Справа № 489/1622/26
Провадження № 1-кс/489/1355/26
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

05 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про кримінальне правопорушення від 25.02.2026,

з участю представника скаржника ОСОБА_4 (дистанційно),

встановив:

Зі скарги слідує, що 25.02.2026 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 подав до ТУ ДБР у м. Миколаєві заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 КК України, за фактом отримання та передачі неправомірної вигоди слідчим СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Проте відомості про кримінальне правопорушення за вказаною заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були. У зв`язку з цим, скаржник просив зобов`язати слідчого внести відомості про кримінальне правопорушення, вказані в заяві від 25.02.2026 до ЄРДР.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м. Миколаєві до суду не з`явився, про дату та час розгляду скарги повідомлявся належним чином. Його відсутність, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги. До суду надійшло повідомлення про те, що заява ОСОБА_3 слідчим Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві була направлена для розгляду в межах компетенції до ТУ ДБР у м. Полтаві.

Вислухавши представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, чинний КПК України не передбачає можливості прийняття рішення щодо відсутності події чи складу кримінального правопорушення на стадії подання заяви про кримінальне правопорушення та з урахуванням визначеного ст. 25 КПК України принципу публічності слідчий, дізнавач чи прокурор зобов`язані розпочати досудове розслідування, вже за результатами якого прийняти передбачене КПК України рішення по суті із забезпеченням реалізації права на його оскарження в передбаченому законом порядку.

Заява ОСОБА_3 від 25.02.2026 про вчинення кримінального правопорушення була отримане ТУ ДБР у м. Миколаєві 25.02.2026, що підтверджується повідомленням Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві від 05.03.2026, проте у визначений законом строк викладені у заяві відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Вказана заява була однозначно подана саме як заява про кримінальне правопорушення, з викладенням підстав, за яких заявник зробив висновок про наявність складу кримінального правопорушення. Натомість у разі недостатності відомостей, викладених в заяві, слідчий міг та повинен був відповідно до принципу публічності та ст. 214 КПК України (шляхом самостійного виявлення з будь-якого джерела) встановити інші відомості щодо вказаного в заяві діяння з відповідних джерел, оскільки слідчому було заявлено саме про вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, з матеріалів скарги слідує, що заява про кримінальне правопорушення містила опис обставин його вчинення, що є цілком достатньою підставою для висновку, що могли бути вчинені вказані у заяві кримінальні правопорушення. Натомість, на даному етапі для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не обов`язкове доведення доказами всіх елементів складу кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.

Також відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України, на етапі для внесення відомостей до ЄРДР достатні короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, та попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз положень КПК України, а головним чином таких загальних засад кримінального провадження як законність, публічність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень (в тому числі і процесуальних рішень слідчого судді при розгляді саме даної категорії скарг), дає підстави для висновку, що всі повідомлення, заяви, інші відомості про кримінальне правопорушення мають вноситись до ЄРДР та за результатами відповідного розслідування мають бути прийняті відповідні процесуальні рішення, оскільки тільки такі процесуальні рішення відповідно до вимог КПК України можуть бути оскаржені не тільки до слідчого судді, а і у вищу відносно нього інстанцію (в апеляційному порядку), що і забезпечить реалізацію права на оскарження, як загальної засади кримінального провадження.

За будь-яких обставин, в даному випадку на етапі надходження до уповноваженої особи заяви про кримінальне правопорушення превалюючою є визначена ст. 25 КПК України публічність, як загальна засада кримінального провадження, за якою прокурор та слідчий зобов`язані розпочати досудове розслідування при надходженні заяви про кримінальне правопорушення.

При цьому, не можуть бути підставою для відмови у задоволені скарги наявні в матеріалах перевірки дані про те, що заява ОСОБА_3 направлена для розгляду в межах компетенції до ТУ ДБР у м. Полтаві, оскільки положеннями ст. 214 КПК України визначений обов`язок слідчого, у випадку надходження до нього заяви про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається. В подальшому ж, у разі встановлення слідчим, що розгляд кримінального провадження має здійснюватися іншим органом досудового розслідування, він має право звернутися з відповідним повідомленням до прокурора, який відповідно до положень ст. 218 КПК України зобов`язаний прийняти постанову про визначення підслідності.

Таким чином, встановлені обставини вказують на необхідність задоволення скарги.

Керуючись статтями 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Миколаєві) ТУ ДБР у м. Миколаєві відповідно до ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 25.02.2026 про вчинення кримінального правопорушення за фактом отримання та передачі неправомірної вигоди слідчим СВ Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та вжити заходи для початку розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1