АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/7185/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/790/891/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 8 червня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 8 червня 2015 року клопотання ст. слідчого другого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000440 задоволено.
Як вказано в ухвалі слідчого судді, слідчим управлінням прокуратури Харківської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000440 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.
У ході досудового розслідування встановлено, що колишній працівник міліції ОСОБА_10 у 2013 році вступив у злочинну змову із працівником міліції ОСОБА_9 , який обіймав посаду молодшого інспектора зв`язку групи зв`язку та спецтехніки полку патрульно-постової служби при ХМУ ГУМВС України в Харківській області, та знайомою ОСОБА_11 , яка займалась проституцією, з метою скоєння групою осіб корисливих злочинів.
Згідно з досягнутою домовленістю ОСОБА_11 , яка займалася проституцією, повинна була знаходитись на автошляху М-18-1 (під`їзна автодорога до аеропорту м. Харкова з боку м. Києва) в районі с.Високий Харківського району Харківської області та у випадку звернення до неї чоловіка (потерпілого) щодо надання інтимних послуг погоджуватись та пропонувати йому від`їхати у заздалегідь обумовлене з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 безлюдне місце. Останні, в цей момент знаходячись неподалік, повинні були спостерігати за діями ОСОБА_11 та потерпілого за допомогою заздалегідь придбаного для вчинення злочинів біноклю, а після прибуття їх в обумовлене місце під`їхати до них.
Після цього, згідно з досягнутою домовленістю, ОСОБА_9 , перевищуючи свої службові повноваження, діючи всупереч інтересам служби, представлявся співробітником міліції, пред`являв своє службове посвідчення та, з метою створення у потерпілого уяви щодо законності своїх дій, роз`яснював потерпілому права затриманої особи, розповідав про нібито скоєний в цей місцевості злочин, а також зазначав, що він разом з іншим співробітником міліції вживає заходи щодо розшуку злочинця.
В свою чергу ОСОБА_10 , як активний учасник групи, привласнюючи владні повноваження співробітника правоохоронного органу, діючи згідно з попередньою злочинною домовленістю, представлявся співробітником міліції на ім`я ОСОБА_12 та також створював враження перед потерпілим про виконання функцій співробітника правоохоронного органу.
ОСОБА_11 , як активний учасник групи, будучи обізнаною про злочинну діяльність ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , робила вигляд, що не знайома з останніми та на вимоги працівників міліції добровільно надавала для огляду особисті речі, підтверджувала факт зайняття проституцією тощо.
Під час спілкування та огляду особистих речей, ОСОБА_10 констатував факт того, що ОСОБА_11 займається проституцією та надавала потерпілому послуги інтимного характеру. Після чого, з метою виконання злочинного плану, ОСОБА_9 проводив відеозйомку, а ОСОБА_10 роз`яснював потерпілому, що користування послугами повії є злочином за який передбачено покарання у виді позбавлення волі та висловлював погрозу про застосування насильства, а саме застосування спеціальних засобів - металевих браслетів, примусове обмеження свободи шляхом поміщення до слідчого ізолятору, де стосовно нього співкамерниками будуть застосовані насильницькі дії, а також погрози щодо висвітлення вказаного факту в засобах масової інформації, надання інформації рідним і близьким особам, здійснення інших дій щодо розголошення відомостей інтимного характеру стосовно потерпілого на загальний розсуд суспільства.
Після висловлення ОСОБА_10 погроз, ОСОБА_9 , виконуючи свою роль у злочинній змові, використовуючи відсутність досвіду у потерпілого в області юриспруденції, з метою підтвердження їх повноважень щодо реального виконання погроз, розповідав потерпілому про проведення правоохоронними органами спеціальних операцій "конопля" та "повія", що вони є членами мобільної групи, до складу якої також входять центр суспільних зв`язків, аналітична група інституту соціології, працівники правоохоронних органів по боротьбі з торгівлею людьми.
Після того, як потерпілий виявляв бажання про залишення відомостей стосовно нього без розголошення та уникнення обмеження його свободи, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний корисний умисел, спрямований на заволодіння майном потерпілого, висловлювали вимогу про передачу їм грошових коштів, після чого отримували від потерпілого витребувану ними суму, яку в подальшому ділили між собою згідно з попередньою домовленістю.
Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , спільно, заздалегідь домовившись про вчинення злочинів, скоювали вимагання, про що було відомо всім учасникам групи, за наступних обставинах:
У червні 2013 року ОСОБА_11 , виконуючи свою роль, визначену в спільній злочинній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходилась на автодорозі М-18-1 в районі с.Високий Харківського району Харківської області. До неї під`їхав на автомобілі ОСОБА_13 тож запитав про отримання послуг повії. ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходяться поблизу та спостерігають за їх діями, погодилась надати послуги інтимного характеру та вказала ОСОБА_13 на безлюдне місце куди необхідно проїхати.
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 на автомобілі прослідували у лісосмугу розташовану поблизу будівлі №1 по вул.Військовій, с.Високий, Харківського району, Харківської області куди через кілька хвилин прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які за допомогою автомобіля заблокували виїзд автомобілю потерпілого ОСОБА_13 .
Діючи згідно зі спільним злочинним планом, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 представилися співробітниками міліції та висловили ОСОБА_13 погрози щодо притягнення його до кримінальної відповідальності, а також розголошення стосовно нього відомостей про отримання останнім послуг від повії після чого висловили вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 1000 грн. за не вчинення вказаних дій.
ОСОБА_13 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу своїх владних повноважень можуть вчинити висловлені ними погрози, бажаючи уникнути настання можливих негативних наслідків у разі їх виконання, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гроші в сумі 1000 грн., якими учасники групи розпорядилися на власний розсуд для особистих потреб.
Продовжуючи свої злочинні дії, у серпні 2013 у невстановлений слідством день ОСОБА_11 повторно, виконуючи свої зобов`язання, визначені в спільній злочинній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходилась на автошляху М-18-1 в районі с.Високий Харківського району Харківської області. Приблизно о 10 год. до неї під`їхав на автомобілі ОСОБА_14 та запитав про отримання послуг повії. ОСОБА_11 , діючи згідно із заздалегідь розробленим планом, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходяться поблизу та спостерігають за їх діями, погодилась надати послуги інтимного характеру та вказала ОСОБА_14 на безлюдне місце куди необхідно проїхати.
ОСОБА_11 та ОСОБА_14 на автомобілі прослідували у лісосмугу розташовану поблизу будівлі №1 по вул.Військовій, с.Високий, Харківського району, Харківської області куди через кілька хвилин прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які за допомогою автомобіля заблокували рух автомобілю потерпілого ОСОБА_14 , представилися співробітниками міліції, та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом висловлення погрози притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей про отримання послуг від повії, які ОСОБА_14 бажав зберегти в таємниці, висловили вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 3000 доларів США.
ОСОБА_14 відмовився передати вказану суму після чого ОСОБА_9 став вимагати переоформити на його ім`я власність на автомобіль, який належав ОСОБА_14 , але отримавши відмову, застосовуючи насильство, вихватив у ОСОБА_14 барсетку та заволодів грошима у сумі 5000 грн. Вказаними грошима учасники групи розпорядилися на власний розсуд для особистих потреб.
Крім цього, у листопаді 2013 року приблизно о 11 год.30 хв. ОСОБА_15 разом із ОСОБА_11 на власному автомобілі зупинився біля автошляху М-18-1 в районі повороту на с.Покотилівка, Харківського району, Харківської області для отримання від ОСОБА_11 послуг інтимного характеру.
Через декілька хвили, до них на автомобілі під`їхали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які діючи згідно зі спільним злочинним планом, представилися співробітниками міліції та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом висловлення погрози притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей про отримання послуг від повії, які ОСОБА_15 бажав зберегти в таємниці, висловили вимогу про передачу їм грошових коштів.
