Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 2209/1056/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2012м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: судді Красняка В.І., при секретарі Федченко Л.В., з участю прокурора Леськіва В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Красилові кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого механізатором в товаристві з обмеженою відповідальністю «Середенецьке» м.Шепетівка Хмельницької області, не судимого, військовозобовязаного, в вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 129 ч.1, 186 ч.1, 187 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в :

14 січня 2012 року близько 22 години в с.Маленки Красилівського району Хмельницької області ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, 13 на ґрунті ревнощів вчинив сварку з дружиною ОСОБА_1, яка на той час проживала з співмешканцем ОСОБА_2 і приїхала разом з малолітньою дочкою ОСОБА_3 провідати чоловіка та малолітнього сина ОСОБА_3, який проживав з останнім. З метою уникнення сварки ОСОБА_1 вибігла на подвір'я. Вийшовши слідом за нею на подвір'я, ОСОБА_1 дістав схожий на пістолет предмет і демонструючи його ОСОБА_1 та погрожуючи їй вбивством, вистрілив з нього в сторону хліва, де стояв непрацюючий телевізор. Після цього, продовжуючи погрози вбивством, ОСОБА_1 підвів ОСОБА_1 до вказаного телевізора, на якому показав їй отвір і пригрозив, що з нею може бути так само. Далі, взявши дружину за комір, він затягнув її в будинок, де, погрожуючи вбивством, в залі умисно наніс кулаками рук декілька ударів в голову та душив її за шию, внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді крововиливів мяких тканин верхньої повіки лівого ока, підборіддя, шиї, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_1 продовжив погрожувати ОСОБА_1 схожим на пістолет предметом, демонстративно заряджав його, направляв в бік дружини та натискував на спусковий гачок.

Далі ОСОБА_1 кинув дружину на підлогу та умисно ногами наніс їй декілька ударів по ногах. Побачивши, що з кишені одягу дружини випали на підлогу гроші в сумі 980 гривень, ОСОБА_1 підняв їх з підлоги і відкрито ними заволодів. З приводу вказаних дій чоловіка ОСОБА_1 зателефонувала з свого мобільного телефону «Samsung» співмешканцю ОСОБА_4 і попросила його допомоги. Останній попросив ОСОБА_1 дати телефон ОСОБА_1. Під час розмови по телефону ОСОБА_2 попросив ОСОБА_1 заспокоїтися і не чіпати ОСОБА_1. У відповідь ОСОБА_1 відключив телефон, положив його на стіл, після чого умисно наніс ОСОБА_1 два удари в праву сторону тулуба, внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 9,10 ребра правої половини грудної клітки, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у тому, що з ревнощів за вказаних обставин погрожував вбивством своїй дружині ОСОБА_1, відкрито викрав в неї 980 гривень, умисно побив її, внаслідок чого заподіяв середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.1 КК України, ОСОБА_1 не визнав, пояснив, що в дружини телефону не викрадав, а положив його на стіл після розмови з ОСОБА_2. Після цього з ревнощів побив дружину. На даний час вони з дружиною помирилися і проживають разом з двома малолітніми дітьми. Він щиро розкаявся в своїх діях, пояснив їх тим, що в такий спосіб намагався примусити ОСОБА_1 проживати разом з ним і дітьми. Просив його суворо не карати, обіцяв в подальшому не порушувати закон, заявив клопотання про недоцільність допиту свідків за виключенням свідка ОСОБА_2 та дослідження фактичних обставин справи, з чим погодився і прокурор.

Суд, переконавшись в тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство по справі допитом підсудного, потерпілої і свідка ОСОБА_2.

