ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1703/26 Провадження№ 1-кп/636/1230/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні в судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000004 від 06 січня 2026 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Малин Житомирської обл., українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, перебуваючого на посаді командира 3-го взводу берегової оборони 9-ї роти берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «старший лейтенант», маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України за встановлених в судовому засіданні обставин.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) № 4 від 04.01.2026, військовослужбовця старшого лейтенанта ОСОБА_3 , НОМЕР_4 командира 2-го механізованого взводу 1-ї механізованої роти НОМЕР_5 механізованого батальйону вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби у військову частину НОМЕР_2 , та виключити із списків особового складу військової частини НОМЕР_3 .

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 8 від 08.01.2026, військовослужбовця старшого лейтенанта ОСОБА_3 , НОМЕР_4 , призначено на посаду командира 3-го взводу берегової оборони 9-ї роти берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони, НОМЕР_6 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Проходячи військову службу на посаді командира 3-го взводу берегової оборони 9-ї роти берегової оборони НОМЕР_1 батальйону берегової оборони військової частини НОМЕР_2 , старший лейтенант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, старший лейтенант ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив кримінальний проступок, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 06.01.2026, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_3 , після отримання підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_7 та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видане 10.10.2024 ТСЦ №1242, дійсне до 10.10.2026, з категоріями керування: «В, С», на ім`я ОСОБА_3 , у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

06.01.2026 приблизно о 11:15 годині, ОСОБА_3 , рухаючись автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», сірого кольору, н.з. « НОМЕР_8 », по автошляху М-03 сполученням «Київ-Харків-Довжанський», на околиці м. Чугуїв Харківської області, на блок-посту «Джерело», був зупинений співробітниками поліції відповідно до п. 7 «Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456, після чого ОСОБА_3 було запропоновано пред`явити документи, що підтверджують право особи на керування транспортним засобом.

Під час перевірки документів на право керування транспортного засобу марки «OPEL ZAFIRA», сірого кольору, н.з. « НОМЕР_8 », ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що не має права на керування транспортним засобом, який на законну вимогу працівників поліції надав, тим самим використав, завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_7 , видане 10.10.2024 ТСЦ №1242, дійсне до 10.10.2026, з категоріями керування: «В, С», на ім`я ОСОБА_3 .

Наведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до заяви обвинуваченого ОСОБА_3 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень кримінальних проступків, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України. ОСОБА_3 згоден з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, без його виклику та без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши зібрані досудовим розслідуванням у справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України повністю доведена.

Дії ОСОБА_3

суд кваліфікує за ч ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_3 суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та визнає ці обставини, відповідно до ст. 66 КК України, такими, що пом`якшують його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_3 посередньо характеризується за місцем несення служби, бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, віднесених законодавством до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його відношення до скоєних кримінальних проступків та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним, справедливим і цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів за №СЕ-19/121-26/1197-ДД від 14 січня 2026 року у сумі 1782 (тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 січня 2026 року на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_7 , видане 10.10.2024 ТСЦ №1242, з категоріями керування «В,С», дійсне до 10.10.2026, яке було вилучено та поміщено до сейф пакету PSP 1230946, на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії підлягає скасуванню.

Запобіжні заходи відносно ОСОБА_3 не обирались.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_7 , видане 10.10.2024 ТСЦ №1242, з категоріями керування «В,С», дійсне до 10.10.2026, яке було вилучено та поміщено до сейф пакету PSP 1230946, на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової технічної експертизи документів №СЕ-19/121-26/1197-ДД від 14 січня 2026 року у сумі 1782 (тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок - на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 08 січня 2026 року на посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_7 , видане 10.10.2024 ТСЦ №1242, з категоріями керування «В,С», дійсне до 10.10.2026, яке було вилучено та поміщено до сейф пакету PSP 1230946, на якому зроблені відповідні пояснювальні надписи та підписи учасників слідчої дії скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Суддя ОСОБА_1