Справа № 10-149, 2007 р. Головуючий
санкція. Бочко
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року листопада місяця «05» дня

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого
- Червоненка
В.Я.

Суддів: Бугрименка
В.Г.

Ришкової
Н.М. З участю прокурора - Коваленка О.
А.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні матеріали за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на
постанову Суворовського районного суду м.
Херсона від 30 жовтня 2007 року,
-

ВСТАНОВИЛА:

Цією
постановою відмовлено у задоволенні подання слідчого про обрання запобіжного
заходу - тримання під вартою

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженцю м. Херсона,
українцю, громадянину
України, освіта середня, не одруженому, не працюючому, мешканцю АДРЕСА_1 не судимому, -

обвинуваченого у
вчинені злочину передбаченого ч.1 ст.
121 КК України.

В
апеляції прокурор просить постанову суду скасувати і направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції. Вважає,
що суд безпідставно відмовив у задоволенні подання слідчого, оскільки ОСОБА_1 обвинувачується у вчинені
тяжкого злочину, санкція ч.1 ст. 121 КК України передбачає покарання від
п'яти до восьми років позбавлення волі. Крім того судом не взято до уваги, що ОСОБА_1 скоїв даний злочин в стані
алкогольного сп'яніння, і знаходячись на
свободі буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання
процесуальних рішень, перешкоджати
встановленню істини у справі та продовжувати злочинну діяльність.

Перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляції, вислухавши міркування
прокурора про скасування постанови,
колегія суддів вважає, що
апеляція задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно
до ст.
ст. 148, 150, 155 КПК України запобіжний захід взяття під
варту застосовується за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний буде намагатися ухилитися від слідства
і суду або від виконання процесуальних рішень,
перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну
діяльність, а також для забезпечення
виконання процесуальних рішень. При вирішенні питання про застосування даного
запобіжного заходу враховується тяжкість

злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік,
стан здоров'я, сімейний і
матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують. Взяття під варту як
запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

В
рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року вказано, що запобіжний захід у вигляді взяття під
варту не може бути застосований лише з мотивів тяжкості злочину, так як це суперечить Конституції
України, відповідно до якої особа
вважається не винуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному
покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановленню
обвинувальним вироком суду, а запобіжний
захід - тримання під вартою може бути застосовано лише у разі нагальної
необхідності запобігти злочинові чи його припинити.

Таким
чином, сам по собі факт вчинення тяжкого
злочину без врахування даних про особу підозрюваного, не є безумовною підставою для зміни
запобіжного заходу підписки про невиїзд та застосування іншого запобіжного
заходу у вигляді взяття під варту.

Як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної та адміністративної
відповідальності не притягувався,
характеризується задовільно (а.с. 7),
від дачі пояснень не відмовляється,
вину свою признає та активно сприяє розкриттю злочину (а.с. б, 8),
протягом всього часу з моменту порушення кримінальної справи
обвинувачений постійно з'являвся на виклики слідчого і цей факт у протоколі
судового засідання документально підтверджено безпосередньо зі слів слідчого
(а.с. 8).

Даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 знаходячись на свободі буде
намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних
рішень, перешкоджати встановленню істини
у справі або продовжувати злочину діяльність,
в подані слідчого не наведено.

Відсутні
такі дані і в матеріалах справи, не
наведено таких доказів в апеляції прокурора,
також не представлено в судове засідання наявність достатніх
підстав, для зміни запобіжного заходу
підписки про невиїзд та застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під
варту.

За таких
обставин, доводи апеляції прокурора є
необгрунтованими і не можуть бути взятими до уваги.

Колегія
суддів вважає, що судом першої інстанції
в достатньому обсязі вивчені матеріали справи,
порушень кримінального законодавства України, які б були підставою для скасування постанови
суду, немає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
прокурора залишити без задоволення, а
постанову Суворовського районного суду м.
Херсона від 30 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 -без змін.