ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/883/15-к
Номер провадження 1-кп/580/90/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2015 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого ОСОБА_2

при секретарі ОСОБА_3 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Лебединського району Сумської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, що проживає АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , не судимого.

- по ст. 336 КК України
ВСТАНОВИВ:
Мешканець с. Василівка, Лебединського району сумської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 і 22 січня 2015 року рішенням комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 визнаний придатним до військової служби і переданий на облік військовозобов`язаних згідно ст. 18 п. 1.3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Так, 21 квітня 2015 року прапорщиком ОСОБА_6 , начальник відділу зв`язку та інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 , спільно з дільничними інспекторами міліції Лебединського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , провідним спеціалістом ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 , згідно усного розпорядження військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 про оповіщення військовозобов`язаних осіб згідно Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію» був в здійснений візит до військовозобов`язаного ОСОБА_1 , який на той час знаходився в с. Межиріч, Лебединського району Сумської області, під час якого останньому була вручена повістка про явку до Василівської сільської ради о 07 год. 23 квітня 2015 року з подальшим прибуттям до Лебединсько-Липоводолинського ОМВК. Однак ОСОБА_1 отримавши дану повістку, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день та час до Василівської сільської ради для подальшого прибуття до Лебединсько-Липоводолинського ОМВК для відправляння у команді № НОМЕР_1 за спеціальністю ВОС № 843791.

Згідно п.4 ч.9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також д ля виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно ст. 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно до ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано. Громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час. Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи.

Крім того, відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VIII на території України оголошено часткову мобілізацію.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_1 23 квітня 2015 року усупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №15 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113- VIII, з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 , придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних на те причин, не прибув у визначений у повістці день та час до Лебединсько-Липоводолинського ОМВК для відправляння у команді № НОМЕР_1 за спеціальністю ВОС № 843791.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив злочин передбачений ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову за мобілізацією.

14 травня 2015 року між підозрюваним ОСОБА_1 та прокурором прокуратури Лебединського району Сумської області ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості

Зі змісту угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_1 вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, який зобов`язалася беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження.

Крім того, під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_1 узгодили міру покарання останній за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_10 ствердив, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.336 КК України щодо якого він визнає себе повністю винуватит, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_10 вказав, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Враховуючи вищевикладене, суд переконався, що угода про визнання винуватості, може бути затверджена.

Так, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а кримінальне правопорушення, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_1 , згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 14 травня 2015 року відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_1 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, перебування на утриманні престарілої матері.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_1 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Керуючись ч.1 ст.122, ч.1 ст. 314, ч.4 ст.469, ст.ст. 472, 473 ч.2, п.п.1, 3, 4 ч.4 ст.474 та ст.475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 14 травня 2015 року у кримінальному провадженні за №1-кп/580/90/15 укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 336 КК України i призначити покарання по цьому закону у виді і призначити покарання по цьому закону у вигляді трьох років позбавлення волі застосувавши ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробуванням на два роки, а також застосувавши п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_2