ОСОБА_15 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу своїх владних повноважень можуть вчинити висловлені ними погрози, бажаючи уникнути настання можливих негативних наслідків у разі їх виконання, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гроші в сумі 200 грн., якими учасники групи розпорядилися на власний розсуд для особистих потреб.
Крім цього, 05.07.2014 ОСОБА_11 повторно, виконуючи свої зобов`язання, визначені в спільній злочинній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходилась на автошляху М- 18-1 в районі с.Високий, Харківського району, Харківської області. Приблизно о 13 год. до неї під`їхав на автомобілі ОСОБА_16 та запитав про отримання послуг повії. ОСОБА_11 , діючи згідно із заздалегідь розробленим планом, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходяться поблизу та спостерігають за їх діями, погодилась надати послуги інтимного характеру та вказала на безлюдне місце куди необхідно проїхати.
ОСОБА_11 та ОСОБА_16 на автомобілі прослідували у лісосмугу розташовану поблизу будівлі АДРЕСА_1 куди через кілька хвилин прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які діючи згідно зі спільним злочинним планом, представилися співробітниками міліції та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом висловлення погрози притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей про отримання послуг від повії, які ОСОБА_16 бажав зберегти в таємниці, висловили вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 2000 доларів США або 25000 гривень.
ОСОБА_16 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу своїх владних повноважень можуть вчинити висловлені ними погрози, бажаючи уникнути настання можливих негативних наслідків у разі їх виконання, вимушений був погодитися на злочині вимоги останніх.
10.07.2014 року приблизно о 16 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 біля Благовіщенського собору за адресою: м. Харків, пл. К. Маркса, 1, отримали від ОСОБА_16 гроші у сумі 10000 грн. якими розпорядилися на власний розсуд.
Крім цього, у період з 29 по 30 липня 2014 року ОСОБА_11 повторно виконуючи свої зобов`язання, визначені в спільній злочинній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходилась на автошляху М-18-1 в районі с.Високий, Харківського району, Харківської області. До неї на автомобілі під`їхав ОСОБА_17 та запитав про отримання послуг повії. ОСОБА_11 , діючи згідно із заздалегідь розробленим планом, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходяться поблизу та спостерігають за їх діями, погодилась надати послуги інтимного характеру та вказала на безлюдне місце куди необхідно проїхати.
ОСОБА_11 та ОСОБА_17 на автомобілі прослідували у лісосмугу розташовану поблизу будівлі №1 по вул.Військовій, с.Високий, Харківського району Харківської області куди через кілька хвилин прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які діючи згідно зі спільним злочинним планом, представилися співробітниками міліції та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом висловлення погрози притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей про отримання послуг від повії, які ОСОБА_17 бажав зберегти в таємниці, висловили вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 1000 доларів США.
ОСОБА_17 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу своїх владних повноважень можуть вчинити висловлені ними погрози, бажаючи уникнути настання можливих негативних наслідків у разі їх виконання, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гроші в сумі 2600 грн., якими учасники групи розпорядилися на власний розсуд для особистих потреб.
Крім цього, у період з 19 по 21 листопада 2014 року ОСОБА_11 повторно виконуючи свої зобов`язання, визначені в спільній злочинній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходилась на автошляху М-18-1 в районі с.Високий, Харківського району, Харківської області. Приблизно о 13 год. до неї під`їхав на автомобілі раніше знайомий їй ОСОБА_18 та запропонував вступити з ним в статевий зв`язок за грошову винагороду. Усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходяться поблизу та спостерігають за їх діями, ОСОБА_11 погодилась надати ОСОБА_18 платні послуги інтимного характеру та запропонувала йому проїхати у безлюдне місце.
ОСОБА_11 та ОСОБА_18 на автомобілі прослідували у безлюдне місце біля повороту на с.Покотилівка, Харківського району, Харківської області куди через кілька хвилин прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які діючи згідно зі спільним злочинним планом, представилися співробітниками міліції та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом висловлення погрози притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей про отримання послуг від повії, які ОСОБА_18 бажав зберегти в таємниці, висловили вимогу про передачу їм грошових коштів у сумі 2000 доларів США.
ОСОБА_18 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу своїх владних повноважень можуть вчинити висловлені ними погрози, бажаючи уникнути настання можливих негативних наслідків у разі їх виконання, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гроші в сумі 2500 грн., якими учасники групи розпорядилися на власний розсуд для особистих потреб.
Далі, 11.12.2014 ОСОБА_11 повторно виконуючи свої зобов`язання, визначені в спільній злочинній змові з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , знаходилась на автошляху М-18-1 в районі с.Високий, Харківського району, Харківської області. Приблизно о 13 год. до неї під`їхав на автомобілі ОСОБА_19 та запитав про отримання послуг повії. ОСОБА_11 , діючи згідно із заздалегідь розробленим планом, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 знаходяться поблизу та спостерігають за їх діями, погодилась надати послуги інтимного характеру та вказала ОСОБА_19 на безлюдне місце куди необхідно проїхати.
ОСОБА_19 та ОСОБА_11 на автомобілі прослідували у лісосмугу розташовану поблизу будівлі АДРЕСА_1 куди через кілька хвилин прибули ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які діючи згідно зі спільним злочинним планом, представилися співробітниками міліції та повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, шляхом висловлення погрози притягнення до кримінальної відповідальності та розголошення відомостей про отримання послуг від повії, які ОСОБА_19 бажав зберегти в таємниці, висловили вимогу про передачу їм грошових коштів.
ОСОБА_19 усвідомлюючи, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в силу своїх владних повноважень можуть вчинити висловлені ними погрози, бажаючи уникнути настання можливих негативних наслідків у разі їх виконання, передав ОСОБА_10 та ОСОБА_9 гроші в сумі 18000 грн.
Після вчинення вказаного злочину ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були затримані на місці вчинення злочину працівниками прокуратури Харківської області.
Таким чином, ОСОБА_10 своїми умисними діями, які виявилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, обмеження прав, свобод або законних інтересів цієї особи, та розголошення відомостей, які потерпілий бажає зберегти в таємниці, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальні правопорушення - злочини, передбачені ч.2 ст.189 КК України.
Викладені обставини підтверджуються сукупністю зібраних в ході провадження доказів, зокрема:
заявами та свідченнями потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколами допиту підозрюваної ОСОБА_11 ;
протоколами проведених обшуків у автомобілях «ВАЗ-210700-20», д.н. НОМЕР_1 , «Ford Кugа», д.н. НОМЕР_2 , а також за місцями мешкання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
протоколами одночасних допитів підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_20 ОСОБА_11 ;
протоколами слідчих експериментів за участю потерпілих ОСОБА_16 ,
ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ;
протоколами впізнання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;
висновком судово-хімічної експертизи №17 від 14.01.2015;
висновком судово-хімічної експертизи №18 від 14.01.2015;
висновком судово-хімічної експертизи №19 від 14.01.2015;
висновком судово-комп`ютерної експертизи №57 від 28.01.2015;
висновком судово-криміналістичної експертизи матеріалів та засобів відео-,
звукозапису №1247 від 14.04.2015;
легалізованими протоколами за результатами проведення оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій; іншими доказами.
12.12.2014 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12.12.2014 стосовно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід тримання під вартою та визначену суму застави у розмірі 73080 грн.
16.12.2014 року ОСОБА_9 звільнено з під-варти у зв`язку з внесенням застави у зазначеному розмірі.
5.02.2015 року строк досудового слідства у кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, тобто до 11.04.2015.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 09.02.2015 продовжено строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України до 4-х місяців.
19.02.2015 ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 189 КК України.
