Справа № 519/2106/25
Провадження № 1-кп/519/10/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 01.09.2023 за №0000152 про обвинувачення ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Південного міського суду Одеської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 01.09.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.4 ст.296 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав раніше подане клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, з визначення розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що оскільки строк раніше обраного запобіжного заходу спливає, а ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, продовжують існувати, так як перебуваючи на волі останній може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 просили задовольнити клопотання прокурора частково, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників процесу, суд доходить наступного висновку.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 01.08.2025 до ОСОБА_5 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який був неодноразово продовжений відповідними ухвалами слідчого судді, з подальшим визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн. Закінчення строку тримання під вартою визначено 29.12.2025.

Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 24.12.2025 строк вищевказаного запобіжного заходу продовжено до 21.02.2026.

У відповідності до вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілу і свідків.

Суддя вважає, що на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд вже враховував при вирішенні питання про продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Згідно зі ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - є одними з обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Тому, продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, усі докази в судовому засіданні не перевірені й під страхом можливості застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду. Також суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому, відсутність стійких соціальних зв`язків, утриманців та ймовірну можливість незаконно впливу на потерпілу і свідків.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає доцільним продовжити обраний до обвинуваченого запобіжний захід та вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» на 52 дні, тобто до 10 квітня 2026 року включно.

Визначений раніше розмір застави, як запобіжного заходу, у розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень залишити без змін.

Роз`яснити обвинуваченому, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому положення п.8, 10 ст.182 КПК України, згідно з якими у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 10.04.2026.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У задоволенні клопотання захисника про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, у вигляді цілодобового домашнього арешту, відмовити.

Виконання ухвали покласти на прокурора та ДУ «Одеський слідчий ізолятор», відповідно, в частинах, що стосуються їх повноважень.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час оголошення повного тексту ухвали 20.02.2026 о 15.00 год.

Суддя ОСОБА_6