Справа № 1-113/08
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2008 р. Тячівський районний суд Закарпатської області в
головуючого Гримут В.І.
при секретарі Тиводар Г.М.
з участю прокурора Бодня В.П.
розглянувши у відкритому судовому
засіОСОБА_3ні в залі суду в м. Тячів справу про обвинувачення,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., уродженця с. Глибокий Потік
мешканця АДРЕСА_1, громадянина України,
одруженого, має неповну середню освіту, сезонного робітника, раніше
не судимого,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2р.н., уродженця та мешканця
АДРЕСА_2громадянина України, не одруженого,
має неповну середню освіту, сезонного робітника, раніше не судимого,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.,
уродженця та мешканця АДРЕСА_3, громадянина України, не
має неповну середню освіту,
раніше не судимого, сезонного
робітника, усіх трьох у злочині передбаченому ст. 296 ч.2 КК України ,
21 січня 2007 року, близько 5-ї години,
знаходячись в с. Ганичі по вул. І. Франка, підсудні ОСОБА_3, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, грубо порушуючи громадський
порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи елементарні правила
поведінки, діючи з особливою зухвалістю
безпричинно пристали до ОСОБА_7,
повалили його на землю де нанесли йому по кілька ударів руками та ногами по різних
частинах тіла причинивши легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.
Підсудні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому
засіданні свою вину визнали повністю і розкаялися у вчиненому. Пояснили, що критичного дня вони разом з
ОСОБА_3 були у гостях у свого знайомого, який проживає в с. Ганичі, де
вживали спиртні напої. Повертаючись додому під ранок, почули позаду голос
незнайомого їм чоловіка, це був потерпілий ОСОБА_7, який питав що вони тут
роблять. Потім ОСОБА_7 попросив у них закурити.
Між потерпілим і ОСОБА_3 виникла суперечка і вони почали штовхатися. Тоді ОСОБА_1 наніс ОСОБА_7 дар в голову від якого той упав
на землю. Всі троє разом нанесли
лежачому потерпілому по кілька ударів руками та ногами по різних частинах тіла.
Через декілька днів після цього ОСОБА_1 зі своєю матір'ю та ОСОБА_3 пішли до
ОСОБА_7 додому, вибачилися та відшкодували йому заподіяну моральну шкоду.
Підсудний ОСОБА_3 свою вину не визнав. Пояснив, що дійсно був з ОСОБА_1 та ОСОБА_3
коли відбувалася бійка між ними та потерпілим, однак участі у ній не приймав і ударів ОСОБА_7 не наносив.
Просив вибачення у потерпілого та давав йому гроші у рахунок компенсації за
моральну шкоду за те, що був присутній при бійці і за те, що бійка почалася з
його сварки з потерпілим. На досудовому слідстві він не давав показання що бив
потерпілого. Чому у протоколі записано інакше пояснити не може.
Розглянувши матеріали кримінальної справи суд приходить до висновку, що
вина підсудних ОСОБА_1,ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні хуліганських дій доведена повністю. Крім показань ОСОБА_1 та ОСОБА_2 це стверджується
наступними доказами.
Так потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав, що 21 січня 2007 року близько
5-ї години він разом з своєю дружиною
повертався з весілля. Дружина йшла перша, а він дещо відстав. На вулиці Франка
він наздогнав кількох чоловіків які розмовляли між собою на румунській мові. Не
пам'ятає чи просив у них сигарети. Пам'ятає, що вони почали його
бити по різних частинах тіла. Коли отямився то
пішов до своєї матері, яка проживає поблизу щоб помитися від крові. Там
його знайшла дружина, якій він розповів що його побили хлопці, які розмовляли
між собою на румунській мові. На другий день він написав відповідну заяву у
міліцію. Через кілька днів до нього додому прийшли ОСОБА_1, з своєю матір'ю та
ОСОБА_3, які відшкодували йому заподіяну шкоду у сумі 150 доларів США кожний, і попросили вибачення за вчинене. Він
до них претензій не має і просить їх суворо не карати.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіОСОБА_3ні дала аналогічні показання.
