Єдиний унікальний номер 725/4717/14-к
Номер провадження 1-кп/725/184/14
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.01.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження за №0000978 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Рідківці, Новоселицького району Чернівецької області, проживаючого АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) при наступних обставинах.

Так, 30 червня 2014 року, приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись в будинку АДРЕСА_2 , скориставшись неуважністю власника будинку ОСОБА_5 , таємно викрав зі столу мобільний телефон останнього марки «Самсунг Е1200» ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 300 гривень, в якому знаходилась сім-карта «МТС» № НОМЕР_2 , вартістю 10 грн., на рахунку якого знаходились кошти в сумі 20 грн.. а всього на загальну суму 330 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаюються у вчиненому, підтвердивши викладені в обвинуваченні обставини вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення. Просив суворо його не карати. Визнав заявлений потерпілим цивільний позов на суму 330 грн. та вказав, що в подальшому відшкодує завдану потерпілому матеріальну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_5 будучи допитаним в ході судового розгляду суду показав, що усі обставини щодо вчинення відносно нього злочинних дій, викладені в обвинуваченні відповідають дійсності. Обвинуваченим йому було завдано матеріальну шкоду на суму 330 грн., яку просив стягнути на свою користь, оскільки завдана ОСОБА_4 матеріальна шкода на даний час йому добровільно не відшкодована. Цивільний позов підтримав в повному обсязі. Просив покарати обвинуваченого відповідно до закону.

Враховуючи, що фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, об`єм та вартість викраденого майна, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюється, суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився лише допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, аналізуючи всі докази у справі в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною повністю і кваліфікує його дії як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України.

При цьому, суд вважає, що органом досудового слідства правильно кваліфіковані дії підсудного ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що останній своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Зокрема, обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги те, що вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення належить до категорії злочинів середньої тяжкості та є корисливим злочином.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається таким, що раніше не судимий, за місцем проживання характеризуються позитивно, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, однак не працює та завдану потерпілому шкоду в добровільному порядку не відшкодував, вчинив злочин щодо особи похилого віку, ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим перебував у розшуку.

При цьому, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд визнає відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає можливим призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт.

Саме такий вид покарання на погляд суду є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Щодо цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 330 грн., то суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На підставі наведено, виходячи з доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 , а також з урахуванням положень ст. ст. 1166, 1192 ЦК України та визначеного у обвинуваченні розміру заподіяної потерпілому шкоди і визнання судом цього обвинувачення доведеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 підлягає стягненню заподіяна матеріальна шкода в розмірі 330 грн.

Питання про речові докази, які є в справі слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 65-67 КК України ст.ст. 368, 369-371, 373-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 завдану матеріальну шкоду в розмірі 330 грн.

Речові докази по справі: «Акт закупки» та «Ксерокопію з робочого блокноту», долучені до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_4 негайно.

Суддя Першотравневого
районного суду м.Чернівці ОСОБА_1