Потерпіла ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що підсудний є її чоловіком. Від шлюбу в них є двоє малолітніх дітей. На протязі двох років перед подією злочину вона разом з дочкою проживала окремо від чоловіка у свого співмешканця ОСОБА_2. 29.12.2011 року вона з дитиною приїхала до чоловіка в с.Маленки Красилівського району Хмельницької області, щоб показати дочку і провідати сина. 14 січня 2012 року близько 22 години ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, 13 почав просити її залишитися жити з ним і не повертатися до співмешканця, але вона йому в цьому відмовила. На цьому ґрунті між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_1 погрожував їй вбивством схожим на пістолет предметом, вистрілив з нього в сторону хліва, де стояв непрацюючий телевізор. Після цього, продовжуючи погрози вбивством, ОСОБА_1 підвів її до вказаного телевізора, на якому показав їй отвір і пригрозив, що з нею може бути так само. Далі, взявши за комір, він затягнув її в будинок, де, погрожуючи вбивством, в залі наніс кулаками рук декілька ударів в голову та душив її за шию. Після цього він знову погрожував їй схожим на пістолет предметом, заряджав його, направляв в її бік та натискував на спусковий гачок. Далі кинув її на підлогу та ногами вдарив декілька разів по ногах. Коли в неї з кишені одягу випали на підлогу гроші в сумі 980 гривень, ОСОБА_1 підняв їх з підлоги і забрав собі. ОСОБА_5 зателефонувала з свого мобільного телефону «Samsung» співмешканцю ОСОБА_4 і попросила його допомоги. Останній попросив передати телефон ОСОБА_1. Під час розмови по телефону ОСОБА_1 сварився з ОСОБА_2,після чого відключив телефон і положив його на стіл. Далі він наніс їй два удари в праву сторону тулуба, внаслідок чого зламав два ребра правої половини грудної клітки. Телефон ОСОБА_1 в неї не викрадав.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердив, що 14.01.2012 року близько 22 години 30 хвилин до нього зателефонувала співмешканка ОСОБА_1, просила забрати її від чоловіка. Він попросив її дати трубку ОСОБА_1. Розмовляючи з останнім, він попросив не чіпати ОСОБА_1. У відповідь підсудний повідомив, що ОСОБА_1 не доживе до ранку, якщо він не приїде за нею і припинив подальшу розмову. Після цього до нього знову телефонувала ОСОБА_1 і просила приїхати. В звязку з цим він на таксі приїхав в с. Маленки Красилівського району Хмельницької області до будинку підсудного, звідки, не зважаючи на заперечення підсудного, який не бажав відпускати дружину, забрав співмешканку ОСОБА_1, яка була побита. На даний час ОСОБА_1 повернулася проживати до чоловіка.

Оцінивши покази підсудного, що узгоджуються з матеріалами справи, показами потерпілої і свідка ОСОБА_2, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 і кваліфікує його дії за: ст.129 ч. 1 КК України, як погроза вбивством, оскільки були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози; ст. 186 ч. 1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна; ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров'я.

Разом з тим, суд вважає, що обвинувачення підсудного органами досудового слідства за ст.187 ч.1 КК України, як напад на потерпілу з метою заволодіння належним останній телефоном «Samsung», поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я ОСОБА_1, є безпідставним, оскільки воно не ґрунтується на матеріалах справи і не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні. Підсудний стверджує , що він не мав наміру заволодіти телефоном дружини, після розмови положив його на стіл і в подальшому не викрадав. Дружину побив з ревнощів. Дії підсудного також свідчать про те, що він не мав умислу на вчинення розбою. Потерпіла сама на прохання співмешканця ОСОБА_2 передала телефон підсудному. Після розмови з ОСОБА_2 ОСОБА_1 положив телефон на стіл. Потерпіла після того користувалася вказаним телефоном, що підтверджується поясненнями останньої і свідка ОСОБА_2. Будь-яких доказів, що ОСОБА_1 вчинив розбій, ні на досудовому слідстві , ні в судовому засіданні не здобуто. За таких обставин дії підсудного суд кваліфікує за наслідками , що настали, в звязку з чим перекваліфіковує дії ОСОБА_1 з ч.1 ст.187 КК України на ч.1 ст.122 КК України.

При призначенні підсудному міри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєних злочинів, особу винного, обставини справи, що обтяжують і помякшують його покарання.

Вчинення злочину в стані алкогольного спяніння суд визнає як обставину, що обтяжує покарання підсудного.

ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризуються позитивно, має на утриманні двоє малолітніх дітей, добровільно повністю відшкодував завдану шкоду, потерпіла просить не позбавляти його волі, що визнається судом як обставини, які помякшують його покарання.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення і перевиховання підсудного можливо без ізоляції його від суспільства, призначає йому покарання у виді позбавлення волі і визнає необхідним ухвалити про звільнення його від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Відповідно до ст. 76 КК України суд вважає за необхідне покласти на підсудного обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання і роботи, періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи та не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи.

Речові докази: телевізор «Електрон», який перебуває на збереженні в підсудного, підлягає поверненню останньому; диск із звукозаписом слід залишити при справі.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд

засудив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.186 , ч.1 ст.122 КК України, призначивши покарання:

- за ст.129 ч.1 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;

-за ст.186 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців;

- за ст.122 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання у виді позбавлення волі звільнити з випробуванням з іспитовим строком на два роки та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обовязку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До вступу вироку в законну силу обраний ОСОБА_1 запобіжний захід залишити попередній - підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Речові докази: телевізор «Електрон», який перебуває на збереженні в ОСОБА_1, повернути останньому; диск із звукозаписом залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до Хмельницького апеляційного суду через Красилівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_6