З показань свідка ОСОБА_8 даних у судовому
засіОСОБА_3ні вбачається, що вона є матір'ю ОСОБА_1. В січні
2007 року її син повідомив їй, що
він разом з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 21 січня 2007 року в с. побили
ОСОБА_7 і за це їх шукає міліція. Тоді вона разом з сином та ОСОБА_3, пішли до ОСОБА_7 додому і відшкодували йому заподіяну шкоду та
вибачилися перед ним.
Показаннями свідкаОСОБА_9 даних ними на
досудовому слідстві і оголошеними у судовому засіОСОБА_3ні у зв'язку з її
неявкою стверджено, що в кінці січня 2007 р. вона разом із своїм чоловіком
прийшли у гості до ОСОБА_7 У той час
туди ж прийшов ОСОБА_1 з матір'ю та ОСОБА_3 Вони відшкодували ОСОБА_7 шкоду заподіяну під час бійки і попросили у
Актом судового медичного обстеження та висновком судової
медичної експертизи стверджено, що у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у
вигляді множинних забоїв м'яких тканин
голови, обличчя, правої половини грудної клітки, перелому кісток спинки носа, а
також струс головного мозку, які відповідають строку виникнення 21.01.2007 р. і відносяться до групи легких
тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я (а.с.21,95).
Версію підсудного ОСОБА_3 про те що він не наносив потерпілому удари суд до уваги не
бере, так як вона спростовується показаннями як ОСОБА_1 та ОСОБА_2 даними ними,
як на досудовому слідстві так і в судовому засіОСОБА_3ні, так і показаннями
самого ОСОБА_3 даними ним на досудовому слідстві у присутності захисника (а.с.
Дії підсудних ОСОБА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 суд кваліфікує
за ч. 2 ст. 296 КК України по кваліфікуючій ознаці - хуліганство, тобто грубе
порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що
супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб. Під особливою
зухвалістю суд розуміє факт нанесення підсудними потерпілому тілесних
ушкоджень. Разом з тим суд вважає за необхідне виключити з обвинувачення таку
кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину з винятковим цинізмом, так як під час
розгляду справи ця кваліфікуюча ознака свого підтвердження не знайшла.
Обираючи міру покарання підсудним суд враховує обставини,
які пом'якшують покарання: характеризуються позитивно, вчинили злочин вперше,
молоді за віком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свою вину визнали повністю і щиро розкаюються
у вчиненому, матеріальну та моральну шкоду заподіяну потерпілому відшкодували,
ОСОБА_1 має на утримання дитину 22.11.2007 р.н., потерпілий просить не карати
їх суворо; а також обставину, що обтяжує покарання: вчинили злочин у стані
алкогольного сп'яніння.
Враховуючи особу кожного з підсудних, тяжкість вчиненого
ними злочину та наявність у кожного кількох пом'якшуючих обставин, їхню
поведінку після вчинення злочину та прохання потерпілого суд приходить до
висновку, що їхнє виправлення можливе без ізоляції від суспільства і тому є
можливість призначити їм покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 296 КК України
з іспитовим строком, яке буде достатнім і розумним.
За таких обставин керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України
суд,
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України і призначити
йому покарання у вигляді обмеження волі на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1І.І. від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього судом обов'язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_1
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи цієї системи про зміну
місця проживання або роботи.
ОСОБА_3, визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України і призначити
йому покарання у вигляді обмеження волі на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_3 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього судом обов'язки.
Покласти на засудженого ОСОБА_3
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи цієї системи про зміну
місця проживання, або роботи.
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого
ч. 2 ст. 296 КК України і призначити
йому покарання у вигляді обмеження волі на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від призначеного йому покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину та виконає
покладені на нього судом обов'язки.
Покласти на засудженого
не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи та повідомляти органи цієї системи про зміну
місця проживання, або роботи.
Запобіжний захід щодо засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 залишити попередній - підписку про невиїзд до вступу вироку в законну
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Закарпатської
області на протязі 15 діб з моменту його проголошення через Тячівський районний
суд.
Головуючий Гримут