Справа № 357/1424/14-к Головуючий у І інстанції Володько
Провадження № 11-сс/780/65/14 Доповідач у 2 інстанції Свінціцька
Категорія 17.02.2014

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Васильків Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУМВС України в Київській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000602 від 04.02.2014 року, в ході якого встановлено, що 03.02.2014 року, близько 17 години 30 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись тим, що його сусід ОСОБА_8 , який також проживав в даному будинку, знаходиться в кухонній кімнаті та не спостерігає за його діями, залишившись у спальній кімнаті разом з неповнолітньою ОСОБА_9 та погрожуючи їй словесно фізичним насильством, відібрав у останньої належний їй фотоапарат марки «Canon Power Shot A3200IS» та погрожуючи тим, що не поверне їй фотоапарат, реалізуючи свій злочинний намір, користуючись розгубленістю неповнолітньої ОСОБА_9 , всупереч її волі вступив із ОСОБА_9 у статеві зносини, тобто, вчинив зґвалтування останньої.
Крім цього, 03 лютого 2014 року, близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , умисно, відкрито, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом погрози застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, заволодів фотоапаратом марки «Canon Power Shot A3200IS», що належить ОСОБА_9 , чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 1000 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.
Слідчий СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України в Київській області звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під варту щодо ОСОБА_7 , оскільки той підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки постійного місця проживання, місця роботи, родини і утриманців не має, може незаконно впливати на неповнолітню потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року клопотання слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 04 квітня 2014 року. Водночас, враховуючи наявність обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, оскільки злочин вчинено із застосуванням насильства, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначався.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального закону і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. Апелянт зазначає, що повністю визнаючи свою винуватість у вчиненні відкритого викрадення фотоапарата ОСОБА_9 , ОСОБА_7 категорично заперечив свою причетність до її зґвалтування, разом з тим, підозра щодо ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, ґрунтується виключно на поясненнях самої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_8 , якому відомо про факт статевих відносин підозрюваного та потерпілої зі слів ОСОБА_7 . Захисник вважає, що враховуючи категоричне заперечення факту будь-яких статевих відносин з потерпілою, наведені докази є недостатніми для твердження про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України. Крім того, вказує, що слідчим суддею при обранні виняткового запобіжного заходу тримання під вартою не було враховано те, що підозрюваний зареєстрований та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з матір`ю та братом; в АДРЕСА_2 мешкав тимчасово на період сезонної роботи. Як зазначає апелянт, слідчий суддя вказує на існування ризику, передбаченого ст.177 КПК України, однак не конкретизує його та жодного реального доказу наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України сторона обвинувачення слідчому судді не надала. Таким чином, на думку захисника, слідчим суддею не враховано відсутності вагомих доказів в обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, не обґрунтовано доцільність застосування виняткового запобіжного заходу, а також не наведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, думку сторін кримінального провадження: прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляцію такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.
Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
На думку колегії суддів, зазначені вимоги закону були дотримані слідчим суддею.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, в провадженні СВ Білоцерківського МВ (з обслуговування м. Біла Церква та Білоцерківського району) ГУ МВС України знаходиться кримінальне провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.152 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000602 від 04.02.2014.
04 лютого 2014 року о 03 годині 30 хвилин ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
04 лютого 2014 року о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
05 лютого 2014 року о 19 годині 00 хвилин ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.186 КК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що при прийнятті рішення про застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та зазначив, що в наданих до суду матеріалах кримінального провадження є наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 152, ч.2 ст.186 КК України та враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічного корисливого злочину проти власності, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким, а інше особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, не має стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, те, що підозрюваний не має постійного місця проживання, місця роботи, та утриманців, та для запобігання ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано вважав, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під вартою.
З огляду на наведене, посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді є безпідставним.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06 лютого 2014 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
_____________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3