Провадження1-кп/258/526/13
№ 1-кп/258/526/13
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2013 року Кіровський
районний суд м. Донецька у складі:

головуючого
судді Сидорова Є.І.

при секретарі:
Нестеренко П.Г.

за
участю прокурора: Наюк Є.О.

обвинуваченого: ОСОБА_1,

потерпілої: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Донецьку
кримінальне провадження,
зареєстроване в єдиному реєстрі
досудових розслідувань за № 0003566
від 26.09.2013р. відносно обвинуваченого:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Донецька, громадянина України,
українця, з базовою середньою освітою,
не одруженого, не працюючого, раніше
судимого:

- 10.06.2013 р. Кіровським райсудом м.
Донецька за ст. 185 ч. 3 КК України до 3
років позбавлення волі із
встановленням випробувального терміну
на 2 роки,

який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В період часу з 24.09.2013 року приблизно о 12
год. 00 хв., більш точного часу
встановити не представилось можливим,
ОСОБА_1, знаходячись у кімнаті спальні
за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1
побачив на музичній колонці, яка
знаходилась на столі ланцюжок,
виготовлений з дорогоцінного металу -
золота, який належить потерпілій
ОСОБА_2

Знаходячись за вказаною вище адресою, у
ОСОБА_1, коли він побачив ланцюжок,
виготовлений з дорогоцінного металу -
золота, виник злочинний намір на таємне
викрадення чужого майна, тобто скоїти
крадіжку.

Усвідомлюючи та реалізуючи свій
злочинний, корисливий намір та не
припиняючи початі ним злочинні дії, з
корисливих спонукань, переслідуючи
мету наживи та незаконного збагачення,
з метою повторного, таємного
викрадення чужого майна, керуючись
корисливими мотивами, переслідуючи
мету наживи та незаконного збагачення,
скориставшись тим, що навколо немає
його сестри ОСОБА_2, яка і є потерпілою
та інших сторонніх осіб, які могли б
перешкодити довести злочинні дії до
кінця, дозволило ОСОБА_1 таємно
викрасти чуже майно, що належить
потерпілій ОСОБА_2, а саме, ланцюжок,
виготовлений з дорогоцінного металу -
золота 585 проби вагою 0,68 грама вартістю
500 грн.

ОСОБА_1 викрав чуже майно, яке належало
потерпілій ОСОБА_2 на загальну суму 500
грн. Після чого останній з місця
скоєння кримінального правопорушення
зник, розпорядившись викраденим майном
на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_2
матеріальній збиток на вищезазначену
суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_1 органом
досудового розслідування
кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України,
як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), скоєне повторно.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
визнав повністю, суду пояснив, що 24
вересня 2013 року він знаходився вдома.
Зайшов до спальні своєї сестри ОСОБА_2,
де на комп'ютерній колонці він побачив
золотий ланцюжок, який вирішив вкрасти
з метою реалізації. Він взяв паспорт,
вказаний ланцюжок та попрямував до
ломбарду, який розташований біля ОШ № 88
м. Донецька, де заклав даний ланцюжок та
отримав 130 грн. Виручені гроші витратив
на власні потреби.

У вчиненому щиросердно кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд
при визначенні обсягу доказів, що
підлягають дослідженню стосовно тих
обставин, які ніким із учасників
кримінального провадження не
оспорюються, і немає сумнівів у
добровільності їх позиції, обмежився
допитом обвинуваченого.

Обставиною, яка пом'якшує покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, згідно ст. 66 КК
України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання
обвинуваченого ОСОБА_1, згідно ст. 67 КК
України судом не встановлено.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_1
міри покарання, суд враховує ступінь
суспільної небезпеки вчиненого ним
правопорушення, його особу як раніше
судимого, який вчинив правопорушення
під час відбування іспитового строку,
на обліку у лікарів психіатра або
нарколога не перебуває, не одруженого,
не працюючого, конкретні обставини
скоєного ним правопорушення, який
згідно ст. 12 КК України відноситься до
категорії злочинів середньої тяжкості,
відношення обвинуваченого до
вчиненого, щире каяття, за місцем
проживання характеризується
посередньо, проте вважає неможливим
його виправлення без ізоляції від
суспільства, у межах санкції статті КК
України, по якій він обвинувачується.

Відповідно до ст. 71 КК України
обвинуваченому ОСОБА_1 необхідно
призначити остаточне покарання за
сукупністю вироків: за вказаним
вироком суду та за вироком Кіровського
районного суду м. Донецька від 10.06.2013
року шляхом часткового, у вигляді 2
років позбавлення волі, приєднання не
відбутої частини покарання,
призначеного йому за вироком
Кіровського райсуду м. Донецька від
10.06.2013 року.

Цивільний позов по справі не заявлений,
судових витрат та речових доказів по
справі не мається.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та
призначити йому покарання у вигляді 3
років позбавлення волі з відбуванням
покарання у кримінальному-виправному
закладі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_1 до
вказаного покарання, частково, у
вигляді 2 років позбавлення волі,
приєднати не відбуту частину
покарання, призначеного йому за
вироком Кіровського районного суду м.
Донецька від 10 червня 2013 року та
призначити остаточне покарання ОСОБА_1
у вигляді 5 років позбавлення волі з
відбуванням покарання у
кримінальному-виправному закладі.

Міра запобіжного заходу
обвинуваченому ОСОБА_1 не обиралась.
Після набрання вироком чинності,
засудженого ОСОБА_1 затримати та через
Донецьке СІЗО направити у місця
позбавлення волі для відбування
покарання.

Строк покарання засудженому ОСОБА_1
рахувати з моменту затримання.

Вирок може бути оскаржений до
Апеляційного суду Донецької області
через Кіровський районний суд м.
Донецька протягом 30-ти днів з дня його
проголошення.

Суддя: