Справа № 500/6528/14-к
Провадження № 1-кп/500/74/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 травня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження:

група прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник адвокат ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 50001454 від 15 травня 2014 року відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Олексіївка Ленкоранського району республіки Азербайджан, без громадянства, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 09 квітня 1999 року Одеським обласним судом за ст.ст. 143 ч. 2, 79 ч. 1, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 45 КК України, з іспитовим строком на 1 рік та штрафом в розмірі 680 грн.; 07 грудня 2001 року Апеляційним судом Одеської області за ст.ст. 93 п.п. «а», «в», «и», 142 ч. 3, 140 ч. 3, 229-6 ч. 2, 42 КК України до 13 років позбавлення волі, 15 серпня 2014 року обраний запобіжний захід тримання під вартою

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 186 ч. 2, 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 за негативну поведінку у місцях позбавлення волі Бєлозерським районним судом Херсонської області 09 вересня 2013 року встановлено адміністративний нагляд строком на 24 місяці і покладено наступні зобов`язання:

стати на облік та проходити реєстрацію в органах внутрішніх справ за місцем мешкання три рази на місяць,

заборонити вихід з місця проживання з 22 години до 06 години ранку,

заборонити виїзд за межі території обслуговування РВ УМВС без дозволу керівництва відділу,

але він умисно порушив правила адміністративного нагляду, тобто без поважних причин у визначений строк (до 06 жовтня 2013 року), з метою ухилення від адміністративного нагляду, не з`явився до визначеного ним місця мешкання та не став на облік до Ізмаїльського МВ ГУМВС України в Одеській області.

Окрім того, 15 травня 2014 року приблизно о 07 годині 25 хв. ОСОБА_6 умисно, з корисливих мотивів, повторно, з метою відкритого заволодіння чужим майном, знаходячись біля дитячої поліклініки м. Ізмаїла, розташованої по пр. Суворова, 69 в м. Ізмаїл, застосував у відношенні ОСОБА_5 , який у той час проходив біля вказаної поліклініки, насилля, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, яке виразилось в нанесенні останньому 2 ударів кулаком в область обличчя, чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді садна лівої виличної області обличчя та забій м`яких тканин 4-го пальця кисті правої руки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Від вказаних ударів та отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_5 впав на землю, а ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного наміру направленого на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 до кінця вирвав з рук потерпілого барсетку в якій знаходилися:

грошові кошти на суму 300 грн.,

талони на бензин марки «А-92» ООО «Алвас» на 10 та 20 літрів загальним об`ємом 300 літрів вартістю 14,6 гривень за 1 л. загальною вартістю 4380 грн.,

які належали потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв йому матеріальну шкоду на загальну суму 4680 грн., після чого з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним за ст. 395 КК України визнав частково, за ст. 186 ч. 2 КК України винним себе не визнав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 пояснив, що 3 жовтня 2013 року був звільнений з місць позбавлення волі і виїхав до міста Ізмаїл де проживав до засудження. Приїхавши до м. Ізмаїл він став проживати в кв. АДРЕСА_2 він на облік не став незважаючи на те, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд. Він вважав, що встати на облік, як особа відносно якої встановлений адміністративний нагляд, він має в с. Олексіївка Ленкоранського району Азербайджану. Але до Азербайджану він виїхав не зміг, оскільки в нього не було документів, що підтверджують його будь-яке громадянство. ОСОБА_6 крім того пояснив, що про встановлення відносно нього адміністративного нагляду під час звільнення з місць позбавлення волі він повідомлений не був, на засіданні суду не був. Але від матері, яка проживає в Азербайджані він дізнався, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд.

Що стосується обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України ОСОБА_6 пояснив, що цей злочин він не скоював. У невідомого громадянина він в літку 2014 року придбав талона на пальне, які потім продав. Про те, що талони на пальне викрадені він не знав. Потерпілого він не знає, ніколи з ним не зустрічався, а тім паче не грабував. В той час, коли, зі слів потерпілого, стався напад він знаходився дома, про що в судовому засіданні дали пояснення свідки.

Незважаючи на часткове визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 його провина підтверджується наступним дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 15 травня 2014 року приблизно о 07 годині 25 хв. він проходив біля дитячої поліклініки, яка розташована по пр. Суворова, 69 в м. Ізмаїл. До нього підійшов незнайомий чоловік, який наніс йому 2 удари кулаком в область обличчя, чим заподіяв йому тілесні ушкодження. Від ударів він впав на землю, а незнайомий чоловік вирвав з його рук барсетку, в якій знаходились: грошові кошти на суму 300 грн., талони на бензин марки «А-92» ООО «Алвас» на 10 та 20 літрів загальним об`ємом 300 літрів вартістю 14,6 гривень за 1 л. загальною вартістю 4380 грн., чим йому заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 4680 грн. В подальшому в міліції він впізнав ОСОБА_6 як особу, яка його пограбувала.

Заявою потерпілого ОСОБА_5 про скоєнь відносно нього злочину.

Протоколом огляду місця події від 15 травня 2014 року.

Висновком експерта № 402 від 5 вересня 2014 року, згідно якого ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у вигляді садна лівої виличної області обличчя та забій м`яких тканин 4-го пальця кисті правої руки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13 серпня 2014 року згідно якого ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_6 , як особу яка його пограбувала.

Поясненнями свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що приблизно в серпні - вересні 2014 року придбав у ОСОБА_6 талон на 20 літрів пального «А 92» ООО «Алвас», але коли приїхав на заправку, його повідомили, що талон був раніш викрадений.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 6 серпня 2014 року згідно якого ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як особу у якої придбав талон на пальне.

Рапортом ст. дільничого інспектора Ізмаїльського МВ УМВД України в Одеській області ОСОБА_10 від 13 серпня 2014 року про те, що ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення вол на облік в Ізмаїльському МВ УМВС України в Одеській області не став, незважаючи на те, що відносно нього встановлено постановою суду адміністративний нагляд.

Аналогічним рапортом дільничного інспектора Ізмаїльського МВ УМВС України в Одеській області ОСОБА_11 від 23 жовтня 2013 року.

Постановою Білозерського районного суду від 9 вересня 2013 року про те, що відносно ОСОБА_12 . Встановлений адміністративний нагляд строком на 24 місяця.

Таким чином, суд вважає, що зазначені докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.

Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст.ст. 186 ч. 2, 395 КК України, оскільки ОСОБА_6 вчинив:

відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто грабіж - злочин, передбачений ст. 186 ч. 2 КК України,

неприбуття без поважних причин в встановлений строк до обраного місця проживання особою, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі - злочин, передбачений ст. 395 КК України.

Суд не може погодитися з доводами захисту та обвинуваченого про те, що в діях ОСОБА_6 не має складу злочину передбаченого ст. 395 КК України оскільки він не брав участі в судовому засіданні при розгляді питання про встановлення адміністративного нагляду, не знав, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд, після звільнення з місць позбавлення волі мав приїхати в с. Олексіївка Ленкоранського району Азербайджану з наступних підстав.

Постанова Білозерського районного суду від 9 вересня 2013 року про встановлення відносно ОСОБА_6 адміністративного нагляду набрала законної сили, ніким не оскаржена. За змістом постанови ОСОБА_6 був повідомлений про те що відносно нього встановлений адміністративний нагляд, та про право на оскарження постанови.

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_6 , який виданий 15 грудня 1993 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, він зареєстрований в АДРЕСА_3 . Ніяких відмиток про те, що він є громадянином Азербайджану, зареєстрований в Азербайджані, проживає там в копу паспорту не має.

Та обставина, що ОСОБА_6 повідомив при звільненні з місць позбавлені волі, що він має намір виїхати до Азербайджану для проживання там, судом до уваги прийнята бути не може, оскільки він знав, що для перетиння кордону необхідне один із документі: внутрішній чи закордонний паспорт громадянина України, паспорт громадянина Азербайджану, або іншої держави, якого в нього не було, про що не заперечує сам обвинувачений.

До засудження він постійно проживав в м. Ізмаїл, кули і виїхав після звільнення з місць позбавлення волі і став проживати.

Згідно акту, який складений 3 жовтня 2013 року ОСОБА_6 оголошено, що відносно нього встановлений адміністративний нагляд, але він відмовився підписувати акт, що свідчить про те, що обвинувачений знав і був повідомлений про встановлення відносно нього адміністративного нагляду.

Що стосується посилання обвинуваченого та захисту на те, що ОСОБА_6 не скоював злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, то суд вбачає, що ці посилання свого підтвердження не знайшли і спростовуються поясненнями потерпілого, свідків, іншими дослідженими судом доказами.

Суд вважає, що винність ОСОБА_6 в об`ємі пред`явленого звинувачення за ст. 186 ч. 2 КК України встановлена сукупністю доказів досліджених і перевірених судом.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілим ОСОБА_5 , свідком ОСОБА_9 . Даних про яку-небудь їх зацікавленість в результаті справи не встановлено, їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам, відомості про яких містяться в інших зібраних у справі доказах.

Поясненні свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про те, що ОСОБА_6 з 6 години ранку до 8 години ранку пив каву за місцем проживання і не мав змоги буди на місці події, судом до уваги прийняті бути не можуть оскільки вказані свідки не можуть назвати точну дату, час, місяць, рік коли вони бачили ОСОБА_6 під час вживання їм кави.

При призначенні покарання суд, відповідно до ст.ст. 65 - 67 КК України враховує характер і міру громадської небезпеки вчинених злочинів, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання.

Обставин, які б згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом встановлено не було.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить часткове визнання своєї провини обвинуваченим, розкаяння в скоєнні злочину, який він частково визнає.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, відсутності тяжких наслідків вчиненого ним правопорушень, думки потерпілого, керуючись вимогами карного закону і передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 , можливо без ізоляції від суспільства, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України - звільнення від відбуття покарання з випробувальним терміном.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винним за ст.ст. 186 ч. 2, 395 КК України і призначити йому покарання:

за ст. 186 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років,

за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на шість місяців.

Згідно ст. 70, 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 визначити шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким і остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років.

Запобіжний захід до набирання законної сили вироку відносно ОСОБА_6 змінити з утримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з під варти в залі суду.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши випробувальний термін три роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти їх про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд впродовж 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 в той же термін з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1