Справа № 201/660/25
Провадження № 1-кп/201/650/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0001472 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соборного районного суду міста Дніпра знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою в обґрунтування якого прокурор посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено суворе покарання, що в сукупності з воєнним станом свідчить про високий ступінь ризику уникнення від суду. Також прокурор вважає, що існують ризики знищення, або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважали, що ризики, які зазначені прокурором в його клопотанні не доведені у зв`язку із чим вважали його необґрунтованим та просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Звернули увагу, що обвинувачений має міцні зв`язки, живе з сином, не має закордонного паспорта, який би дозволив виїзд закордон.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, підозра трансформувалась в обвинувачення, обґрунтованість якого на стадії судового розгляду не перевіряється, так як суд до видалення до нарадчої кімнати за результатами розгляду кримінального провадження, не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд дійшов переконання про наявність реального та обґрунтованого ризику переховування обвинуваченого від суду, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено найбільш суворий вид покарання, що не передбачає можливості звільнення від його відбування з випробуванням. Усвідомлюючи невідворотність та суворість можливих правових наслідків у разі визнання його винуватим, обвинувачений об`єктивно має мотиви для уникнення судового розгляду та відповідальності.

Крім того, зазначений ризик суттєво підсилюється умовами воєнного стану, запровадженого на території України, які об`єктивно ускладнюють належний контроль за переміщенням осіб та створюють додаткові можливості для ухилення від правосуддя. З урахуванням характеру пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, а також наявних обставин, ризик незаконного перетину тимчасово окупованих територій або лінії розмежування з метою уникнення кримінальної відповідальності є підвищени.

Окремо суд вважає доведеним наявність ризику знищення або спотворення доказової інформації, зокрема даних з акаунту месенджера «Telegram». Такий ризик обумовлений технічними особливостями функціонування зазначеного сервісу, відповідно до яких доступ до облікового запису прив`язується до абонентського номера телефону, що може бути відновлений оператором мобільного зв`язку на підставі заяви користувача. За таких обставин обвинувачений, маючи можливість повторно отримати контроль над відповідним номером, фактично здатен відновити доступ до свого акаунту. Враховуючи зміст пред`явленого обвинувачення, а також очевидну зацікавленість особи у уникненні кримінальної відповідальності, існує обґрунтована ймовірність того, що обвинувачений, отримавши доступ до акаунту, вчинить дії, спрямовані на знищення, зміну або приховування інформації, яка може мати доказове значення у кримінальному провадженні. Таким чином, зазначений ризик є реальним і конкретним.

Крім того, суд вважає наявним ризик продовження злочинної діяльності. Такий висновок випливає з характеру та спрямованості інкримінованих обвинуваченому дій, які носять системний характер та спрямовані проти обороноздатності України. З урахуванням умов воєнного стану, коли суспільна небезпека відповідних посягань є підвищеною, а наслідки їх вчинення особливо тяжкими, імовірність продовження протиправної поведінки є значною. Наявність стійкого інтересу до досягнення протиправного результату, а також відсутність факторів, які б об`єктивно стримували обвинуваченого від подальшого вчинення аналогічних діянь, свідчать про реальність і безпосередність зазначеного ризику, що підлягає врахуванню судом при обранні запобіжного заходу.

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути застосовано запобіжний захід.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що обвинувачений може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу, суд всебічно та об`єктивно оцінює як дані про особу обвинуваченого, так і обставини кримінального провадження у їх сукупності. Зокрема, суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, відсутність судимостей у минулому, наявність соціальних зв`язків, що проявляються у спільному проживанні з батьками та неповнолітньою дитиною, а також факт його попереднього офіційного працевлаштування.

Разом із тим, наведені обставини не нівелюють встановлених судом ризиків, з огляду на їх характер, інтенсивність та реальність. Суд також враховує тяжкість інкримінованого злочину, обстановку його вчинення в умовах воєнного стану, який триває, а також підвищену суспільну небезпечність відповідних діянь у зазначений період. В умовах воєнного стану можливості для ухилення від органів досудового розслідування та суду є об`єктивно ширшими, що додатково підсилює відповідні ризики.

Крім того, суд враховує приписи частини шостої статті 176 КПК України, відповідно до яких у даній категорії кримінальних правопорушень застосування альтернативних, більш м`яких запобіжних заходів є обмеженим, а належна процесуальна поведінка обвинуваченого може бути забезпечена виключно шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У сукупності наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів сторони обвинувачення, підтверджують наявність правових підстав для подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зумовлюють необхідність задоволення відповідного клопотання прокурора.

Доводи захисту суд приймає до уваги, однак вважає, що ступінь ризиків, суспільна небезпека і продовжувана збройна агресія РФ проти України, в своїй сукупності свідчать, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є єдиним виправданим заходом.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178 199 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 до 15 травня 2026 року без визначення розміру застави.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 18.02.2026 о 11:00 годин.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3