Справа № 686/51/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2015 р. м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
секретаря - ОСОБА_7 ,
за ст. 125 ч.2 КК України,
31 серпня 2014 р. біля 12 години 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у дворі будинку № 43 по вул. Соборній м. Хмельницького, на грунті особистих неприязних відносин умисно наніс неповнолітньому ОСОБА_8 один удар боковою поверхнею долоні правої руки в ділянку на межі шиї та потилиці, заподіявши йому тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Будучи допитаним в суді з приводу вказаного кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини у його скоєнні не визнав, показавши, що у вказаний в обвинувальному акті день дев`ятилітня донька його співмешканки ОСОБА_9 поскаржилась йому на образливі висловлювання в її адресу хлопця 15-16 років з їх двору, яким виявився неповнолітній ОСОБА_8 . Побачивши в дворі потерпілого та захищаючи доньку своєї співмешканки, він у вказаний в обвинувальному акті час підійшов до нього і, штовхнувши його рукою в плече, в грубій формі наказав йому не чіпати малолітню ОСОБА_9 . При цьому силу він не застосовував. У відповідь потерпілий почав кричати та погрожувати йому розправою зі сторони мами та родичів, які працюють в прокуратурі. Почувши це, він наказав потерпілому провести його до своєї мами. По дорозі він один раз штовхнув потерпілого в спину, але на вході до магазину будь-яких дій щодо нього не вчиняв. В магазині мати потерпілого, не слухаючи його пояснень, почала кричати про побиття її сина та отриманий струс головного мозку, а літня жінка викликала міліцію. Проте, попри пред`явлені йому в ході досудового слідства документи про перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні у Хмельницькій міській дитячій лікарні зі струсом головного мозку, вказаний стан здоров`я потерпілого викликає у нього сумнів. Безпосередньо після вказаного інциденту він майже щоденно бачив потерпілого у дворі будинку. До того ж, його знайомий ОСОБА_10 , який від нього дізнався про обставини конфлікту та його наслідки, також на початку вересня бачив потерпілого у дворі будинку.
Крім наведених показань обвинуваченого, його вина у скоєнні вказаного кримінального праворушення стверджується дослідженими в суді доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_8 в суді показав, що обвинувачений, зустрівши його в у вказаний день в дворі будинку за місцем проживання, підбіг до нього та наніс йому два удари кулаком в груди і один удар ребром руки по шиї. При цьому він почав кричати на нього, погрожував та шарпав за одяг. В цей час в дворі будинку з`явились люди, які почали кричати на обвинуваченого, і обвинувачений, побачивши їх, відпустив його та наказав йти з ним до мами. На вході до магазину, де працювала його мама, він вдарив його кулаком в голову. Від вказаного удару він стукнувся головою об двері.
Свідок ОСОБА_11 суду показала, що у вказаний день вона, працюючи в магазині разом з матір`ю ОСОБА_8 та перебуваючи на робочому місці, почула крик та побачила першим потерпілого, якого штовхав у плечі та бив по затилку обвинувачений. Перед дверима обвинувачений вдарив потерпілого правою рукою в потилицю і малий полетів на скло дверей. В цей час вона відкрила двері і він забіг всередину магазину. Обхвативши дитину, яка плакала, задихалась і тряслась, вона почула крик обвинуваченого та лайку. Оскільки потерпілий скаржився на головні болі, задихався та втрачав свідомість, його завезли в травмпункт Хмельницької міської дитячої лікарні.
По справі на клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_8 допитані свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
При цьому, свідок ОСОБА_13 суду показав, що у вказаний день в проміжок часу між 12 годиною та 12 годиною 40 хвилинами він, приїхавши з ринку, побачив у дворі будинку своїх сусідів, які кричали на потерпілого та вимагали завести їх до його матері, При цьому обвинувачений двічі вдарив ребром долоні руки по шиї потерпілого.
За показаннями свідка ОСОБА_12 він, перебуваючи в магазині та вибираючи собі рубашку, бачив, як потерпілий з криком забіг до своєї матері. При цьому, на вході до магазину обвинувачений вдарив потерпілого рукою в голову, а останній, хоча і втримався на ногах, але вдарився головою в двері. В послідуючому на місце події були викликані працівники міліції.
На клопотання сторони захисту в суді допитані свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та малолітня ОСОБА_15 .
При цьому свідок ОСОБА_14 , яка є співмешканкою обвинуваченого, суду показала, що за підбуренням потерпілого її доньку в дворі будинку за місцем проживання побили. 31 серпня 2014 р. зранку вона та її співмешканець підійшли до ОСОБА_16 для з`ясування його відносин з її донькою. Потерпілий при зустрічі вів себе зухвало, прикриваючись роботою його тітки в прокуратурі. Наполягаючи на розмові з потерпілим в присутності його матері, вони пішли разом з ним до магазину. Прибувши на місце, потерпілий забіг до магазину, почав кричати та скаржитись матері на те, що обвинувачений його б`є. Не з`ясовуючи причину конфлікту, мати викликала працівників міліції та швидку допомогу.
