Теофіпольський районний суд Хмельницької області
Справа№ 1-26/10
В И РО К

іменем України

16 лютого 2010 року смт.Теофіполь

Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді БурлакГ.І.

при секретарі Самойлюку Д.Ю.

з участю прокурора Косік С.М.

потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теофіполі справу про обвинувачення

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та житель ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, працює у КП "Тепловик" на посаді кошторисника

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, с т. 353 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 в кінці листопада 2005 року, після 24 числа, з метою наживи та заволодіння чужим майном, через малолітнього ОСОБА_4 зустрівся поблизу будинку культури містечка цукровиків, що в смт. Теофіполь, вул. Юності, з малолітнім потерпілим ОСОБА_1, якому повідомив, що він є працівником міліції та шляхом обману та зловживання довірою останнього, наказав видати речі та гроші, які малолітній ОСОБА_5 викравши у своїх батьків, передав ОСОБА_1. Переконавши ОСОБА_1 в тому, що він є представником влади і виконує свої обов'язки, підсудний ОСОБА_3 незаконно, шляхом шахрайства, отримав від малолітнього ОСОБА_1 мобільний телефон „ОСОБА_6 К-700" з аксесуарами до нього, вартістю 1100 грн. який належав потерпілому ОСОБА_1 та гроші в сумі 1000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_2

Всього підсудний ОСОБА_3 заволодів майном потерпілих на загальну суму 2100 грн.

Підсудний ОСОБА_3 0,В. свою вину у заволодінні чужим майном шляхом обману та у самовільному присвоєнні владних повноважень та звання службової особи не визнав, від дачі показів відмовився.

Вина підсудного у вчиненні злочинів повністю доведена показами потерпілих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_1 показав, що в останніх числах листопада 2005 року, коли він та ОСОБА_7 знаходилися в комп'ютерному клубі містечка цукровиків смт. Теофіполь, до них підійшов ОСОБА_4, який йому переказав, що на вулиці, біля стадіону, його чекає працівник міліції, який хоче поговорити. Він, разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішов до стадіону, до них підійшов незнайомий хлопець, якого він зараз бачить у якості підсудного і знає його як ОСОБА_3, і сказав, що він працівник міліції і знає про факт викрадення грошей малолітнім ОСОБА_5 з дому у своїх батьків, і те, що за гроші, які ОСОБА_5 йому дав, він придбав мобільний телефон, запитавши його, чи дійсно даний факт мав своє місце. Він це підтвердив. ОСОБА_3 наказав видати і мобільний телефон і гроші, щоб повернути власнику. Він повідомив, що мобільний телефон „ОСОБА_6 К-700", якого він придбав за гроші ОСОБА_5, а також 1000 грн, які отримані при обміні викраденої іноземної валюти, знаходяться у нього вдома. ОСОБА_3 наказав, щоб він пішов додому та видав ці гроші, а за ним піде ОСОБА_4 та їх передасть йому. Він злякався, бо повірив, що ОСОБА_3 є працівником міліції і погодився. Після цього він разом із ОСОБА_4 пішов до нього додому в смт Теофіполі по вул Вишневій 14 де видав ОСОБА_4 мобільний телефон „ОСОБА_6 К-700"із зарядним пристроєм та гроші в сумі 1000 грн. Додав також, що по дорозі до стадіону він бачив автомобіль "Нива" білого кольору, який стояв неподалік стадіону.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що він не пам'ятає вже обставин справи, однак в ході слідства стало відомо, що 1000 грн та мобільний телефон „ОСОБА_6 К-700" забрав у ОСОБА_1 ОСОБА_9 В даний час він не має ніяких претензій до ОСОБА_3, оскільки пройшло

багато часу. Від цивільного позову відмовляється.

Вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується також показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_7

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показав, що він не пам'ятає подій, які відбувалися в 2005 році, однак проти показів, які давав на досудовому слідстві він не заперечує. Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_4І.( а.с.15), який досліджений в судовому засіданні, в останніх числах листопада 2005 року підсудний ОСОБА_3 представившись працівником міліції, заволодів у потерпілого ОСОБА_1 мобільним телефоном „ОСОБА_6 К-700" та грішми в сумі 1000 грн.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні дав покази, аналогічні показам потерпілого ОСОБА_1

Вина підсудного ОСОБА_3 повністю підтверджується змістом протоколу допиту свідка ОСОБА_10 (а.с.66) , згідно якого в кінці листопада 2005 року він з ОСОБА_4 підійшли до автобусної зупинки автодороги Теофіполь - Красилів, куди через 8-10 хвилин під'їхав автомобіль „Нива", білого кольору. За кермом сидів молодий хлопець, якого він раніше не знав. Незнайомець запросив до салону автомобіля, де він сів на заднє сидіння, а ОСОБА_4 на переднє пасажирське. Потім вони проїхали на АЗС с Коров'є, де незнайомець заправив бензину і вони поїхали до будинку культури містечка цукровиків, де незнайомець зупинив автомобіль біля будинку №6 по вул. Юності в смт. Теофіполь. Коли вони приїхали, незнайомець з ОСОБА_4 вийшли з салону та пішли до будинку культури.За 20 хвилин по цьому, незнайомець повернувся і з ним вони поїхали до гуртожитку, що за адресою смт. Теофіполь, вул. Цукровиків, де незнайомець зупинив автомобіль. Через 5 хвилин до них підійшов ОСОБА_4, який приніс короб з-під мобільного телефону. Також вина підсудного ОСОБА_3 підтверджується змістом протоколів пред'явлення для впізнання від 23.02.2006 року та 24.02.2006 року, згідно яких свідки ОСОБА_4 О.1. та Бєл5ж А.Б. впізнали особу ОСОБА_3 як хлопця з яким їздили до будинку культури цукровиків і який заволодів мобільним телефоном ОСОБА_1, представившись працівником міліції, іншими доказами по справі.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку про те, що вина підсудного у заволодінні мобільним телефоном „ОСОБА_6 К-700" ОСОБА_1 з аксесуарами до нього вартістю 1100 грн. та грошима в сумі 1000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_11 шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані по ч.1 ст.190 КК України.

При призначенні підсудному покарання за вчинений злочин, суд враховує тяжкість вчиненого, обставини справи, особу підсудного.

Підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно. Вказані обставини значно пом'якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання підсудного, згідно ст.69 КК України, є вчинення злочину щодо малолітнього.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, районний суд

засудив;

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 190, ст. 353 КК України та призначити йому покарання по ч.1 ст.190 КК України один рік виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку у дохід держави 15 %, по ст.353 КК України штраф в розмірі 680 грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід засудженому залишити той же - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Хмельницької області через районний суд протягом 15 днів з дня його проголошення.

Головуючий: