Справа № 477/567/15-к
Провадження № 1-кп/477/80/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2015 року Жовтневий районний суд
Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сеза Плісецького району Архангельської області, Російська Федерація, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , судимого: 24.09.2003 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ст.. 98 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 16.06.2005 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 296, ст.. 70 та ст.. 71 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 10.12.2012 року звільнений за відбуттям покарання; 20.09.2013 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту; 10.06.2015 року звільнений за відбуттям покарання
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

Обвинувачений ОСОБА_3 18 січня 2015 року близько 08-00 години, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , побачив на підвіконні вироби із жовтого металу.
Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 діяння передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винним. Під час судового розгляду погодився з обставинами, викладеними у обвинувальному акті, щодо вчиненої крадіжки, часу та місця вчинення, визнав розмір викраденого майна та суму заподіяних збитків потерпілому. Пояснив, що 18.01.2015 року близько 08-00 години прийшов у гості до бабусі, на кухні на підвіконні побачив золоті прикраси і вирішив їх викрасти. Коли залишився у кухні один, поклав ці прикраси до кишені та залишив будинок. Викрадене здав до ломбарду.
Вина обвинуваченого підтверджується також поясненнями потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що з обвинуваченим знаходиться у родинних стосунках, обвинувачений брат його дружини. Увечері залишив золотий перстень та золотий ланцюжок з хрестом на кухні на підвіконні. Вранці прикрас на місці не виявив. З`ясував, що у них в гостях був обвинувачений, який потім телефонував та направляв СМС повідомлення, в яких вказував, що це він викрав прикраси. Цивільний позов не заявляв. Не наполягав на позбавленні волі обвинуваченого.
Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненому підтверджується також змістом документів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні.
Заявою потерпілого ОСОБА_5 від 17.02.2015 року про вчинення крадіжки належних йому золотих виробів з території домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 43).
Протоколом огляду місця події від 07.02.2015 року, в ході якого оглянута територія домоволодіння будинку АДРЕСА_1 , де була вчинена крадіжка (а.с. 45) та фото таблицею до нього (а.с. 46-47).
Протоколом огляду місця події від 07.02.2015 року, в ході якого оглянутий мобільний телефон «Нокіа» С-2, чорного кольору, який належить ОСОБА_6 та в якому мались повідомлення від брата, які надійшли о 10-28 год., 14-37 год., 14-51 год., зі змісту яких вбачається, що брат ОСОБА_7 просить вибачення та обіцяє повернути викрадене (а.с. 48) та фото таблицею до нього (а.с. 49-51).
Зазначений телефон визнаний речовим доказом (а.с.52) та переданий на зберігання ОСОБА_6 (54).
Заявою про вчинений злочин, яку власноручно написав ОСОБА_3 та в якій виклав обставини вчиненого ним злочину (а.с. 42).
Аналізуючи докази у сукупності, суд вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, а його дії органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання вини, щире каяття.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, в судовому засіданні не встановлені.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, щире каяття у вчиненому, і вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком, який передбачений санкцією частини 2 статті 185 КК України.
Також суд, враховуючи обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізолювання від суспільства і вважає за можливе звільнити його від відбування покарання, на підставі статті 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На підставі ст. 100 КПК України речовий доказ у справі: мобільний телефон «Нокіа» С-2, чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , - залишити їй, як власнику.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , на підставі п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.
Речовий доказ у справі: мобільний телефон «Нокіа» С-2, чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , - залишити їй, як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_1