Справа № 569/9029/15-к
Провадження № 1-кп/569/527/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 липня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне кримінальне провадження № 0001683 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого Рівненським міським судом 8 квітня 2015 року за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі вісімсот п`ятдесят грн.., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
9 березня 2015 року близько 12 години ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, в квартирі АДРЕСА_2 шляхом вільного доступу таємно викрав ноутбук марки «Dell Inspiron-3521 вартістю 9226,02 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно.

Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що 9 березня 2015 року без відома своєї сестри, потерпілої у справі, взяв її ноутбук та здав його у ломбард, оскільки йому потрібні були гроші, щоб виїхати на заробітки. У вчиненому розкаюється, просить пробачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що проживає разом зі своїм братом в однокімнатній квартирі. 9 березня 2015 року ввечері вона виявила крадіжку належного їй ноутбука та повідомила про це в міліцію. Пізніше обвинувачений зізнався, що здав ноутбук у ломбард. Претензій до обвинуваченого не має, оскільки завдана шкода їй відшкодована.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування потерпілій завданого збитку.

За таких обставин суд дійшов висновку, що достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів буде призначення покарання у виді обмеження волі в межах санкції частини статті, якою передбачене покарання за вчинений обвинуваченим злочин.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позицію потерпілої, а також мету покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування ним покарання, а тому застосовує до нього ст.75 КК України та звільняє його від покарання з випробуванням.

Остаточне покарання обвинуваченому суд призначає за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки ОСОБА_4 вчинив даний злочин до постановлення вироку Рівненським міським судом Рівненської області від 8 квітня 2015 року, за яким його було засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн. При цьому згідно вимог ч.3 ст.72 КК України кожне з призначених покарань має виконуватися самостійно, оскільки складанню вони не підлягають.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на залучення експерта.

На підставі наведеного та керуючись ст.370, 371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді одного року та трьох місяців обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 8 квітня 2015 року виконувати самостійно.

Речовий доказ - договір про надання фінансового кредиту від 10 березня 2015 року № 01015320 - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 122 ( сто двадцять дві ) грн. 76 коп. витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя :