ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року Справа №293/1011/15-к

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Черняхові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000313 від 06.07.2015 року стосовно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, освіта середня, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2015 року близько 22 години 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходився поряд з будинком АДРЕСА_2 , де перебував в стані алкогольного сп`яніння. В той же час у нього виник словесний конфлікт з мешканцем вищевказаного домоволодіння ОСОБА_5 , під час якого у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на нанесення умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 дістав ніж, який у нього був з собою та тримаючи його в лівій руці за руків`я, наніс лезом ножа один удар в область правої половини грудної клітини ОСОБА_5 .

В результаті нанесеного удару ножем ОСОБА_4 умисно спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді непроникаючої рани по задній поверхні грудної клітини справа, яке згідно висновку судово медичної експертизи №1490 від 27.07.2015 року відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

Своїми умисними діями, які виразились у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров"я, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.125 КК України.

28 липня 2015 року в смт.Черняхові Житомирської області між учасниками кримінального провадження №0000313 від 06.07.2015 року підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Обвинувачений в судовому засіданні заявив клопотання про затвердження угоди про примирення з потерпілим і просив призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав заявлене обвинуваченим клопотання, зазначивши, що укладення угоди є добровільним.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

Згідно укладеної угоди про примирення, ОСОБА_4 визнав свою винуватість у зазначеному діянні. Збитків потерпілому кримінальним правопорушенням не заподіяно. Сторони кримінального провадження погоджуються на призначене покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.125 КК України у виді 150 ( стоп"ятдесят) годин громадських робіт.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України, що також підтверджується матеріалами даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що угода про примирення, укладена між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам ст.ст.468,469,471,474 КПК України та вимогам КК України. Так, вказана угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, дії ОСОБА_4 за ст.125 ч.2 КК України кваліфіковані вірно. Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. У суду не має підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не помирилися. Підстав для неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, суд не вбачає.

Враховуючи наведене, суд вважає, можливим затвердити угоду про примирення, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000313 від 06.07.2015 року укладену в смт.Черняхові 28.07.2015 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання узгоджене сторонами кримінального провадження у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Судових витрат по справі не має.

Арешт на майно не накладався.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Житомирської області через Черняхівський районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий- суддя: ОСОБА_1
Копія: вірно
Суддя: