Справа № 442/9353/14-к
Провадження № 1-кп/442/361/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2014 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобича кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002532 від 02.11.2014 року про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, учня 3-го курсу Дрогобицького професійно-політехнічного ліцею № 15, прож. АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, учня 2-го курсу Дрогобицького професійно-політехнічного ліцею № 15 прож. АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_6 19 жовтня 2014 року, за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_5 , знаходячись по АДРЕСА_3 , шляхом обману та зловживання довірою заволоділи мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_7 , марки «Fly IQ - 4404» з поміщеною в ньому картою пам`яті на 8 гігабайт. В подальшому, діючи умисно з власних корисливих спонукань, ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 , вищевказаний мобільний телефон здали в філію №13 ломбарду «Копійка», що по вул. Стрийській, 8, в м. Дрогобичі, Львівської області, за реалізацію якого отримали грошові кошти в сумі 650 гривень, які привласнили та використали в своїх особистих корисливих цілях.
Крім цього, 25 жовтня 2014 року, ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 продовжуючи свій злочинний умисел, з метою отримати з ломбарду «Копійка» мобільний телефон неповнолітнього ОСОБА_7 , марки «Fly IQ - 4404» з поміщеною в ньому картою пам`яті на 8 гігабайт, отримали в останнього гроші в сумі 450 гривень, за рахунок яких обіцяли потерпілому забрати його мобільний телефон з ломбарду та повернути потерпілому ОСОБА_7 , однак в подальшому, діючи умисно з власних корисливих спонукань, ОСОБА_6 спільно з неповнолітнім ОСОБА_5 , отримані кошти також привласнили та використали у власних корисливих цілях, завдавши тим самим матеріальну шкоду потерпілому на загальну суму, згідно довідки про вартість майна, 1015 (одна тисяча п`ятнадцять) гривень 00 копійок.
Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_5 заволоділи чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) неповнолітнього ОСОБА_7 , тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
В судове засідання обвинувачені, законний представник, та потерпілий із законним представником подали угоду про примирення від 19.11.2014 року. Згідно даної угоди обвинувачені ОСОБА_5 із законним представником, ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 із законним представником дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинувачених за ч. 2 ст. 190 КК України. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Потерпілий ОСОБА_7 із законним представником жодних претензій до обвинувачених матеріального чи морального характеру не має, оскільки останні, окрім повного відшкодування заподіяної шкоди, попросили у нього пробачення та щиросердечно розкаялися у скоєному. Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 2 (два) роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, ОСОБА_6 1 (один) рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік .
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджене в угоді покарання та вирішити інші, передбачені угодою, питання.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник та захисник, обвинувачений ОСОБА_6 також просили вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. Зазначили, що заподіяну потерпілому шкоду відшкодували. При цьому, беззастережно визнали себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, дали згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатні реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Потерпілий із законним представником також просить угоду затвердити, зазначивши, що дійсно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відшкодували їм матеріальну шкоду. Згідні на визначену в угоді міру покарання для ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Потерпілим від даного кримінального правопорушення є ОСОБА_7 .
Потерпілий із законним представником та обвинувачені із законним представником та захисником добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та закону. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винуватим, цілком розуміють свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
За таких обставин суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за попередньою змовою заволоділи чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), тобто скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.
Покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.
При таких обставинах суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченими та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Судом роз`яснено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення їх до відповідальності, встановленої законом.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду від 19 листопада 2014 року про примирення між обвинуваченими ОСОБА_5 , його захисником, ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 із законним представником.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 листопада 2014 року покарання у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції м. Дрогобича, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 19 листопада 2014 року покарання у вигляді 1 (один) рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції м. Дрогобича, повідомляти цей орган про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.
Речовий доказ: мобільний телефон марки «Fly IQ - 4404» залишити у власності ОСОБА_7 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя