У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Шевченко Т.В., Пошви Б.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 24 квітня 2008 року кримінальну справу щодо
ОСОБА_1. за касаційною скаргою останнього
на судові рішення у даній справі.

Вироком
Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 13 лютого 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця с.
Березів Старосамбірського

району
Львівської області, в силу ст.89

КК України такого, що не має судимості,

засуджено:

- за ч.1 ст.187 КК України на 4 роки позбавлення
волі;

- за ст.395 КК України на 6 місяців арешту, а на
підставі ст.70 КК України остаточно визначено покарання за сукупністю
злочинів 4 роки позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1. визнано
винуватим у тому, що він 27 січня 2006 року, близько 21-ої години, перебуваючи
в стані алкогольного сп`яніння, в помешканні ОСОБА_2, що розташоване в
АДРЕСА_1, з метою заволодіння майном останнього, напав на того, завдавав йому
удари цеглиною по голові, душив за шию, заподіявши потерпілому легкі тілесні
ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, а також заволодів його, вказаним
у вироку, майном на загальну суму 830 грн.

Крім
того, за вироком суду ОСОБА_1. засуджено за те, що він порушив правила
адміністративного нагляду. В період часу з 19
по 27 січня 2006 року самовільно залишив постійне місце проживання в с.
Городовичі Старосамбірського району Львівської області з метою ухилення від
адміністративного нагляду, визначеного йому постановою Старосамбірського
міськрайонного суду строком на 1 рік і продовженого постановою цього ж суду від
16 листопада 2006 року строком на 6 міс. На облік у Старосамбірський РВ УМВСУ у
Львівській області не став, без поважних причин залишив згаданий населений
пункт, а також не з'являвся для реєстрації у
райвідділ міліції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 7 серпня 2007 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_1. залишено без зміни.

У
касаційній скарзі, за її змістом, засуджений ОСОБА_1 вказує на те, що справа щодо нього
сфабрикована та розглянута з обвинувальним ухилом. Зазначає про неповноту в
стадії досудового та судового слідства, істотні порушення кримінально-процесуального
законодавства, у тому числі його права
на захист. Вказує на те, що у матеріалах справи відсутні докази його винності в
інкримінованих злочинах, а висновки суду грунтуються на неналежних доказах.
Стверджує, що розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_2 не вчиняв та тілесних ушкоджень не завдавав,
забрав у нього майно взамін позичених
тим у нього грошей. Посилається на те,
що суд не дав йому можливості ознайомитись з матеріалами справи та протоколом
судового засідання. Просить судові рішення щодо нього скасувати, а справу
провадженням закрити за недоведеністю його участі в інкримінованих йому
злочинах.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні такої слід
відмовити.

Як вбачається з матеріалів кримінальної
справи, висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1. у вчиненні
розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_2, а також в порушенні правил про
адміністративний нагляд та кваліфікацію його дій за ч.1 ст.187 і ст.395 КК України
відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені з урахуванням усіх як
об'єктивних, так і суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при
з'ясуванні дійсних обставин події та грунтуються на зібраних у справі доказах.
Зокрема, вони підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_2 та самого
засудженого, показаннями вказаних у вироку свідків, даними протоколів слідчих
дій, висновком судово-медичної експертизи та речовими доказами.

Суди
як першої, так й апеляційної інстанції ретельно перевіряли доводи засудженого
та його захисника, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі, про те, що
ОСОБА_1 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_2 не вчиняв та тілесних
ушкоджень останньому не заподіював, а також не порушував правил про адміннагляд.
Викладені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними,
такими, що не відповідають матеріалам справи, колегія суддів знаходить
обгрунтованими. Фактичні обставини справи свідчать, що ОСОБА_1 намагається у
такий спосіб уникнути відповідальності
за скоєне.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи процесуальних порушень при
збиранні, дослідженні й оцінені доказів, які б ставили під сумнів
обгрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації дій ОСОБА_1., в
тому числі й тих, що стосуються права останнього на захист, судом касаційної
інстанції не встановлено. В стадії досудового слідства і в суді захист
інтересів ОСОБА_1. здійснював професійний захисник-адвокат ОСОБА_3 Висновки
суду грунтуються на достатніх та допустимих доказах. А отже, мова про порушення
права ОСОБА_1. на захист, про що йдеться у касаційній скарзі, не може йти.

З
розписки (а.с.272) вбачається, що ОСОБА_1 на його прохання був ознайомлений з
матеріалами кримінальної справи і протоколом судового засідання у повному
обсязі, а тому доводи засудженого з
цього приводу також є безпідставними.

Що стосується призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно є справедливим, відповідає
вимогам ст. 65 КК України, підстав для зміни вироку у цій частині також немає.

Таким
чином, перевіряючи справу в межах касаційної скарги, і не знаходячи,
передбачених ст. 398 КПК України підстав для призначення її до розгляду касаційним судом, керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1. на вирок Самбірського міськрайонного суду
Львівської області від 13 лютого 2007 року та ухвалу Апеляційного суду
Львівської області від 7 серпня 2007 року відмовити.

Судді:

Пивовар В.Ф. Шевченко Т.В. Пошва Б.М.