Справа № 650/624/26
Провадження № 1-кп/650/410/26
УХВАЛА

про призначення справи до судового розгляду

24 березня 2026 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Велика Олександрівка кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29.01.2026 року до Великоолександрівського районного суду Херсонської області від Херсонської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт з доданими матеріалами у кримінальному провадженні № 0002205 від 25.10.2024 року стосовно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою судді Великоолександрівського районного суду від 23.02.2026 року кримінальне провадження призначене до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Справа підсудна Великоолександрівському районному суду Херсонської області.

Прокурор ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 заперечували проти призначення справи до судового розгляду та просили повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків та приведення його у відповідність до вимог КПК України. В обґрунтування повернення обвинувального акта вказали, що в обвинувальному акті не зазначено всіх кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.191 КК України та не конкретизовано обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 366 КК України, зокрема: не конкретизовано спосіб протиправного розпорядження коштами обвинуваченого ОСОБА_6 ; не визначено механізм зловживання службовим становищем ОСОБА_6 ; відсутній опис фактичного переходу коштів у власність чи розпорядження ОСОБА_6 . Також, не конкретизовано обвинувачення за ст. 366 КК України, зокрема: не визначено, які саме відомості є завідомо неправдивими; не встановлено прямий умисел в діях ОСОБА_6 зокрема, усвідомлення ним, внесення неправдивих відомостей та бажання цього. Обвинувальний акт не містить фактів, які б доводили склад злочину, передбачений ч.4 ст. 191 КК України та не містить фактів, які б доводили склад злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України. Обвинувальний акт не містить належного підтвердження обов`язкового елементу складу злочину - реальних збитків. Також, належним чином не відображена істотна обставина справи відшкодування збитків в межах обвинувачення, обвинувальний акт не відповідає пункту 2 частини 1 статті 66 КК України. згідно норм КПК та КК України обвинувальний акт у провадженні №0002205 містить сукупність істотних порушень, які прямо свідчать про його невідповідність вимогам статті 291 КПК України: відсутність належного викладу механізму інкримінованих дій та способу заволодіння або розтрати, не конкретизованість і методологічна невизначеність у частині шкоди як юридично значущого наслідку, внутрішня суперечність щодо пом`якшуючих обставин у контексті добровільного відшкодування (пункт 2 частини першої статті 66 КК України), а також не конкретизованість обвинувачення за статтею 366 КК України. З огляду викладене, наявні правові підстави для застосування пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України та повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання про повернення обвинувального акту підтримали, просили задовольнити. Також захисник додав, що в обвинувальному акті не зазначено факт збагачення, не доведено факт того, що велася ділова переписка між обвинуваченими щодо повернення коштів, крім того відсутні відомості, що сторони звертались до господарського суду, для вирішення питання про повернення коштів.

Вирішуючи питання про можливість призначення справи до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Згідно вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Ч.1 ст. 7 КПК України визначено, що зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься і поняття розумних строків, яке відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України передбачає, що кожен має право, щоб обвинувачення відносно нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.

У відповідності до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, тобто підводиться підсумок стадії досудового розслідування шляхом формулювання офіційного обвинувачення.

Обвинувачення, як зазначено в п. 13 ст. 3 КПК України, це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Так, ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи із суті даної норми закону, має відображатись в обвинувальному акті відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться в п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 року N 8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити дані про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Згідно висновку, викладеному у Постанові Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16, відповідно до якого аналіз ст. 291 КПК України свідчить про те, що закон вимагає, зокрема, обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); формулювання обвинувачення. Верховний Суд України, в своєму рішенні зазначив про те, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

В обвинувальному акті зазначено про розмір заподіяної шкоди, встановити на цій стадії судового провадження суд не може чи вірний розмір шкоди та якими доказами сторона обвинувачення його обґрунтовує, а тому і підстав стверджувати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України немає.

Так, відповідно до пункту 5 частини другої статті 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. На думку суду, вказана вимога КПК України була дотримана стороною обвинувачення повністю. Оцінка ж якості сформульованого обвинувачення є предметом судового розгляду і на стадії підготовчого судового засідання не здійснюється. Суд наголошує, що відповідно до частини третьої статті 314 КПК України повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, підставою для повернення прокурору обвинувального акту є не будь-які недоліки цього процесуального документу, а лише ті недоліки, які перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Проаналізувавши зміст обвинувального акта, суд зазначає, що у ньому чітко викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а тому доводи сторони захисту про наявність недоліків обвинувального акта, що перешкоджають об`єктивному розгляду справи та порушують вимоги закону є безпідставними.

Таким чином, обвинувальний акт в цій частині відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено.

Підстав для закриття чи зупинення провадження немає.

Під час підготовчого судового засідання обговорені питання, передбачені частиною другою статті 315 КПК України.

Так, захисником ОСОБА_5 , якого підтримала обвинувачена, подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів та виклик свідка ОСОБА_8 , на спростування доводів сторони обвинувачення.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 клопотання підтримали.

Прокурор Проти клопотання сторони захисту заперечив, оскільки суд на даній стадії не може вирішувати дані питання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження, у тому числі, про витребування певних речей чи документів чи виклик свідків.

Однак, виходячи із засад законності, змагальності сторін та свободи в поданні суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, з метою створення необхідних умов для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вважає що долучення документів до матеріалів справи не перешкоджатиме неупередженості суду, оскільки зазначені документи є докази на спростування викладеного обвинувачення та будуть досліджені судом на стадії вивчення письмових доказів в судовому засіданні.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 110, 314-316, 369-372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002205 від 25.10.2024 року - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Великоолександрівського районного суду Херсонської області (селищі Велика Олександрівка Херсонської області, вул.. Ярмаркова, 11) на 14 годину 00 хвилин 26.05.2026 року, в яке викликати учасників провадження, свідків сторони обвинувачення та свідка сторони захисту.

Судовий розгляд підлягає здійсненню Великоолександрівським районним судом Волинської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 .

Клопотання захисника ОСОБА_5 про долучення письмових доказів долучити до матеріалів справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1