Допитана, як свідок, малолітня ОСОБА_15 в суді підтвердила конфлікт співмешканця її матері з потерпілим. При цьому вона вказала, що обвинувачений, захищаючи її від нападок потерпілого у дворі будинку, лише легенько штовхнув його. Разом з тим, потерпілий почав кричати і мама наказала їй йти в під`їзд будинку.
Свідок ОСОБА_10 суду показав, що в перших числах вересня 2014 р. він, перебуваючи у дворі будинку за місцем проживання потерпілого, звернув увагу на підлітка з незвичайною зачіскою ірокеза. В дворі цього будинку він опинився, розпиваючи придбану неподалік каву.
З даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31 серпня 2014 р. законний представник потерпілого ОСОБА_17 , звертаючись в органи міліції просила притягнути сусіда до відповідальності за нанесення ним її сину двох ударів рукою в область грудей та заподіянням тілесних ушкоджень і фізичного болю (а.с. 40).
За висновком експерта № 1172 від 3 жовтня 2014 року у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, що могло утворитись як від не менше одноразової дії тупого предмета за механізмом «удар», так і від удару головою потерпілого об тупий твердий предмет. За своїм характером струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я (а.с. 45-46).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 2 вересня 2014 року потерпілий ОСОБА_8 продемонстрував як обвинувачений ОСОБА_5 наносив йому удари. Крім того, потерпілий повідомив, що на вході до магазину від нанесення йому обвинуваченим удару ззаду по голові він по інерції нахилився вперед та торкнувся лобом дверей, однак не вдарився та болі не відчув. (а.с. 47-52).
Висновком експерта № 1283 від 14 жовтня 2014 року встановлено, що у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, що могло утворитись як від не менше одноразової дії тупого твердого предмета за механізмом «удар», так і від удару головою потерпілого об тупий твердий предмет, не виключено, за тих обставин, які вказані потерпілим під час його допиту та проведення слідчого експерименту (а.с. 55-56).
Згідно висновку експерта № 275 від 14 квітня 2015 року у ОСОБА_8 виявлене тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, що могло утворитись як від не менше одноразової дії тупого предмета за механізмом «удар», так і від удару головою потерпілого об тупий твердий предмет. Характер і локалізація тілесного ушкодження у потерпілого виключають можливість його утворення внаслідок ударів кулаками рук в груди потерпілого, поштовхів потерпілого в спину. Характер і локалізація тілесного ушкодження тілесного ушкодження у потерпілого не виключають можливість його утворення внаслідок удару боковою поверхнею долоні руки в ділянку на межі шиї та потилиці, удару кулаком у ділянку потилиці потерпілого та наступного після цього удару потерпілим лобною ділянкою голови об двері. Діагноз «травматична дисторсія шийного відділу хребта» не підтверджений об`єктивними даними, перебування потерпілого на стаціонарному лікуванні в зв`язку з даним діагнозом не має прямого причинного зв`язку з отриманою ним 31 серпня 2014 року травмою (а.с. 126-128).
Допитаний в суді експерт ОСОБА_18 виключив отримання виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень при нанесенні йому обвинуваченим удару пальцями та долонею руки на вході до магазину, зафіксованого в ході слідчого експерименту від 2 вересня 2014 р. за його участю потерпілого та його законного представника.
Оцінюючи досліджені по справі докази у їх сукупності, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_5 умисне нанесення двох ударів в груди потерпілому ОСОБА_8 кулаками обох рук та штовхання його в спину, оскільки за висновком експерта № 1283 від 14 жовтня 2014 року виявлені у нього тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку виключають можливість їх утворення внаслідок ударів кулаками рук в груди потерпілого та поштовхів потерпілого в спину. Крім того, суд виключає з обвинувачення ОСОБА_5 умисне нанесення ним удару потерпілому кулаком правої руки в затилок на вході до магазину, від якого останній вдарився лобною ділянкою голови об двері, оскільки за висновками експерта № 1283 від 14 жовтня 2014 року, які ґрунтуються на відомостях медичної документації, потерпілий при первинному огляді в травмпункті Хмельницької міської дитячої лікарні 31 серпня 2014 р. скаржився на біль в області грудини та потилиці без виявлення у нього при цьому будь-яких видимих ушкоджень. В цей же день законний представник потерпілого ОСОБА_17 , звертаючись в органи міліції з заявою про притягнення сусіда до відповідальності за даними протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 40), повідомила, що останній наніс її неповнолітньому сину два удари рукою в область грудей, і нічого не вказала про нанесення ним ударів в голову, які вона могла бачити на вході до магазину. На наступний день 1 вересня 2014 р. при поступленні в ортопедо-травматологічне відділення цієї ж лікарні потерпілий скаржився на нудоту та погішення самопочуття і йому був встановлений попередній діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку та забій м`яких тканин потилиці та грудини. При цьому, ні сам потерпілий, ні його законний представник жодного разу не вказували на його удар головою об двері.
