Справа № 163/492/25 Провадження №11-кп/802/210/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,,

з участю секретаря судового

засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,,

обвинувачено - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Любомльського районного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Олеськ Ковельського (колишнього Любомльського) району Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 років.

Початок відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И В

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за те, що він 22.08.2022, близько 16:35 години керуючи в стані алкогольного сп`яніння мотоциклом "Alfa Patriot MOTO", не зареєстрованим у встановленому законом порядку, по вулиці Богдана Хмельницького в селі Олеськ Ковельського району Волинської області, по дорозі із двостороннім рухом, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, в порушення п.п.1.5, 1.10, 2.3б), д), 2.9а), 11.3 Правил дорожнього руху не був уважним, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою для того, щоб мати змогу постійно контролювати рух мотоцикла та безпечно керувати ним, в результаті чого здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, та виїжджаючи з ділянки дороги, що має заокруглення, під час зустрічного роз`їзду не надав перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_10 , яка рухалась у зустрічному напрямку по зустрічній смузі руху, і допустив з нею зіткнення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедисту ОСОБА_10 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких вона померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У поданій на вирок апеляційній скарзі обвинувачений оскаржує вирок у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі. Вважає, що встановлені обставини, які пом`якшують покарання, дані про його особу, наявність 3 групи інвалідності, участь в бойових діях в складі ЗСУ та позиція потерпілого щодо призначення покарання дають підстави для призначення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченого, захисника та потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляції та просила вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції матеріали кримінального провадження, за згодою учасників судового провадження розглянуто в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України. Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку ніким з учасників провадження не оспорюються, а тому апеляційний суд переглядає судове рішення виключно в частині призначеного покарання.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про призначення обвинуваченому на підставі ст. 69 КК України більш м`якого основного покарання, ніж передбачено санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України, колегія суддів вважає прийнятними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Водночас, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Роль і значення покарання багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. У кожному конкретному випадку суд повинен призначити покарання з дотриманням вимог і положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Воно має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання враховано, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення та обставини, що пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, котрий вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, має міцні соціальні зв`язки, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_7 , проходив військову службу в зоні бойових дій та отримав тяжке поранення, що стало підставою подальшого звільнення зі служби та отримання 2 групи інвалідності.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції в силу ч. 2 ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання, те, що ОСОБА_8 є УБД та має другу групу інвалідності з 29.01.2024 травма, поранення, так, пов`язані з проходженням військової служби. (а.с.70).

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

З встановленими обставинами погоджується і колегія суддів, однак вважає, що у даному конкретному випадку існують всі підстави призначити ОСОБА_8 покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Згідно з вимогами ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Отже, підставами призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, визнано дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, та мають враховуватися в їх сукупності, а саме: наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані, які певним чином характеризують особу винного.

Як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_8 вказав про усвідомлення суспільної небезпечності своїх дій, визнав свою вину повністю та щиро розкаявся у вчиненому.

Колегія суддів зазначає, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого.

В матеріалах кримінального провадження, на переконання колегії суддів, знайшов своє відображення факт щирого каяття ОСОБА_8 у вчиненні злочину, оскільки останній проявив готовність нести кримінальну відповідальність за вчинене, також ним добровільно та в повному об`ємі відшкодовано шкоду заподіяну потерпілому.

Враховуючи наведене вище, наявність більше двох обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, відшкодував завдану шкоду потерпілому, колегія суддів вважає зазначені обставини такими, що істотно знизили ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, тому у даному конкретному випадку призначення ОСОБА_8 основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років є занадто суворим.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про можливість застосування до ОСОБА_8 вимог ст. 69 КК України, призначивши основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, що буде справедливим і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що позиція потерпілої сторони у судовому засіданні щодо обрання заходу примусу не є обов`язковою для суду, натомість враховується в сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України, і приймає до уваги позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, зокрема, не заперечував щодо призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

При визначенні розміру основного покарання суд апеляційної інстанції, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, вчиненим з необережності, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, спосіб вчинення злочину, наслідки, які настали внаслідок кримінально-протиправних дій обвинуваченого, позицію потерпілого, а також те, що потерпіла сторона претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов до суду не подавала, з врахуванням досудової доповіді органу пробації з якої вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства низький, того, що ОСОБА_8 є інвалідом війни, волонтером, УБД, дружина вагітна, дійшов висновку, що зазначені вище обставини у своїй сукупності вказують на формування в обвинуваченого позитивних установок та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення і дають підстави для застосування статті 69 КК України з призначенням більш м`якого основного покарання, а саме у виді пробаційного нагляду на строк 5 років та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років.

При цьому, апеляційний суд на обвинуваченого покладає обов`язки, передбачені ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 у виді пробаційного нагляду слід обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Колегія суддів вважає, що саме таке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді пробаційного нагляду з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 років, відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Крім того, призначене покарання, на переконання апеляційного суду, відповідатиме принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також не є надто суворим чи м`яким.

Водночас, суд апеляційної інстанції, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, не вбачає законних дістав для призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу, як про це просить обвинувачений.

За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, а оскаржений вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання зміні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Любомльського районного суду Волинської області від 04 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України покарання у виді пробаційного нагляду строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_8 покласти наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування основного покарання рахувати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді