Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддів:ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року в кримінальному провадженні № 0000631 щодо зазначеної особи,

у с т а н о в и в:

У касаційній скарзі, як випливає з її змісту, засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження через відсутність події кримінального правопорушення, мотивуючи це невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця стм Знаменки Новомосковського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_2, зареєстрованого АДРЕСА_1,

засуджено за ч. 3 ст. 153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.

Ухвалено стягнути із засудженого на користь потерпілої ОСОБА_5 15 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання щодо речових доказів.

ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 03 липня 2013 року приблизно о 16.00 год. у житловому будинку на АДРЕСА_2, скориставшись тим, що в кімнату, де він постійно проживав, зайшла малолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, вчиняючи щодо неї обманні дії та використовуючи її малолітній вік, внаслідок чого вона не могла розуміти характеру та значення вчинюваних з нею дій, задовольнив статеву пристрасть неприродним способом.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом перевірки судів першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку не підлягають, оскільки з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 КПК України невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, неповнота судового розгляду не є підставою для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Твердження засудженого про його невинуватість в задоволенні статевої пристрасті неприродним способом є безпідставними, оскільки протилежні висновки суду в цій частині ухвалено у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, місцевий суд зробив на підставі показань допитаної в порядку ст. 225 КПК України малолітньої потерпілої ОСОБА_5, яка детально відповідно до свого віку та розвитку розповіли про протиправні дії щодо неї засудженим. Показанням потерпілої суд дав оцінку в сукупності та взаємозв'язку з іншими доказами, а саме: з показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, з даними висновків судових експертиз, проведених у кримінальному провадженні, та іншими доказами.

Визнавши вказані докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення і правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 153 КК України .

Вважати, що потерпіла та свідки обмовили ОСОБА_4, а матеріали провадження сфальсифіковано немає підстав.

При вирішенні цивільного позову, місцевий суд відповідно до вимог ст. 129 КПК України, виходячи із засад розумності та справедливості, визначив його в сумі 15 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, достатньою мірою обґрунтувавши це рішення.

Крім того, аналогічні за змістом доводи сторони захисту на обґрунтування скасування судових рішень і закриття кримінального провадження були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який із наведенням мотивів спростування визнав їх неспроможними. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України .

Жодних даних, які би свідчили, що у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 було допущено неправильне застосування кримінального закону чи істотне порушення кримінального процесуального, що перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, не встановлено.

Отже, переконливих доводів щодо необхідності скасування вироку місцевого суду й ухвали апеляційного та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 з касаційної скарги не убачається, тобто підстав для задоволення скарги немає, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 зазначеного Кодексу.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд

постановив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Старосинявського районного суду Хмельницької області від 25 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 16 квітня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8ОСОБА_9ОСОБА_10