До того ж 2 вересня 2014 р. при проведенні слідчого експерименту за участю законного представника потерпілий розказав та показав на манекені механізм нанесення йому ударів обвинуваченим. При цьому, з оглянутих фотознімків вбачається, що на вході до магазину обвинувачений штовхнув потерпілого в голову долонею руки, а не наніс йому удар кулаком. Поряд з цим, зі змісту вказаного протоколу вбачається, що потерпілий при демонстрації йому удару на вході до магазину повідомив, що від цього удару він нахилився вперед та торкнувся лобом дверей, однак не вдарився об них та болі не відчув.
Такі первинні показання потерпілого, а також відсутність у нього видимих тілесних ушкоджень дають підстави суду ставити під сумнів його показання в суді щодо нанесення йому удару на вході до магазину кулаком в голову та послідуючого його удару головою в об двері. До того ж, удар потерпілого головою в об двері за вказаних обставин не можна вважати умисним.
Що стосується інших інкримінованих обвинуваченому дій, а саме нанесення обвинуваченим удару ребром руки в шию потерпілого, який стверджується показаннями в суді як самого ОСОБА_8 , так і свідка ОСОБА_13 , а також показаннями всіх інших допитаних в суді свідків про наявність конфлікту між потерпілим та обвинуваченим, висновком експерта № 1283 від 14 жовтня 2014 року про виявлення у потерпілого тілесних ушкоджень у виді струсу головного мозку, суд вважає вину обвинуваченого у скоєнні вказаного кримінального правопорушення доведеною. При цьому, суд критично оцінює твердження обвинуваченого про те, що потерпілий не перебував на стаціонарному лікуванні після вказаного конфлікту, оскільки вони спростовуються дослідженою судом медичною документацією, а саме карткою стаціонарного хворого ОСОБА_8 № 8057. Не спростовують на думку суду перебування потерпілого на лікуванні в медичному закладі і показання в суді свідка сторони захисту ОСОБА_10 , оскільки вони неконкретні і не вказують, що саме ОСОБА_8 він бачив у дворі будинку за місцем проживання його знайомого.
Таким чином, вина обвинуваченного у скоєнні вказаного кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в суді і він підлягає притягненню до відповідальності за скоєне згідно вимог закону.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 125 ч.2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
По справі законним представником потерпілого ОСОБА_4 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_8 до ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування 4556 грн. 91 коп. матеріальної та 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди, заподіяної злочином.З огляду на те, що вина обвинуваченого в умисному заподіянні неповнолітньому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень знайшла своє підтвердження в суді, суд задовольняє вимоги цивільного позову в частині витрат на лікування в період з 1 по 10 вересня 2014 р. на суму 262 грн. 95 коп. Що стосується іншої частити витрат на лікування ОСОБА_8 , то з огляду на висновок експерта № 275 від 14 квітня 2015 р. про відсутність прямого причинного зв`язку його послідуючого лікування з отриманою 31 серпня 2014 року травмою, суд залишає вимоги про відшкодування 294 грн. 95 коп. на його лікування без задоволення. Без задоволення суд залишає також вимоги цивільного позову в частині відшкодування вартості мобільного телефону потерпілого, оскільки його пошкодження не знайшло свого підтвердження в суді доказами. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то з огляду вік потерпілого, перенесений ним моральний стрес та фізичні страждання, суд задовільняє їх в повному обсязі.
При обранні виду і міри покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного.
Суд враховує, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується по місцю постійного проживання, являється волонтером Товариства Червоного Хреста України, Благодійної організації «Вікторія» і позитивно характеризується вказаними організаціями та за бувшим місцем навчання і роботи.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 , в суді не встановлено.
Враховуючи викладене, відношення ОСОБА_5 вчинених ним дій відносно неповнолітнього потерпілого, суд вважає за необхідне обрати йому найсуворіший для даного кримінального правопорушення вид покарання - обмеження волі.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, призначивши йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Цивільний позов ОСОБА_17 до ОСОБА_5 задоволити частково. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_17 5262 грн. 95 коп. матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином.
Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1