Провадження № 1-кп/742/109/15
Єдиний унікальний № 742/1451/15-к
ВИРОК
Іменем України
14 травня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000308 по обвинуваченню ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суворово Євпаторійського р-ну Кримської обл., українець, громадянин України, із середньою освітою, не працює, розлучений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст.89 КК України,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
На початку лютого 2015 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_5 , з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, проник до квартири своєї матері ОСОБА_6 АДРЕСА_1 шляхом пошкодження навісного замка дверей вказаного житлового приміщення, звідки таємно здійснив крадіжку балії із оцинкованого металу вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 138 грн, оцинкованого металевого листа вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 144 грн., пластмасової поливалки вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 74,88 грн., пластмасового тазка вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи 64 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 збитки на загальну суму - 420 грн. 88 коп..

Такими умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним в скоєнні кримінального правопорушення за ст. 185 ч.3 КК України та підтвердив вищевикладені фактичні обставини вчинення даної крадіжки. При цьому суду дав показання про те, що в лютому 2015 року, він, маючи складне матеріальне становище вирішив вчинити крадіжку із будинку своєї матері. В цьому-ж будинку проживає і він, але в іншій частині, а тому, зірвав навісний замок із дверей належної матері частини будинку і таємно викрав речі побутового вжитку, що зазначені в обвинуваченні, та продав їх малознайомій жінці за 100 грн., а виручені кошти витратив на власні потреби. Вказує, що він щиро розкаюється у вчиненій крадіжці, попросив вибачення у своєї матері-потерпілої, яка пробачила йому і жодних претензій не має, просить суд не застосовувати суворого покарання та запевняє про недопущення подібного в подальшому.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася, але подала заяву про відсутність будь-яких претензій до сина (а.п.58).

Крім того, винність обвинуваченого підтверджується дослідженим судом Висновком судово-товарознавчої експертизи про вартість викраденого чужого майна (а.с.14).

Тому суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 185 ч. 3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставини, що помякшують його покарання.

Так, помякшуючими покарання ОСОБА_5 обставинами є щире каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин обтяжуючих його покарання у справі відсутні.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_5 вважається раніше не судимим, що він не працевлаштований і посередньо характеризується за місцем проживання, зловживає спиртними напоями, добровільно вирішив питання з потерпілою про заподіяну шкоду, внаслідок чого остання не має претензій і не заявила цивільного позову, а тому, суд вважає необхідно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та відповідних обмежень за правилами ст.ст.75,76 КК України.

Цивільний позов, процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобовязати його не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1