Провадження 11-кп/792/315/15
Справа № 686/4378/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за 0000213 від 16.01.2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та жительку АДРЕСА_1 , не одружену, не працюючу, громадянку України, раніше судиму:
· 22.05.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за.ч.1 ст.185 КК України на 90 годин громадських робіт;
· 05.09.2013 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.3 ст. 185, ст.ст. 69, 71 КК України на 4 місяці 10 днів арешту;
· 19.11.2014 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України на 6 місяців арешту;
· 03.02.2015 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі.
визнано винуватою у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначено покарання:
- за ч.2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;
- за ч.2 ст.289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеного за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 03.02.2015 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, крім житла.
Час відбування покарання рахується з 11.03.2015 року, зарахований в строк відбування покарання час тримання під вартою з 25.02.2015 року по 10.03.2015 року включно.
Запобіжний захід обвинуваченій до набрання вироком законної сили залишено попередній тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_8 витрати на проведення експертиз №71т від 26.01.2015р. в розмірі 235,87 грн., №79 від 29.01.2015р. в розмірі 117,94 грн. та судово авто товарознавчої експертизи № 142/15-26 від 29.01.2015 року вартістю 1180,80 грн., на користь держави.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, 15 січня 2015 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_8 знаходячись в номері готелю «Колізей», що по вул. Шевченка, 85 у м.Хмельницькому, таємно, повторно, викрала належний ОСОБА_9 мобільний телефон «Самсунг С5620», чорного кольору вартістю 441, 75 грн., з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 10 грн., на рахунку якого були грошові кошти в сумі 48 грн. та ключі від автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з. НОМЕР_1 . Після чого залишила готель. Викрадений телефон ОСОБА_8 здала в ломбард, а гроші витратила на власні потреби, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 499,75 грн.
Після чого, в той же день ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, скориставшись наявністю у неї ключів та знаючи місцезнаходження автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на автостоянці позаду готелю «Колізей», повторно, незаконно заволоділа даним автомобілем. Чим завдала потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 31982,87 грн. шляхом незаконного заволодіння та пошкодження транспортного засобу.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , як вбачається з її змісту, просить вирок суду скасувати з підстав не відповідності фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосовання закону України про кримінальну відповідальність. Призначити їй більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, а також надати можливість примиритися з потерпілим і укласти угоду. При цьому, просить врахувати, що вона має постійне місце проживання, позитивно характеризується, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаюється у вчиненому, а автомобілем заволоділа з метою покататися і повернути назад на місце стоянки. Зазначає, що потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні просив суворо її не наказувати та не наполягав на відшкодуванні заподіяної йому матеріальної шкоди.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, призначене судом покарання пом`якшити, врахувавши, що ОСОБА_8 повністю визнає свою вину, у вчиненому щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю злочинів, відшкодувала заподіяну злочином шкоду у повному об`ємі, її молодий вік, наявність постійного місця проживання.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченої ОСОБА_8 , яка просила суворо не карати її та пом`якшити призначене покарання, її захисника адвоката ОСОБА_7 , який змінив доводи своєї апеляційної скарги і просив змінити вирок та пом`якшити покарання обвинуваченій, думку прокурора про залишення апеляційних скарг без задоволення і змінити вирок зменшивши суму заподіяння матеріальної шкоди, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їй злочинах відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується показаннями обвинуваченої в судовому засіданні в яких вона повністю визнала себе винною та показала, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в номері готелю «Колізей», що розташований по вул. Шевченка, 85 у м.Хмельницькому, таємно викрала мобільний телефон «Самсунг С5620» та ключі від автомобіля ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , що належали ОСОБА_9 . Того ж дня, з метою покататись по місту заволоділа даним автомобілем, однак під час руху автомобіль було пошкоджено і вона залишила його на станції технічного обслуговування.

Оскільки фактичні обставини справи та вина обвинуваченої у вчиненні злочинів ніким не оспорювались, з`ясувавши правильність розуміння змісту зазначених обставин, переконавшись у добровільності позицій учасників судового провадження, суд провів судовий розгляд у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 про необхідність застосувати ч.5 ст.65 КК України є безпідставними, оскільки згідно ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних проваджень, які згідно із ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкий злочин. За таких обставин угода про примирення між обвинуваченою і потерпілим не могла бути укладена.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, є вірною і не ким не оспорюється.

Відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Як вбачається з вироку ОСОБА_8 визнана винною у завданні потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 31982 грн. 87 коп. шляхом незаконного заволодіння та пошкодження транспортного засобу.

При цьому місцевий суд зазначаючи суму матеріальної шкоди виходив з вартості автомобіля потерпілого.

Проте, належний потерпілому автомобіль був повернутий останньому з пошкодженнями, вартість відновлення яких згідно даних автотоварознавчої експертизи № 142/15-26 від 29 січня 2015 року склала 3088 грн. 74 коп (а.п.50-56).

Відповідно до роз`яснень п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин відновлювального ремонту.

За таких обставин колегія суддів зменшує суму завданої потерпілому матеріальної шкоди з 31982 грн. 87 коп. до 3088 грн. 74 коп.

Крім того, суд апеляційної інстанції перевіряючи кримінальне провадження відповідно до ч.2 ст.404 КПК України дійшов висновку, що вирок суду в частині призначення додаткового покарння у виді конфіскації майна, крім житла, підлягає зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

В даній статті передбачено підстави та порядок застосування конфіскації майна, відповідно до якої це додаткове покарання може призначатися лише за умов, якщо вчинений особою злочин є тяжким, або особливо тяжким, корисливим та дане покарання безпосередньо передбачене в санкції статті Особливої частини КК.

З показів ОСОБА_8 вбачається, що вона незаконно заволоділа автомобілем з метою покататися по місту, дані показання ніким не оспорюються, і свідчать про відсутність у останньої корисливої мети. За відсутності доведеності корисливих мотивів та мети цього злочину, конфіскація майна призначена ОСОБА_8 безпідставно і підлягає виключенню з покарання призначеного судом.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що вирок Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 необхідно змінити.

Доводи апеляційних скарг про необхідність подальшого пом`якшення покарання обвинуваченій, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з вироку, суд враховуючи обставини провадження та дані про особу винної, на які є посилання в апеляційних скаргах призначив їй мінімальне основне покарання передбачене санкцією ч.2 ст.289 КК України

Підстав для подальшого пом`якшення основного покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.407, 408, 418, 419, КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 березня 2015 року стосовно ОСОБА_8 змінити.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України виключити з покарання призначеного ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України та на підставі ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України додаткове покарання конфіскацію всього майна, крім житла.
Вважати ОСОБА_8 засудженою за сукупністю злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 289, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.02.2015 р., остаточно до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
В порядку ч.2 ст.404 КПК України зменшити суму завданої потерпілому матеріальної шкоди з 31982 грн. 87 коп. до 3088 грн.74 коп.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2