Справа № 450/1143/26 Провадження № 1-кп/450/412/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000042 від 19.01.2026 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

11.03.2026 р. в порядку ст.ст.283, 291 КПК України від прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 поступив в суд обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000042 від 19.01.2026 р. відносно обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України, щодо якого в ході досудового розслідування застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою до 20.03.2026 р. включно.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_6 .

Ухвалою від 11.03.2026 року по вказаному обвинувальному акту призначено підготовче судове засідання.

16.03.2026 року прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Мотивувала клопотання тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за яке йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відтак, щодо ОСОБА_4 є наявність обґрунтованого обвинувачення та наявні достатні підстави вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінились, оскільки він матиме можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити те, в якому обвинувачується. Крім цього, ОСОБА_4 неодноразово уникає явки до Пустомитівського районного суду Львівської області, у зв`язку із чим останнього оголошено в розшук, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. З огляду на вказане, просила клопотання задовольнити.

В підготовчому судовому засіданні 16.03.2026 року прокурор ОСОБА_3 надала пояснення аналогічні викладеним письмово, подане клопотання підтримала та просила таке задовольнити. Додатково вказала, що серед ризиків, які дають підставу продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави є те, що обвинувачений, перебуваючи на волі, матиме можливість впливати на потерпілу, яка не допитана судом, свідка, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, просила визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 , з думкою якого погодився обвинувачений ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою і просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказали, що ризики, які наведені прокурором, не підтверджені належним чином.

Потерпіла ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в підготовче судове засідання не з`явилась. 16.03.2026 року прокурором ОСОБА_3 подано заяву, до якої долучено копію заяви потерпілої від 09.03.2026 року про розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши пояснення і думку присутніх сторін, розглянувши клопотання та матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 статті 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Положеннями ч. 1 та ч. 3 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.01.2026 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 20.03.2026 року включно з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, у випадку внесення такої.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, перебуваючи на волі матиме можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідка, з метою зміни останніми своїх показів, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, щодо нього є наявність обґрунтованого обвинувачення, а також існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим та іншим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обґрунтованість наявного обвинувачення встановлено наданим суду обвинувальним актом у відповідності до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Крім цього, в судовому засіданні не досліджувались письмові докази та не допитувались потерпіла і свідок, у зв`язку із чим в суду у подальшому виникне необхідність в їх виклику для допиту.

Відтак, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 матиме можливість незаконно впливати на потерпілу та свідка з метою надання ними необхідних показань.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 5 ст. 182 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, що встановлено в підготовчому судовому засіданні.

Згідно п.п. 3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про його незначний ступінь, який може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26 червня 1991 р.) «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні, протягом певного часу».

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 15.05.2026 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 66560 грн. та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КК України, у випадку внесення такої.

Покликання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_4 на те, що ризики, які наведені прокурором, не доведені належним чином, не знайшли свого підтвердження і спростовується викладеним вище.

Крім того, мотиви клопотання прокурора ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_4 неодноразово уникає явки до Пустомитівського районного суду Львівської області, у зв`язку із чим останнього оголошено в розшук, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 315, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме до 15.05.2026 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 66560 грн.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду в розмірі, визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений ОСОБА_4 буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи;

- заборонити спілкування із потерпілою у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд/в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала про продовження застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку її дії.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 17.03.2026 року в приміщенні Пустомитівського районного суду Львівської області.

Суддя ОСОБА_1