АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кн/774/72/13 Головуючий у 1-й інстанції Дьомін О.Л.
Категорія ч.1 ст.115, ч.1 ст. 122 КК України Доповідач Мудрецький Р.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2013 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Мудрецького Р.В.

суддів Руських К.Г., Стуковенкової Т.Г.

при секретарі Матвієнко В.М.

за участю прокурора Заворотної О.В.

представник ВК №89 Рязанова О.А.

захисника ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську справу за апеляційними скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3, самого засудженого ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2013 року про відмову в задоволенні подання Дніпропетровської виправної колонії №89 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2013 року у задоволенні подання Дніпропетровської виправної колонії №89 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 - відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.08.2008 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.08.2008 року вирок уточнено, ОСОБА_3 вважати засудженим із застосуванням ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. У суді першої інстанції при розгляді подання Дніпропетровської виправної колонії №89, було встановлено, що ОСОБА_3 відбув 3/4 строку покарання, за час відбування покарання характеризується позитивно, працевлаштований, за весь час відбування покарання у ВК №89 має 3 заохочення та 3 стягнення. Також судом, було встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий, та до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення, після чого в період строку на який його було звільнено знову вчинив ряд злочинів, у тому числі особливо тяжкий, та був засуджений до позбавлення волі. Тому враховуючі усі обставини, судом першої інстанції у задоволенні подання ДВК №89 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 було відмовлено.

В апеляціях:

- захисник ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою подання ДВК №89 задовольнити та звільнити ОСОБА_3 умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Вважає ухвалу незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена при неправильному тлумаченню закону, яке суперечить його змісту. Посилається при цьому, на те, що суд при розгляді подання не врахував та проігнорував вимоги закону, додані до матеріалів подання документи, не дав їм належну правову оцінку та не мотивував своєї відмови у задоволенні подання. Крім того, не може погодитись з висновком суду про неможливість звільнення засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково на підставі того, що останній раніше судимий та до нього вже застосовувалось умовно-дострокове звільнення, але він в період строку на який його було звільнено знову вчинив ряд злочинів, у тому числі особливо тяжкий, та був засуджений до позбавлення волі. Зазначає, що вчинення особою злочину в період іспитового строку або в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання справляє наслідки, передбачені ст.ст. 71,72 КК України, тобто впливає лише на призначення покарання. Також, посилається на те, що судом було проведено неповний судовий розгляд та залишились не дослідженими всі обставини, які можуть мати істотне значення.

- засуджений ОСОБА_3 не конкретизуючи свої вимоги звертає увагу суду на характеризуючи дані про особу та просить прийняти по справі справедливе рішення.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_2 та засудженого ОСОБА_3, які підтримали свої апеляції, просили скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання ВК №89 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, представника ВК №89 Рязанова О.А., який також підтримав доводи поданих апеляцій, думку прокурора про залишення ухвали суду без змін, дослідивши матеріали кримінальної справи у сукупності з доводами апеляцій, колегія суддів вважає апеляції засудженого та його захисника такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 2, 3 статті 81 Кримінального Кодексу України умовно - дострокове звільнення від відбуття покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим, зокрема: не менше трьох четвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Про те, суд при розгляді подання не звернув уваги на вказані вимоги закону, належним чином не дослідив наявність необхідних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_3 та обґрунтував свою відмову у задоволенні подання непереконливими доводами. Послався при цьому на ті обставини, що ОСОБА_3 раніше звільнявся умовно-достроково, після чого знову вчинив злочин в період іспитового строку, чим не оправдав довіру суду, за час відбування покарання мав стягнення, що не може свідчити про його виправлення та готовність до правослухняної поведінки.

На думку колегії суддів, такі висновки суду є необґрунтованими, оскільки відповідно до п.3 ч.3, ч.4 ст.81 КК України, вчинення особою злочину протягом невідбутої частини покарання справляє наслідки при призначенні покарання за правилами, передбаченими статтями 71,72 КК України. Крім того, тяжкість вчиненого злочину та обставини його вчинення враховуються судом у вироку при призначенні засудженому покарання. Накладені на ОСОБА_3 за час відбування покарання стягнення, на момент внесення подання про умовно-дострокове звільнення, погашені. Тому зазначені обставини не є перешкодою для умовно-дострокового звільнення.

В ході перевірки апеляційним судом наданих матеріалів встановлено, що вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14.08.2008 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 122, 70 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26.08.2008 року вирок уточнено, ОСОБА_3 вважати засудженим із застосуванням ст. 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі, тобто засуджено за скоєння умисного особливо тяжкого злочину, скоєного в період, на який його було умовно-достроково звільнено від відбування покарання і він фактично відбув більше трьох четвертей призначеного вироком суду строку покарання у вигляді позбавлення волі. Адміністрацією кримінально-виправної установи засуджений характеризується позитивно, був працевлаштований. Під час відбуття покарання дотримувався правила внутрішнього розпорядку, має 3 заохочення правами начальника колонії. Допустив 7 порушень режиму утримання, за що піддавався стягненням, що погашені в установленому законом порядку. Сумлінно виконує громадські доручення і показав зразкову поведінку в побуті. Підтримує постійний зв'язок з родичами, спілкується із засудженими, що позитивно характеризуються, бере участь у виконанні програми диференційованого виховного впливу, формує та підтримує здоровий спосіб життя. Вину у вчиненому злочині визнає та розкаюється. Тобто в судовому засіданні доведено, що ОСОБА_3 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та до нього може бути застосовано судом умовно дострокове звільнення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали відповідно до положень п.4 ч.1 ст.407, ст.411 КПК України, якою ОСОБА_3 підлягає умовно-достроковому звільненню від подальшого відбуття покарання.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_3, самого засудженого ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 лютого 2013 року про відмову в задоволенні подання Дніпропетровської виправної колонії №89 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_3, - скасувати.

Ухвалити нову ухвалу, якою засудженого ОСОБА_3 звільнити умовно-достроково від відбуття покарання, призначеного за вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 серпня 2008 року у виді позбавлення волі на невідбутий строк 1 (один) рік 5 (п'ять) місяців 4 (чотири) дні.

Звільнити засудженого ОСОБА_3 з під варти в залі суду.

Судді