малого кола кровообігу середнього ступеня, саден та крововиливу в м`які тканини голови. Смерть ОСОБА_14 настала внаслідок перелому кісток скелету, ушкодження внутрішніх органів, що супроводжувались кровотечею і обумовили розвиток масивної крововтрати, шоку. Приймаючи до уваги весь виявлений комплекс ушкоджень, що виник внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в різні її фази, і те, що не виявлено ушкоджень, які б не вписувались би в механізм дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням того факту, що смерть ОСОБА_14 настала внаслідок перелому кісток скелета, ушкодження внутрішніх органів, слід вважати, що вищевказаний комплекс ушкоджень, що обумовив смерть потерпілого, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між вищевказаним комплексом ушкоджень та настанням смерті вбачається прямий причинно-наслідковий зв`язок. Приймаючи до уваги характер та морфологію усіх виявлених ушкоджень, їх локалізацію та зовнішній вигляд, з урахуванням того, що трапилось, слід вважати, що в даному випадку мало місце дорожньо-транспортна пригода зіткнення рухомого автотранспортного засобу з пішоходом, який в момент зіткнення з транспортним засобом знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні, був повернутий правою задньо-бічною поверхнею тіла до транспортного засобу і первинний контакт з останнім прийшовся переважно по правій задньо-бічній поверхні тіла (а.с. 84-92).

З даних оглянутого в суді відеозапису, а також з даних протоколу перегляду відеозапису, вилученого з відеореєстратора, встановленого в автомобілі свідка ОСОБА_18 , який рухався за автомобілем під керуванням ОСОБА_13 , вбачається, що на зустрічній смузі проїзної частини вул.Закревского в м.Києві утворився затор, транспортні засоби стоять в ряд від перехрестя вулиць Закревського і Драйзера до нерегульованого пішохідного переходу навпроти будинку 27/2 по вул.Закревського. Коли автомобіль Рено перебуває на відстані не менше 50 метрів до вказаного нерегульованого пішохідного переходу (на рівні другою до переходу електроопори, що розташована праворуч від проїзної частини по ходу його руху), в зустрічній смузі перед пішохідним переходом зупиняється автомобіль Деу сірого кольору. Оглядовість пішохідного переходу на зустрічній смузі закривають транспортні засоби, що повільно по ній рухаються. Коли автомобіль Рено перебуває приблизно на рівні двох останніх автомобілів з ряду автомобілів, що зупинились в смузі зустрічного руху перед перехрестям вулиць Закревського і Драйзера, в полі зору з`являється чоловік, який через пішохідний перехід переходить проїзну частину, рухаючись зліва направо відносно руху автомобіля Рено в темпі швидкого кроку, виходить на смугу руху автомобіля Рено, який передньою лівою частиною здійснює на нього наїзд. Після цього автомобіль Рено починає гальмувати. При цьому, пішохід, перебуваючи на пішохідному переході, робить два кроки по зустрічній смузі і під час третього кроку його збиває автомобіль Рено (т.1 а.с. 78-82).

Аналіз наведених доказів, в їх сукупності, свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_13 , керуючи за викладених в установчій частині вироку обставин автомобілем Рено, в ситуації, що склалась на проїзній частині (скупчення машин в зустрічній смузі руху, яке обмежує огляд нерегульованого пішохідного переходу в зустрічній (сусідній) смузі), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, чим порушив п. 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, не відреагував на той факт, що перед пішохідним переходом в сусідній, зустрічній смузі зупинився автомобіль Деу, не зменшив швидкість, не зупинився, не впевнився у відсутності на пішохідному переході пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, чим порушив п. 18.4 Правил дорожнього руху України.

Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_16 в тій частині, що пішохід біг по пішохідному переходу, показання свідка ОСОБА_18 про те, що пішохід йшов швидким кроком, а потім побіг, оскільки вони спростовуються оглянутим в суді відеозаписом з відеореєстратора, що зафіксував факт ДТП, на якому чітко видно, як пішохід рухається по пішохідному переході швидким кроком, виходить на смугу зустрічного руху, робить два повних кроки і під час третього кроку його збиває автомобіль Рено, який рухається майже посередині своєї смуги.

З показань свідка ОСОБА_18 , з даних оглянутого в суді відеозапису, а також з даних протоколу перегляду відеозапису вбачається, що обвинувачений ОСОБА_13 став гальмувати тільки після наїзду на пішохода, що свідчить про те, що він, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу був неуважний, не помітив пішохода, який до наїзду на нього зробив декілька кроків по зустрічній смузі, не вживав заходів для зменшення швидкості руху або для зупинки.

В Правилах дорожнього руху України не визначено поняття сусідньої смуги руху, але, виходячи з даних протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми ДТП, фототаблиць (т.1 а.с. 52-63), з показань допитаних експертів-автотехніків, суд вважає, що в даному випадку зустрічні смуги проїзної частини вул.Закревського в м.Києві являються сусідніми.

Суд критично ставиться до висновку автотехнічного експертного дослідження, складеного 8.10.2014 р. експертом ОСОБА_21 , з якого вбачається, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля Рено, держномер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.4, 13.3, 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що він не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_14 шляхом застосування екстреного гальмування керованого ним автомобіля Рено, що в даній дорожній обстановці в його діях невідповідності вимогам п.п. 13.3, 12.3 ПДР з технічної точки зору не вбачається (т.1 а.с. 182-194), до показань експерта ОСОБА_22 , який підтвердив свої висновки, до висновку комплексної судової автотехнічної та фототехнічної експертизи, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля Рено повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 13.3, 18.1 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору в його діях невідповідності вимогам п.п. 13.3, 18.1 ПДР, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається, а дії пішохода ОСОБА_14 , з технічної точки зору, не відповідали вимогам п.п. 4.10, 4.14 «а», «б» Правил дорожнього руху України та вказана невідповідність знаходиться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, до показань допитаних в суді експертів ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , які підтвердили висновки зазначеної експертизи, оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, в їх сукупності, сумніватися в об`єктивності яких у суда немає підстав.

Доводи захисту про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася виключно з неуважності, з необачності пішохода, являються необґрунтованими, оскільки пішохід переходив проїзну частину у встановленому місці, в темпі швидкого кроку, відповідно до

Правил дорожнього руху України пішохід має право на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами.

Водій ОСОБА_13 під час керування транспортним засобом, виконуючи вимоги п.п. 2.3»б», 18.4 Правил дорожнього руху України, повинен був виявити і мав можливість попереду, по ходу його руху пішохідний перехід, позначений дорожніми знаками і розміткою «зебра», на якому пішоходів зі свого місця не бачив, у зв`язку з чим він не повинен був керуватися п. 18.1 Правил дорожнього руху України, але, враховуючи, що пішохідний перехід на зустрічній смузі з його місця не оглядався із-за скупчення в зустрічній смузі автомобілів, що перед пішохідним переходом в сусідній смузі, в зустрічному напрямку зменшив швидкість, а потім і зупинився автомобіль Деу, він повинен був проявити уважність, оцінити дорожню обстановку і передбачати, що на пішохідному переході на зустрічній смузі можуть перебувати пішоходи (дитина, пішохід на інвалідній колисці і т.д.), а тому повинен був проявити уважність, зменшити швидкість руху, а в разі необхідності зупинитися, і, таким чином, уникнути наїзду на пішохода.

Про те, що обвинувачений ОСОБА_13 не вживав таких заходів свідчать дані відеозапису, з яких вбачається, що ОСОБА_13 став гальмувати тільки після наїзду на пішохода.

Дії ОСОБА_13 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України, оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

В якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , суд визнає часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, який не судимий, характеризується позитивно, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, наведену пом`якшуючу його покарання обставину, і вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді позбавлення волі.

Також, враховуючи конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, суд призначає ОСОБА_13 додаткове покарання, передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України, у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов прокурора в інтересах Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги про стягнення з ОСОБА_13 3641,71 грн. витрат на лікування ОСОБА_14 , підлягає задоволенню, оскільки позовні вимоги прокурора являються законними і обґрунтованими, підтверджуються даними довідки КМКЛШМД.

Потерпіла ОСОБА_9 подала позовну заяву про стягнення з ОСОБА_13 моральної шкоди в сумі 500000 грн. При визначенні розміру завданої потерпілій ОСОБА_9 моральної шкоди, суд враховує ступінь спричиненого їй болю, характер і обсяг страждань, яких вона зазнала у зв`язку із втратою рідної людини чоловіка, порушення звичайного ритму життя, неможливість відновлення втраченого, психічний та психологічний стан потерпілої внаслідок загибелі чоловіка, те, що вона вимушена звертатися за допомогою до лікарів психіатра та невропатолога, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд оцінює завдану моральну шкоду потерпілій ОСОБА_9 в 300000 грн. Під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_13 добровільно сплатив ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн., тому суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в сумі 250000 грн.

Суд стягує з ОСОБА_13 судові витрати за проведення автотехнічної експертизи.

Питання з речовим доказом суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Початок строку покарання ОСОБА_13 обчислювати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги 3641,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 на користь потерпілої ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 250000 грн.

Стягнути з ОСОБА_13 судові витрати в доход держави в сумі 614,90 грн. (а.с. 93).

Речовий доказ автомобіль Рено, держномер НОМЕР_1 , переданий на зберігання ОСОБА_13 , залишити в його розпорядженні.

Обрати ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили міру запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши його прибувати за першою вимогою до суду, не відлучатися з м.Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя -