Справа № 143/182/14-к
Провадження №11-кп/772/913/2014
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2014 р.

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянув « 30» грудня 2014 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження № 0000009 щодо
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця АДРЕСА_1 ,
українця,
у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
потерпілої : ОСОБА_7
представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8
прокурора: ОСОБА_9
за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від «13» жовтня 2014 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Встановлено засудженому ОСОБА_6 іспитовий строк тривалістю 2 роки та згідно ст. 76 КК України покладено на засудженого обов`язки:
- повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишено без змін особисте зобов`язання.
Цивільний позов задоволено в повному обсязі та стягнуто із засудженого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 4 994 грн. 00 коп. на відшкодування матеріальної і 5 000 грн. 00 коп. суми заподіяної моральної шкоди, та 3000 грн. 00 коп., як витрат потерпілої на оплату юридичної допомоги адвоката, а всього 12 994 грн. 00 коп.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 2 155 грн. 56 коп.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, 23 жовтня 2012 року о 10 год.30 хв. в м. Липовець Вінницької області ОСОБА_6 керував технічно справним трактором марки «МТЗ-80» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був обладнаний навісним агрегатом (плугом). ОСОБА_6 рухаючись по другорядній (польовій) дорозі, мав намір переїхати через головну проїзну дорогу вулицю Столяровського, для того щоб в послідуючому продовжити рух по вулиці Іллінецькій. Оскільки вулиця Іллінецька розташована не навпроти другорядної (польової) дороги, а зміщена вправо на 24 метри, то ОСОБА_6 слід було, переконавшись у відсутності транспорту, виїхати на праву сторону проїзної частини дороги, проїхати 24 метри і пропустивши зустрічний транспорт здійснити маневр повороту наліво, тобто на вулицю Іллінецьку. Натомість ОСОБА_6 став зразу пересікати головну дорогу і рухаючись по зустрічній смузі руху, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки для інших учасників дорожнього руху, вчинив зіткнення з автомобілем «зАЗ Деу Ланос» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався по належній полосі у зустрічному напрямку під керуванням водія ОСОБА_11 , внаслідок чого, згідно акту судово-медичного дослідження № 2913 від 04 грудня 2012 року пасажир зазначеного автомобіля потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3,4,5 го ребер зліва по підпахвинним та лопаточній лініям, 4-тої п`ясної кістки правої кисті, закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку, саден на обличчі, забитої рани 1У пальця правої кисті та множинних саден на правій кисті, які за своїм характером потягли тривалий розлад здоров`я ( понад 21 день) і належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Прокурор у кримінальному провадження ОСОБА_10 в своїй апеляційні скарзі ставить питання про зміну вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.10.2014 року у справі ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а саме в частині рішення щодо заходу забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили, залишив без змін запобіжний захід особисте зобов`язання, однак не врахував обставину, що під час досудового розслідування та судового розгляду, до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання , не застосовувався.
В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку Погребищенського районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2014 року щодо нього, в зв`язку із неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вважає, що фактичні обставини справи, на які послався суд першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, так як вирок суду побудовано лише на показах свідка ОСОБА_11 та потерпілої ОСОБА_12 .Стверджує, що в момент зіткнення трактор, яким він керував стояв і зупинився він на відстані більше 100 метрів до автомобіля ОСОБА_11 . Висновки експертів також вважає суперечливими та такими, які не відповідають фактичним обставинам справи
Також обвинувачений зазначив в апеляційній скарзі, що судом задоволено позов потерпілого та стягнуто з нього 4 994 грн. матеріальної шкоди та 5 000 грн. моральної шкоди та 3 000 грн. витрат на оплату праці адвоката. Стягнення даних збитків, як вважає обвинувачений, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.
В судове засідання обвинувачений ОСОБА_6 не з`явився з невідомих причин, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи щодо нього, відповідно до поштового повідомлення, а тому апеляційний суд порадившись, вирішив розглядати кримінальну справу щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у його відсутність.
Заслухавши доповідача, потерпілу ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , та вважають вирок суду законним та обґрунтованим, думку прокурора про законність вироку щодо ОСОБА_6 , разом із резолютивної частини вироку підлягає виключенню вказівка щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню у повному обсязі, а апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню н6е підлягає.
Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винності ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого являється заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, - є обґрунтованими.
Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_6 що судове слідство проведені неповно, не об`єктивно та упереджено, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на припущеннях та на суперечливих і недостатніх, зібраних з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства, доказах є безпідставними.
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що органами досудового слідства і судом по даній справі дотримано вимог кримінально-процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини.
Викладені у вироку висновки суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та детально викладеними у вироку доказами, яким суд дав всебічну і об`єктивну оцінку в їх сукупності та взаємозв`язку.
Суд ретельно перевіряв у судовому засіданні доводи обвинуваченого ОСОБА_6 аналогічні тим, які викладені в апеляційній скарзі, про те, що він не вчиняв інкримінованого йому злочину та що він не порушував правил дорожнього руху України.
Так, зокрема, мотивуючи висновки про винність ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого являється заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження, суд першої інстанції обґрунтовано послався на показання потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що 22 жовтня 2012 року їй зателефонував знайомий, якому було відомо, що вона збирається їхати у м. Київ і повідомив, що наступного дня 23 жовтня 2012 року до Києва їде попутній автомобіль. Цього ж дня о 10 годині 30 хвилин, вона разом із незнайомим їй до цього водієм ОСОБА_11 , на автомобілі «ЗАЗ Деу Ланос» їхали у напрямку Києва. При виїзді із м. Липовець Вінницької області, на відстані приблизно 150 метрів вона побачила трактор синього кольору, який стояв з лівої сторони проїзної частини дороги. Швидкість автомобіля була не великою. Потім вона відволіклася поглядом в низ на мобільний телефон і в цей час почула крик водія ОСОБА_13 : «Куди ти їдеш», який намагався екстрено затормозити. Піднявши голову, вона прямо перед автомобілем на смузі їхнього руху побачила трактор. За цим послідував удар передньою частиною автомобіля в праве переднє колесо трактора, внаслідок чого автомобіль загорівся. Під час дорожно-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження і змушена була тривалий час лікуватися, внаслідок чого втратила роботу і понесла значні матеріальні та моральні витрати.
Відповідно з показів свідка ОСОБА_11 , які він давав в суді першої інстанції, вбачається, що 23 жовтня 2012 року він на власному автомобілі «ЗАЗ Деу Ланос» виїхав із м. Вінниці в напрямку м. Київ через м. Іллінці. На передньому сидінні пасажира їхала ОСОБА_7 . О 10 годині 30 хвилин при виїзді із м. Липовець Вінницької області, на відстані приблизно 200 метрів він побачив трактор, який стояв з лівої сторони проїзної частини дороги і пропускав транспорт, що рухався по головній дорозі. При цьому він бачив, як водій трактора пропустив автомобіль «Камаз», що рухався спереду у попутному йому напрямку на відстані близько 200 метрів. Швидкість його автомобіля була не більшою за 60 км./год., тому що він виїзжав з населеного пункту. Коли він наблизився до трактора на відстань 15-20 метрів, то трактор раптом став переїзжати дорогу на протилежний бік зліва направо і перегородив смугу його руху. Об`їхати трактор зліва по смузі зустрічного руху не було можливості, тому що трактор був обладнаний навісним плугом. Тут же він став екстрено тормозити, але автомобіль продовжував рухатись юзом, після чого послідував удар передньою частиною автомобіля в праве переднє колесо трактора, внаслідок чого автомобіль загорівся. До самого зіткнення трактор продовжував рухатись і повністю зупинився лише після удару.
Крім того, вина ОСОБА_6 також підтверджується, як вірно зазначено у вироку:
· протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 23 жовтня 2012 року, планом схемою та фото таблицею, на яких зафіксоване місце розташування трактора «МТЗ 80», а саме на смузі руху автомобіля «ЗАЗ Деу Ланос» ( а.с. 62-71).

· протоколом огляду трактора «МТЗ -80» від 23 жовтня 2012 року, в якому зазначені механічні пошкодження внаслідок зіткнення ( а.с. 74);

· протоколом огляду автомобіля «ЗАЗ Деу Ланос» від 23 жовтня 2012 року, в якому зазначено про його знищення вогнем, внаслідок ДТП та актом про пожежу , в якому вказується, що причиною виникнення пожежі є дорожньо транспортна пригода ( а.с. 75, 78);

· актами судово-медичного дослідження № 2913 від 4 грудня 2012 року і № 62 від 5 лютого 2013 року, згідно яких потерпіла ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3,4,5-го ребер зліва по під пахвинним та лопаточній лініям, 4-тої п`ясної кістки правої кисті; закритої черепно-мозкової травми - струсу головного мозку, саден на обличчі, забитої рани ІУ пальця правої кисті та множинних саден на правій кисті, які за своїм характером потягли тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), належать до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) і по давності могли бути спричинені 23 жовтня 2012 року. (а. с. 81 - 82, 83-84 );

Відповідно до висновку експерта № 138а від 1 червня 2013 року, в діях водія автомобіля «ЗАЗ Деу Ланос» ОСОБА_11 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди.
У дорожній ситуації, що склалася, водій ОСОБА_6 , рухаючись на керованому ним тракторі «МТЗ -80», перед здійсненням маневру, не переконався в безпеці таких дій, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Деу Ланос». Такі дії водія трактора «МТЗ -80» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди. Невідповідність дій водія ОСОБА_6 вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди ( а.с. 105-117).
Як вбачається з висновку експерта № 15а від 11 січня 2013 року, у дорожній ситуації, що склалася, водій трактора «МТЗ 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість запобігти даній дорожньо транспортній події шляхом виконання вимог п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України. У дорожній ситуації, що склалася, водій автомобіля «ЗАЗ Деу Ланос», держаний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_14 не мав технічної можливості попередити зіткнення з трактором «МТЗ 80». У дорожній ситуації, що склалася, дії водія трактора «МТЗ-80» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо транспортної пригоди ( а.с. 119-121).
Апеляційний суд не бере до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_6 , вказані в апеляційній скарзі щодо того, що під час руху двигун керованого ним трактора несподівано заглух і його трактор зупинився на зустрічній смузі руху головної дороги, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Деу Ланос», так як вони спростовуються показами потерпілої ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_11 , які пояснювали, що коли вони наблизилися до трактора, то трактор раптом став переїзжати дорогу на протилежний бік зліва направо і перегородив смугу їхнього руху.
Дані покази підтвердила в судовому засіданні Апеляційного суду потерпіла ОСОБА_7 .

Крім того, суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_15 , про те, що він бачив як з другорядної дороги рухався трактор з навісним плугом, який наблизившись до головної дороги, зупинився і пропустив автомобіль «Камаз», а потім навскіс у праву сторону по ходу його руху, став переїзжати головну дорогу на протилежний бік, проте не доїхавши до кінця, трактор зупинився на проїзній частині дороги, так як дані показання під час проведення досудового розслідування на протязі майже двох років він не давав, а дав лише на судовому слідстві по проханню обвинуваченого ОСОБА_6 .
Тим паче ці показання спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 .
Апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженню підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно п. 1 ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання являється запобіжним заходом, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження.
Судом першої інстанції в резолютивній частині вироку зазначено, що запобіжний захід відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили залишено без змін особисте зобов`язання, разом з тим судом не враховано ту обставину, що під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не застосовувався.
Міра покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначена з врахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з врахуванням особи обвинуваченого, і є достатньою для його виправлення та перевиховання.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, заперечення обвинуваченого викладені в апеляційній скарзі щодо цивільного позову не підлягають до задоволення.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 418, 419 КПК України , суд
У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , - задовольнити у повному обсязі.
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 13.10.2014 року щодо ОСОБА_6 , - змінити.
Виключити із резолютивної частини вироку вказівку щодо запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .
В решті вирок щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4