9.03.2015 року слідчим суддею Червонозаводського районного суду м.Харкова стосовно підозрюваного ОСОБА_9 змінено запобіжний захід на тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Постановою заступника прокурора Харківської області від 06.04.2015 строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, тобто до 11.06.2015.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10.04.2015 продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 до 10.06.2015.
Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_21 від 4 червня 2015р. строк досудового розслідування продовжено до 8-ми місяців
При цьому у даному кримінальному провадженні не виконані всі процесуальні дії, необхідні для повного, всебічного та об`єктивного розслідування. Так, для встановлення винних осіб та закінчення досудового розслідування необхідно:
вирішити питання про зміну повідомленої підозри ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 із урахуванням отриманих в ході досудового розслідування фактичних даних, зокрема щодо вчинення злочинів у складі організованої групи;
повторно допитати ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 за повідомленими підозрами.
виконати із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та потерпілими вимоги ст. 290 КПК України.
скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.
Проведення перелічених процесуальних дій дозволить отримати додаткові докази вини ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих діянь, а також виконати передбачені КПК обов`язкові вимоги щодо доступу сторін до матеріалів кримінального провадження.
При цьому кількість матеріалів провадження (не менш, ніж 6 томів), а також підозрюваних (3 особи) і потерпілих (6 осіб) дають підстави вважати, що виконання вимог ст. 290 КПК України може зайняти час до 2 місяців.
Раніше здійснити зазначені процесуальні дії не вдалось у зв`язку із необхідністю отримати від експертних установ висновків призначених експертиз та об`єктивною неможливістю експертних установ провести дані експертизи у більш стислі строки.
Беручи до уваги, що ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні злочинів, які законодавством віднесені до категорії тяжких, за скоєння яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальні правопорушення у яких підозрюється, а тому у органу досудового слідства, з урахування тяжкості інкримінованого йому злочину, наявності ризиків, даних про його особу, за відсутності даних про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий, маються наявні підстави ініціювати продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_9 судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого ОСОБА_8 та просин його задовольнити.
Захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечвав проти задоволення клопотання та проса і обрати підзахисному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_9 проти задоволення клопотання слідчого також заперечував та підтримав клопотання захисника.
Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку про задоволення клопотання виходячи і наступного.
Слідчим суддею встановлено, що 29 серпня 2014 року матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000440 від 29.08.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.
Не торкаючись доведеності вини та кваліфікації дії підозрюваного вважаю, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: заявами та свідченнями потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_13 ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; легалізованими матеріалами отриманими у ході проведених оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих (розшукових) дій;
протоколами проведених обшуків у автомобілях "ВАЗ-210700-20" д.н. НОМЕР_1 , «Ford Кugа» д.н. НОМЕР_2 , а також за місцями мешкання ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколами одночасних допитів підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання; висновками експертиз; іншими доказами.
Зважаючи на викладене, приходжу до висновку про наявність у слідчого правових підстав для внесення клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою до 8 місяців.
У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Як вбачається з тексту ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 09 березня 2015 міра запобіжного заходу на тримання під варту була змінена ОСОБА_9 з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину, наявності ризиків, даних про його особу.
Даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою, судом при розгляді клопотання не встановлено.
Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному за інкримінований йому злочин за ч. 2 ст. 189 КК України, санкція якої передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі до 7 років, вік та стан його здоров`я, відсутність роботи та дані про те, що він раніше не судимий, кількість епізодів ймовірної злочинної діяльності, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки його слід утримувати під вартою.
У кримінальному провадженні проведено значний обсяг процесуальних та слідчих дій, проте у визначений законом строк закінчити досудове розслідування не представилось можливим, що обумовлено значною кількістю епізодів злочинної діяльністю.
Як вбачається з матеріалів справи та клопотання для закінчення досудового розслідування потрібно провести ряд слідчих дій, у тому числі, отримати висновки експертиз, провести очні ставки, витребувати дані, що характеризують особу підозрюваного, здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження, виконати вимоги ст.ст. 290, 291 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового слідства. Цей перелік слідчих дій, направлених на закінчення досудового розслідування у справі, не є вичерпним.
З метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи заступником генерального прокурора України строк досудового розслідування у справі продовжено до восьми місяців, тобто до 11 серпня 2015 року.
Приймаючи до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих дій, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни ОСОБА_9 запобіжного заходу не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою, протягом 60 діб, а саме до 10 серпня 2015 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку передбаченим цим Кодексом.
Згідно ч. З ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.
Питання щодо доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії судом при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
З таким рішенням слідчого судді не погодився захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_23 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 08 червня 2015 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 та застосувати до нього більш м*який запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України. Апелянт посилається на те, що висновки суду не підтверджуються доказами та містять істотні суперечності. Зокрема, захисник зазначає, що а ні прокурор в судовому засіданні, а ні слідчий суддя, в порушення вимог ст.199 КПК України, не вказали обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з*явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Також апелянт вказує на те, що в ухвалі від 09 березня 2015 року слідчим суддею було встановлено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тоді як в оскаржуваній ухвалі від 08 червня 2015 року при продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_9 зазначені лише ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, що, на думку адвоката, свідчить про те, що заявлені ризики зменшилися. Адвокат ОСОБА_23 зазначає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі навів положення ч.3 ст.183 КПК України щодо обов*язку суду визначити заставу, проте розмір застави не визначив та мотивів відмови у визначенні застави не вказав. Посилаючись на практику ЄСПЛ, апелянт вважає, що ухвала слідчого судді їй не відповідає, оскільки містить стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи, рішення прийняте лише на підставі тяжкості вчиненого злочину та не розглянуто можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, з урахуванням міцності соціальних зв*язків ОСОБА_9 , відсутності у нього судимостей. Окрім того, захисник вказує на порушення слідчим суддею вимог ч.1 ст.197 КПК України в частині невірного визначення строку, на який продовжено тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 .

Відповідно до порядку перевірки ухвал слідчого судді, передбаченого ст.422 КПК України, та ч.4 ст.401 КПК України, апеляційний суд розглядає апеляційну скаргу захисника ОСОБА_23 за відсутності підозрюваного ОСОБА_9 , який утримується під вартою, оскільки клопотання від підозрюваного про виклик в судове засідання апеляційного суду не надходило, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища ОСОБА_9 . Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_23 в судове засідання не з*явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, причину неявки не повідомив, клопотання про перенесення розгляду апеляційної скарги не заявив. Зазначені обставини не перешкоджають апеляційному розгляду за відсутності адвоката ОСОБА_23 .

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою; вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, у відповідності зі ст.214 КПК України, 29 серпня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000440 були внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.189 КК України (а.с.8-12), за підозрою у вчиненні яких 11 грудня 2014 року на підставі ст.208 КПК України затримано ОСОБА_9 (а.с.13-17), якому в той же день слідчим повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України (а.с.18-21).
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 12 грудня 2014 року до підозрюваного ОСОБА_9 на строк до 08 лютого 2015 року застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначення застави у розмірі 73080 грн., яку ОСОБА_9 вніс та був звільнений з-під варти.
19 лютого 2015 року в порядку ст.ст.276-278 КПК України старшим слідчим другого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_8 підозрюваному ОСОБА_9 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КПК України (а.с.28-35).
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 березня 2015 року запобіжний захід ОСОБА_9 у вигляді застави було змінено на тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування, а внесена застава звернута на користь держави (а.с.39-50).
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м.Харкова від 10 квітня 2015 року строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 продовжений до 20 год. 30 хвилин. 10 червня 2015 року (а.с.50-57).
04 червня 2015 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №00000440 продовжено постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_24 до 8 місяців, тобто до 11 серпня 2015 року (а.с.58-65).
Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Подане слідчим до суду першої інстанції клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відповідає вимогам ст.ст.184,199 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України; відсутність підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий. Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали від 10 квітня 2015 року, слідчий посилається на великий обсяг процесуальних дій у кримінальному провадженні, які необхідно виконати для всебічного, повного та об*єктивного дослідження обставин вчинення злочину ОСОБА_9 , а саме: вирішити питання про зміну повідомленої підозри ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 з урахуванням отриманих в ході досудового розслідування фактичних даних, зокрема щодо вчинення злочинів у складі організованої групи; повторно допитати вказаних осіб за повідомленими підозрами; виконати із підозрюваними та потерпілим вимоги ст.290 КПК України та скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування (а.с.1-7).
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя врахував сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного вік та стан його здоров*я, відсутність роботи та дані про те, що він раніше не судимий; кількість епізодів ймовірної злочинної діяльності; доведеність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 (а.с.72-80), з чим погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та про необґрунтоване застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваного ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 16 березня 2015 року, а тому підстав для сумнівів у законності застосування саме такого запобіжного заходу не виникає. Обставини, на які посилається апелянт, досліджувались судом при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу та при його продовженні; оцінка їм надана судовими рішеннями від 16 березня 2015 року та 10 квітня 2015 року, які в апеляційному порядку не скасовані. Посилання ж на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, апеляційна скарга не містить. Доводи апелянта про не зазначення слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі про наявність ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України, не можуть бути розцінені, як беззаперечна обставина, що свідчить про зменшення ризиків у кримінальному провадженні, оскільки такого висновку ухвала слідчого судді не містить. Слідчий, звертаючись до слідчого судді із клопотанням, посилався на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що узгоджується із висновками слідчого судді, викладеними в ухвалі від 16 березня 2015 року. Викладення обставин, які б свідчили, що встановлені раніше ризики зменшилися, клопотання слідчого не містить та не встановлені такі обставини і слідчим суддею. Проте, апеляційний суд в межах розгляду апеляційної скарги захисника позбавлений процесуальної можливості зробити власний висновок про доведеність всіх ризиків, заявлених в клопотанні слідчого, оскільки це буде погіршувати становище підозрюваного. Колегія суддів вважає, що фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, кількості епізодів ймовірної злочинної діяльності та доведених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також даними про особу підозрюваного, який ніде не працює, раніше порушив умови запобіжного заходу у вигляді застави, що встановлено судовим рішенням від 16 березня 2015 року про зміну запобіжного заходу, спростовує доводи апелянта про необґрунтоване продовження застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор пояснив, що 19 червня 2015 року ОСОБА_9 було повідомлено про нову підозру та на даний момент йому інкриміновані кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.189, ч.1 ст.353, ст.386 КК України.
Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу.
Доводи апелянта щодо відсутності в ухвалі слідчого судді мотивів не визначення розміру застави не узгоджуються із вимогами ст.199 КПК України, оскільки предметом розгляду слідчого судді було клопотання слідчого про продовження застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави, яке суд задовольнив, а за таких умов були відсутні правові підстави вирішувати питання щодо можливості визначення застави.
Медичних документів що свідчать про те, що ОСОБА_9 за станом здоров`я не може перебувати під вартою в умовах слідчого ізолятору матеріали додані до апеляційної скарги захисника не містять.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 а доводи апеляційної скарги захисника правильності цього висновку не спростовують.
Разом з тим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апелянта щодо невірного визначення слідчим суддею строку, на який продовжено тримання під вартою ОСОБА_9 .
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Ухвала слідчого судді, яка не скасована в апеляційному порядку, є чинною з моменту її постановлення. Виходячи із дати постановлення ухвали 08 червня 2015 року, строк її дії не може перевищувати 60 днів, а тому ухвала слідчого судді в частині визначення строку дії запобіжного заходу підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом про визначення строку дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою до 06 серпня 2015 року.
Керуючись ст.ст.392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,- У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 8 червня 2015 року щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 14 години 10 серпня 2015 року скасувати.
Винести нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу СУ прокуратури Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частковою
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування до 6 серпня 2015 року.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: