Справа № 755/6788/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 ,

захисника- адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000151, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 18 лютого 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шецин, Польща, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 17 лютого 2019 року приблизно о 21 годині 18 хвилин, ОСОБА_8 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння, технічно справним автомобілем марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вулиці Андрія Малишка у м. Києві, зі сторони Дарницького бульвару в сторону вулиці Генерала Жмаченка (нова назва ОСОБА_9 ), в межах другої (крайньої лівої) смуги, зі швидкістю щонайменше 82,63 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці швидкість 50 км/год.

У цей час, проїзну частину вилиці Андрія Малишка , порушуючи вимоги пунктів 1.3, 1.5, 4.4, 4.7, 4.8, 4.10, 4.14 підпункти «б» та «г» Правил дорожнього руху України, перетинав пішохід ОСОБА_11 , рухаючись зліва на право, відносно напрямку вищезазначеного транспортного засобу.

Під час руху ОСОБА_8 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємо ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 2.9: водієві забороняється:

- підпункт «а»: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 12.4: в населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- п. 12.9: водієві забороняється:

- підпункт «б»: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_8 виявилось у тому, що він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, який впливає на увагу і реакцію водія, а також порушує його координацію, будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, умисно та зухвало, ігноруючи вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, розпочав керування технічно справним автомобілем марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в процесі якого, усвідомлюючи, що контроль за швидкісними параметрами руху визначається односторонньою вольовою активністю водія, маючи об`єктивну змогу спостерігати за показниками спідометру та обрати швидкість в межах дозволеної, свідомо порушуючи швидкісний режим, нехтуючи застосуванням небезпечних прийомів керування, створюючи небезпеку для руху, загрозу життю та здоров`ю громадян, створивши своїми односторонніми діями умови, в яких був позбавлений можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміни, рухаючись по проїзній частині дороги вулиці Андрія Малишка в м. Києві, зі швидкістю, щонайменше 82,63 км/год, в момент виникнення небезпеки, у вигляді пішохода ОСОБА_11 (якого він своєчасно міг виявити на проїзній частині дороги), застосував екстрене гальмування, але внаслідок значного перевищення максимально дозволеної швидкості руху, не зміг зупинити керований ним транспортний засіб до лінії руху пішохода та поблизу будинку № 3 по вул. Андрія Малишка скоїв наїзд на останнього.

У результаті ДТП, пішохід ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав наступні тілесні ушкодження: крововиливи в м`які тканини голови із внутрішньої сторони, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, кров`янистий ліквор в шлуночках; крововилив в клітковину шиї, перелом груднини, просякнення кров`ю клітковини переднього середостіння, крововилив на серцевій сумці; двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; крововиливи на поверхні, під плеврою та в прикореневих відділах легень; розриви легень в проекції переломів ребер та в прикореневих відділах; зливні вогнища крововиливів в товщі легеневої тканини; кров`яниста рідина в трахеї та головних бронхах; двобічний гемоторакс (600 мл темно-червоної рідкої крові в правій плевральній порожнині та 400 мл в лівій); крововилив в парааортальну клітковину грудного відділу аорти; гемоперитонеум (300 мл темно-червоної рідкої крові); черезкапсулярні розриви печінки, селезінки, обох нирок; крововилив в навколониркову клітковину; крововиливи під капсулою підшлункової залози; вікончасті розриви брижі; перелом гілок правої лонної кістки з просоченням клітковини малого тазу; переломи правої плечової кістки, лівої стегнової кістки, лівої великогомілкової кістки, обох кісток правої гомілки з крововиливами в прилеглі м`які тканини; ділянку розміщення підшкірно-жирової клітковини, а також рясні крововиливи в м`які тканини обох нижніх кінцівок; садна, синці та рани на голові, тулубі та кінцівках, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в приміщенні КНП «КМКЛ ШМД».

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення на початку судового розгляду не визнав, під час допиту 25 лютого 2026 року зазначив, що він погоджується із висновком експертизи щодо швидкості, натомість не визнав, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, вказавши, що алкоголь вживав напередодні а не в день ДТП, а експертиза щодо нього так і не була проведена.

Зокрема обвинувачений зазначив, що 17 лютого 2019 року він повертався додому на автомобілі «Nissan», який був у технічно справному стані по вулиці Андрія Малишка, з ним в салоні автомобіля були його знайомі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Вже була темна пора, освітлення було, було нормально видно (як завжди), спочатку обвинувачений зазначив, що рухався у допустимих межах швидкості, потім вказав, що погоджується із висновком експерта та допускає, що швидкість була 82 км/г.

Пішоход переходив дорогу поза межами пішохідного переходу. Бачив паличку у пішохода.

Зазначив, що пішоход з`явився неочікувано, саме в той час коли відбувався його роз`їзд із зустрічним транспортним засобом, він почав гальмувати проте не зміг уникнути зіткнення та наїхав на пішохода.

Коли вийшов із автомобіля, то побачив, що пішоход потребує термінової допомоги, тому він та пасажири швидко поклали потерпілого на заднє сидіння транспортного засобу та він повіз його до лікарні. Пасажири з ним далі не поїхали, бо їм було вже недалеко від будинку, у подальшому він з ними ДТП не обговорював.

Підтвердив судові, що не викликав поліцію чи швидку на місце ДТП, бо прийняв рішення самостійно доправити потерпілого до лікарні. Прибув до лікарні через 3-5 хвилин. Син потерпілого приїхав у лікарню, коли ОСОБА_8 ще там був.

СОГ прибула до лікарні також доволі швидко та йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вони поїхали до Соціотерапії де він також здавав сечу. Також підтвердив суду, що він зробив тест, хронологію подій вже не пам`ятає, як і не може пригадати чому лікарем у акті огляду зроблено відповідний запис що «сеча викликала підозру».

Зазначив, що має намір відшкодувати заподіяну шкоду, провину за ч. 2 ст. 286 КК України визнає, у стані алкогольного сп`яніння не перебував.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що загиблим являється його батько. Обвинувачений є сусідом. У той день батько їхав від брата, був одягнений в чорну куртку, чорні брюки, мав з собою сумку, а також він ходив милицею в правій руці. Батько маршрутним автобусом приїздив до м. Дарниця, потім йшов хвилин 10 пішки. Він переніс багато операцій, тому користувався милицею, та обходив ділянки, які вкриті кригою, так як боявся впасти. Зріст у батька був 180 см, під час дослідження тіла медики не вірно визначили його зріст, оскільки він отримав множинні переломи хребта та кінцівок. Зазначив, що досудове розслідування тривало більше шести років, цьому сприяли слідчі, та лише після звернення до ЄСПЛ розслідування було прискорено та передано справу до суду. Зауважив, що після повідомлення про ДТП він прибув до лікарні через півгодини, це було після десятої вечора, там був ОСОБА_8 .

Під час спілкування з обвинуваченим в лікарні він чув від останнього запах алкоголю.

Біля лікарні ОСОБА_8 розповідав, що рухався 50 км/год., та батько несподівано вискочив на дорогу, проте цього бути не може з огляду на те, що він пересувався з милицею. Повідомив, що під час досудового розслідуванням ним здійснювався збір доказів, він знайшов відеореєстратор, знайшов юдей, які здавали приміщення в оренду, за власні кошти придбав відеореєстратор на заміну вилученого, також він звертався для проведення експертизи. Тоді як обвинувачений належним чином не зберігав автомобіль, який є речовим доказом, він замінив лобове скло та капот. За весь час досудового розслідування обвинувачений жодного разу ні з ним, ні з матір`ю не спілкувався, не висловив жалю чи розкаяння, не висловив бажання відшкодувати шкоду. Зауважив, що втрата батька для нього є великою втратою, батько був для нього підтримкою. Матір втратила чоловіка, після його смерті у неї сильно погіршився стан здоров`я. Заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що в лютому 2019 року, точної дати вже не пам`ятає, він був з товаришем, на вул. Малишка стояли на світлофорі, розмовляли та збирались переходити дорогу, коли побачили як повз них на великій швидкості проїхала машин. Вони почули удар, приблизно за сто метрів від них збили людину. Вони побігли в ту сторону та побачили, як два чоловіка вибігли з цієї машини та завантажили збиту людину на заднє сидіння. Він (свідок) підбіг та запитав, що вони роблять, сказали, що чоловіка везуть до лікарні. Зазначив, що в той день була мряка, припаркованих машин було не багато, освітлення було достатньо. Потерпілий вийшов на дорогу трохи далі від пішохідного переходу. Автомобіль обвинуваченого проїхав повз нього дуже швидко, з перевищенням швидкості, більше 80 км/год. Почувши удар, він з товаришем побігли туди. Коли добігли, то збиту людину вже положили в автомобіль та він поїхав. Він встиг запам`ятати номер машини. Він викликав поліцію. Водія автомобіля бачив збоку, на відстані десяти метрів, та схожий на водія чоловік перебуває в залі суду. Дочекавшись поліцію, він повідомив їм номер автомобіля. Зазначив, що автомобіль майже не гальмував, гальмування було незначне, та почув удар. Гальмування було в останній момент, водій людину мабуть не побачив. Сам момент збиття людини він не бачив, почув лише звук удару. Траєкторію руху пішохода не бачив. Надавав пояснення на місці пригоди, та потім на Володимирській . З ним слідчий експеримент не проводили. Зазначив, що він має водійське посвідчення та кермує автомобілем. У момент дорожньо-транспортної пригоди видимість була достатньою, міське освітлення увімкнене. Сам момент збиття не бачив, бачив як пролетіла машина та почув удар, з машини вийшли водій та пасажири, закинули збитого чоловіка в машину, його стан не перевіряли. На його зауваження чоловіки не реагували, їх поведінка була неадекватна, можливо перебували в стані алкогольного сп`яніння. Куди повезли чоловіка йому не було відомо, лише потім поліцейські йому сказали, що чоловіка відвезли до лікарні. Зауважив, що він надавав покази на Володимирській, він їх читав та підписав, на даний час всіх подробиць вже не пам`ятає.

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судом встановлено наступне.

17.02.2019 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 із застосуванням фотоапарату марки «Nikon», за участі слідчого ОСОБА_17 та двох понятих, проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди та складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди. Підставою проведення огляду слугував наїзд транспортного засобу на пішохода. Згідно вказаного протоколу місцем проведення огляду являється ділянка дороги за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, буд. 3, від Дарницького бульвару до вул. Г. Жмаченка. На час проведення огляду (17.02.2019 з 23.40 год. до 00.45 год. 18.02.2019) погода була похмурою, без опадів, при температурі повітря 6 оС. Дорожньо-транспортна пригода відбулась на проїзній частині, в другій смузі, адреса: м. Київ, вул. А. Малишка, 3. Проїзна частина: горизонтальна ділянка, пряма в плані. Покриття асфальтобетонне, сухе, чисте, нерівностей та пошкоджень не виявлено. Дорожнє покриття загальною шириною 13,70 м. Рух в двох напрямках, по дві смуги в напрямку проведення огляду та зустрічному напрямку. Наявна дорожня розмітка 1.3 та 1.5. Бордюрний камінь 0,10 м праворуч та ліворуч, тротуар шириною 3.0 м. За тротуаром будівлі міського типу (праворуч) та паркова зона (ліворуч). На ділянці, що оглядалась, рух не регулюється. Також, наявний дорожній знак 1.39. В темну пору доби освітлення міським електроосвітленням (придорожні електроопори). На електроопорі виявлено камеру системи «Безпечне місто». Об`єктів, що обмежують оглядовість не виявлено. Не було виявлено і слідів переміщення об`єктів (транспортного засобу, уламків). Пункти з 17 по 18 включно слідчим не заповнювались. Сліди шин транспортного засобу не виявлено. Не було виявлено і слідів ковзання, технічних рідин, перекидання транспортного засобу та слідів відкинутих об`єктів, а також не виявлено слідів, залишених потерпілим. На проїзній частині виявлено відокремлені від транспортного засобу уламки скла, пластмаси та лакофарбового покриття, № 1 згідно схеми, що долучена до протоколу. Слідів контактної взаємодії транспортного засобу та особи з навколишніми об`єктами та предметами не виявлено. Водій транспортного засобу на місці огляду був відсутній, поїхав з місця ДТП до КНП ШМД. До протоколу долучено схему дорожньо-транспортної пригоди та ілюстративну таблицю. Заяв, зауважень та доповнень від учасників огляду не надходило. Протокол огляду підписано слідчим ОСОБА_16 та понятими ОСОБА_18 і ОСОБА_19 . Схема дорожньо-транспортної пригоди складена слідчим ОСОБА_17 , ним підписана, та підписана понятими ОСОБА_18 і ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 1-10).

18.02.2019 слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_16 в присутності двох понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , за участі слідчого ОСОБА_17 , в період часу з 01.00 до 01.45 години, проведено огляд транспортного засобу марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2000 року випуску, та складено протокол огляду транспортного засобу. Відповідно до даного протоколу огляд проводився в похмуру погоду, без опадів, при природному освітленні. Під час огляду на транспортному засобі марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено зовнішні пошкодження: деформація - передній бампер, передній номерний знак, капот, ліве переднє крило, дах автомобіля; обидва двірника; розбиття - вітрове скло, заднє скло, передня лива фара. В вітровому склі та на даху над панеллю приладів виявлено речовину бурого кольору у формі краплин та бризків. Модель шин, малюнок протектора, їх зношеність та пошкодження не перевірялись. Всі колеса перебували під тиском. Вантажу не виявлено. Явних ознак несправності рульового управління, гальмівної системи не виявлено. Стан стояночної системи не перевірявся. У процесі огляду було проведено фотографування з подальшим складанням ілюстративної таблиці. (т. 2 а.с. 19-25).

Згідно висновку експертного дослідження № 051-332-2019, складеного 20.02.2019 експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, в результаті судово-токсикологічного дослідження крові від трупа ОСОБА_11 , 1941 року народження, знайдено етиловий спирт в концентрації 0,37 проміле. Не знайдено: метиловий спирт, а також пропіловий, бутиловий, аміловий спирти та їх ізомери. У примітці експертом зазначено, що згідно методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим спиртом» (Київ - 2044 р.), наявність етанолу в крові у концентрації менше 0,4 0/00 трактується як сп`яніння практично відсутнє (т. 2 а.с. 18).

10.07.2019 експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи складено висновок експертного дослідження № 021-426-2019, відповідно до якого було проведено судове-медичне дослідження (обстеження) трупа ОСОБА_11 , 1941 року народження, в ході якого було виявлено: крововиливи в м`які тканини голови із внутрішньої сторони, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, кров`янистий ліквор в шлуночках; крововилив в клітковину шиї, перелом груднини, просякнення кров`ю клітковини переднього середостіння, крововилив на серцевій сумці; двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; крововиливи на поверхні, під плеврою та в прикореневих відділах легень; розриви легень в проекції переломів ребер та в прикореневих відділах; зливні вогнища крововиливів в товщі легеневої тканини; кров`яниста рідина в трахеї та головних бронхах; двобічний гемоторакс (600 мл темно-червоної рідкої крові в правій плевральній порожнині та 400 мл в лівій); крововилив в парааортальну клітковину грудного відділу аорти; гемоперитонеум (300 мл темно-червоної рідкої крові); черезкапсулярні розриви печінки, селезінки, обох нирок; крововилив в навколониркову клітковину; крововиливи під капсулою підшлункової залози; вікончасті розриви брижі; перелом гілок правої лонної кістки з просоченням клітковини малого тазу; переломи правої плечової кістки, лівої стегнової кістки, лівої великогомілкової кістки, обох кісток правої гомілки з крововиливами в прилеглі м`які тканини; ділянку розміщення підшкірно-жирової клітковини, а також рясні крововиливи в м`які тканини обох нижніх кінцівок; садна, синці та рани на голові, тулубі та кінцівках. Смерть ОСОБА_11 , 1941 року народження, настала від поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, з множинними переломами кісто скелету та ушкодження внутрішніх органів, яка супроводжувалась кровотечою та крововтратою, на що вказують: наявність ушкоджень відмічених вище, блідість шкіри і слизових оболонок, а також трупних плям, нерівномірне (переважно знижене) кровонаповнення внутрішніх органів, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка (плями Мінакова при крововтраті) (т. 2 а.с. 11-17).

Відповідно до висновку експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (відділення судово-медичної експертизи трупів) № 022-64-426-2019 від 11.07.2019 року (експертиза проведена на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.03.2019 (т.3 а.86-87), складеного на підставі даних судово-медичного дослідження трупа, даних лабораторних досліджень, останній прийшов наступних висновків: при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_11 , 1941 року народження, було виявлено: крововиливи в м`які тканини голови із внутрішньої сторони, крововиливи під м`якою мозковою оболонкою, кров`янистий ліквор в шлуночках; крововилив в клітковину шиї, перелом грудини, просякнення кров`ю клітковини переднього середостіння, крововилив на серцевій сумці; двосторонні переломи ребер по різним анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври та міжреберних м`язів; крововиливи на поверхні, під плеврою та в прикореневих відділах легень; розриви легень в проекції переломів ребер та в прикореневих відділах; зливні вогнища крововиливів в товщі легеневої тканини; кров`яниста рідина в трахеї та головних бронхах; двобічний гемоторакс (600 мл темно-червоної рідкої крові в правій плевральній порожнині та 400 мл в лівій); крововилив в парааортальну клітковину грудного відділу аорти; гемоперитонеум (300 мл темно-червоної рідкої крові); черезкапсулярні розриви печінки, селезінки, обох нирок; крововилив в навколониркову клітковину; крововиливи під капсулою підшлункової залози; вікончасті розриви брижі; перелом гілок правої лонної кістки з просоченням клітковини малого тазу; переломи правої плечової кістки, лівої стегнової кістки, лівої великогомілкової кістки, обох кісток правої гомілки з крововиливами в прилеглі м`які тканини; ділянку розміщення підшкірно-жирової клітковини, а також рясні крововиливи в м`які тканини обох нижніх кінцівок; садна, синці та рани на голові, тулубі та кінцівках.

Всі зазначені ушкодження об`єднані механізмом травмування та танатогенезом (процесом помирання) в своїй сукупності обумовили розвиток небезпечного для життя явища - крововтрати, яка призвела до настання смерті, в зв`язку з чим мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між виявленими ушкодженнями та настанням смерті потерпілого вбачається прямий (причинно-наслідковий) зв`язок.

Виявлені ушкодження були спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), незадовго до настання смерті, не виключено в час та при обставинах, що вказані в ухвалі. Характер, особливості ушкоджень, їх локація та розташування, ознаки різкого струсу тіла, вказують на те, що вони могли утворитись при автомобільній травмі, в результаті наїзду (зіткненні) легкового автомобіля на пішохода. При цьому, в момент первинного контакту з автомобілем, що рухався, потерпілий знаходився в вертикальному чи близькому до нього положенні та був розвернутий правою бічною (задньо-правою) поверхнею тіла до транспортного засобу. Судово-медичних даних для вирішення питання, чи знаходився потерпілий в статичному чи динамічному положенні, не виявлено.

Смерть ОСОБА_11 , 1941 року народження, настала від поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок, з множинними переломами кісток скелету та ушкодження внутрішніх органів, яка супроводжувалась кровотечою та крововтратою, на що вказують: наявність ушкоджень відмічених вище, блідість шкіри і слизових оболонок, а також трупних плям, нерівномірне (переважно знижене) кровонаповнення внутрішніх органів, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка (плями Мінакова при крововтраті).

При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа потерпілого виявлено етиловий спирт в концентрації - 0,37 проміле. Згідно методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим спиртом» (Київ-2004 р.) наявність етанолу в крові у крові у концентрації менше 0,4 проміле трактується, як «сп`яніння практично відсутнє» (т. 2 а.с. 43-45).

26.02.2019 за № 166/125/59/01-2019 Управлінням зв`язку та телекомунікацій Головного управління Національної поліції у м. Києві на підставі постанови слідчого від 18.02.2019, надано інформацію та відеозапис на електронному носії з відеокамер комплексної системи відеоспостереження міста Києва, які використовуються ГУНП у м. Києві на правах користувача інформації в Системі з особливим статусом. Відеозапис надано з камери відеоспостереження Системи (ІР адреса (призначення) відеокамери в Системі: 10.9.21.31;) за період часу з 21.18 год. по 21.20 год. за 17 лютого 2019 року (т. 3 а.с. 94, 99).

06.03.2019 року на підставі постанови слідчого від 06.03.2019 року представником ТОВ «Гамі ЛТД» надано відеореєстратор «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1», серійний номер «С40547731», із відеозаписом камер відеоспостереження, які розташовані на будівлі № 2 по вул. А. Млишко в м. Києві, а також блок живлення до вказаного реєстратора (т. 3 а.с. 95-98).

Відповідно до протоколу огляду від 15.11.2019 слідчим, в присутності понятих ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , із застосуванням фотографування на телефон, проведено огляд фасаду будівні № 2-А по вул. А. Малишка в м. Києві, біля магазину «Рошен». Проведеним оглядом встановлено, що на фасаді вказаної будівлі виявлено відеокамеру, якою зафіксовано ДТП. Дану відеокамеру, з назвою «HIKVISION» moder DS-2CE16DOT-IRF SNiC40668078 з проводами, які мають два входи, було знято з місця кріплення та поміщено до спецпакету, який підтверджено підписами учасників огляду (т. 2 а.с. 136-137).

28.03.2019 за № 912-/02.1.1/2019 на запит слідчого Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення м. Києва «Київміськсвітло» надало відповідь, де зазначено про те, що зовнішнє освітлення 17 лютого 2019 року було увімкнено централізовано на 100 % о 17.39 годині. З 01.00 години до 06.00 години 18 лютого 2019 року зовнішнє освітлення працювало в черговому режимі включення (50 % освітлювального обладнання було відключено). Повне відключення зовнішнього освітлення відбулось 18.02.2019 року о 06.41 годині, що відповідає Сезонному добовому графіку режиму роботи мереж зовнішнього освітлення м. Києва, затвердженому розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про затвердження сезонного режиму роботи мереж зовнішнього освітлення на території міста Києва» від 14.01.2009 року № 22. Ремонті роботи на проїзній частині навпроти будинку № 3 по вул. А. Малишка, в м. Києві в даний період не проводились. За даними виробничо-диспетчерської служби, аварій та відключень на даному відрізку мережі зовнішнього освітлення не зафіксовано, заяви про відсутність освітлення не надходили. Існуюча система контролю роботи зовнішнього освітлення м. Києва дає можливість визначити лише пошкодження всієї групи світильників ділянки вуличної мережі. Контроль роботи окремих світильників існуючою системою не передбачено. Станом на 21.20 годину 17.02.2019 року зовнішнє освітлення працювало в режимі 100 % включення (т. 2 а.с. 30).

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 12-1/634 від 10.04.2019 року, на момент огляду автомобіля марки «Nissan Maxima ЗНГ», державний номерний знак НОМЕР_1 , гальмівна система, система рульового керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані. До висновку долучено ілюстративну таблицю із зображеннями вказаного транспортного засобу (т. 2 а.с. 31-42).

За висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 9-1/151-23-1/114-23-3/114 від 25.07.2019, складеного на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26 квітня 2019 року (т. 3 а.с. 79-82) про призначення комплексної судової комп`ютерно-технічної, фототехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису від 26.04.2019, судові експерти дійшли наступних висновків.

На накопичувачі на жорстких магнітних дисках «WD» моделі «WD30EFRX» із серійним номером «WCC7K6HC10XD» з наданого на експертизу відеореєстратора «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» із серійним номером «С40547731» виявлено відеозаписи за період часу з 21:16:00 17.02.2019 по 21:18:59 17.02.2019 з 3 (третьої) камери відеоспостереження. У відеограмі з файлу «ch03_1649.mp4», експортованого з НЖМД відеореєстратора «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» із серійним номером «С40547731», ознак монтажу чи змін, що могли бути привнесені як до початку запису, так і після нього, не виявлено.

Встановити, чи міг бути створений відеофайл на цьому відеореєстратраторі «HIKVISION», чи він є перенесений з іншого носія, не є можливим, оскільки в розпорядженні судових експертів відсутній весь комплект обладнання, за допомогою якого можливо здійснити відеофіксацію, як то відеокамера, комплект з`єднувальних шнурів тощо.

Відеофайл «ch03_1649.mp4», експортований з накопичувача на жорстких магнітних дисках «WD» моделі «WD30EFRX» із серійним номером «WCC7K6HC10XD», наданого на експертизу відеореєстратора «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» із серійним номером «С40547731», не є тим же самим, що і відеофайл «ch03_1649.mp4», що міститься у папці «222222» на диску для лазерних систем зчитування «Verbatim» формату «DVD-R» об`ємом 4,7 ГБ з написом «МАР6 33WА15103776».

Виходячи з даних відеофайлу «ch04_1536.mp4» та технічних характеристик автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ», швидкість автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ» з номерним знаком НОМЕР_1 , складає 88,56 км/год, плюс-мінус 5,93 км/год.

Виходячи з даних відеофайлу «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» автомобіль «Nissan Maxima ЗНГ» перед моментом дорожньо-транспортної пригоди рухається в межах своєї смуги руху.

Легковий автомобіль світлого кольору не придатний для встановлення групової належності, встановити його номерні знаки не виявляється можливим.

Виходячи з даних відеофайлу «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» автомобіль світлого кольору перед моментом дорожньо-транспортної пригоди рухається в межах своєї смуги руху, ближче до подвійної суцільної лінії (розмітка 1.3).

Виходячи з даних відеофайлу «ch04_1536.mp4» та технічних характеристик автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ», швидкість автомобіля світлого кольору складає 33,41 км/год, плюс-мінус 3,34 км/год.

Виходячи з даних відеофайлу «ch03_1649.mp4» встановити швидкість руху пішоходу та його траєкторію не виявляється можливим, оскільки його рух не рівномірний та частина його тіла прихована припаркованими автомобілями.

Виходячи з даних відеофайлу «ch03_1649.mp4» місце наїзду автомобіля на пішохода знаходиться в смузі руху автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ» навпроти лінії дорожньої розмітки 1.5.

Виходячи з даних відеофайлу «ch03_1649.mp4», час який проходить з моменту відновлення руху пішоходом до моменту наїзду на нього складає 4,4 с, плюс-мінус 0,29 с; час, який проходить з моменту зміни темпу руху (прискорення) пішохода до моменту наїзду на нього складає 0,53-1,25 с.

Виходячи з даних відеофайлу «ch03_1649.mp4», час з моменту коли задній габаритний край легкового автомобіля світлого кольору порівнявся з траєкторією руху пішохода до відновлення руху пішоходом складає 0,33 с, плюс-мінус 0,02 с.

Виходячи з даних відеофайлу «ch03_1649.mp4», час який проходить з моменту вступу пішохода в смугу руху автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ» до моменту наїзду на нього складає 1,1 с, плюс-мінус 0,07 с.

В результаті проведеного дослідження відеофайлу «ch01_1600.mp4» було встановлено, що легкові автомобілі «які припарковані під кутом до меж проїзної частини вулиці Андрія Малишко в місці виходу пішохода ОСОБА_11 » придатні для встановлення групової належності; встановлено номерні знаки автомобіля білого кольору - « НОМЕР_2 »; встановити номерні знаки автомобіля темного кольору та автомобіля сірого кольору не виявилось можливим.

На накопичувачі на жорстких магнітних дисках «WD» моделі «WD30EFRX» із серійним номером «WCC7K6HC10XD» з наданого на експертизу відеореєстратора «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» із серійним номером «С40547731» виявлено відеозаписи за період часу з 21:16:00 17.02.2019 по 21:18:59 17.02.2019 з 7 (семи) камер відеоспостереження.

В результаті проведеного дослідження виявленого відеофайлу «ch01_1600.mp4» встановити місце на момент роз`їзду автомобілів не виявляється можливим у зв`язку з особливістю розташування об`єктів на місцевості; частина питання «якщо так, то які його геометричні координати та чи можливо встановити боковий інтервал вказаних транспортних засобів до краю проїзної частини вулиці Андрія Малишко в цей момент?» не вирішувалось (т. 2 а.с. 51-68).

Відповідно до протоколу огляду речі від 05.05.2019 року слідчим проведено огляд речі - диску марки «Verbatim» серійний номер ZE 6253-DVR-J47F7, на якому виявлені відеозаписи з камер відеоспостереження, які розташовані неподалік місця дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Андрія Малишко, 3. Об`єктом перегляду являється один медіа файл, а саме ch03_1649, об`ємом 2 571 784 байт.

При відтворенні медіа файлу ch03_1649 встановлено, що на ньому знаходиться кольоровий відеозапис з камери відеоспостереження, яка розташована неподалік місця дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Андрія Малишко, 3. Відеозапис має загальну тривалість «00:00:58» хвилин. У верхньому лівому куті екрану наявний надпис про дату та час проведення відеозапису «17-02-2019 Вс 21:16:46» (час початку відеозапису), у лівому нижньому куті екрану наявний надпис «[3/5] ch03_1649.mp4», а також надпис «Camera 03» у правому нижньому куті екрану. Камера відеоспостереження направлена в напрямку дороги, а саме вулиці Андрія Малишко в обох напрямках. Додатково камера фіксує територію, прилеглу до дороги, а саме: тротуари, будівлі вздовж дороги, зелену зону, тощо. На вулиці темно. Проїзна частина освітлюється природнім освітленням та міським електроосвітленням, а саме придорожніми електроопорами та світлом від будівель, які розташовані вздовж дороги. Проїзна частина на вказаній ділянці вулиці Андрія Малишко складається з двох смуг для руху у обох напрямках руху, поділених між собою переривчастими лініями горизонтальної дорожньої розмітки білого кольору (п. 1.5 ПДР). Напрямки зустрічного руху поділені між собою подвійною суцільною лінією горизонтальної дорожньої розмітки білого кольору (п. 1.3 ПДР). Оглядовість камери нічим не обмежена. На відеозаписі видно, як по проїзній частині в обох напрямках час від часу рухаються транспортні засоби, проте їхніх марок, моделей та номерних знаків розгледіти не представляється можливим. Також, на відеозаписі видно, що в перших (крайніх правих) смугах руху обох напрямків припарковані транспортні засоби (як паралельно до меж проїзної частини, так і під кутом до неї «ялинкою»), проте, їхніх марок, моделей та номерних знаків розгледіти не представляється можливим. По тротуарам рухаються пішоходи, однак їх ідентифікувати також не можливо.

На позначці часу в «17-02-2019 Вс 21:16:59» в полі зору камери відеоспостереження з`являється людина, яка рухається в темпі спокійного кроку із-за невідомої будівлі, яка розташована біля лівого краю проїзної частини вулиці Андрія Малишка (по ходу огляду камери) в напрямку до проїзної частини. З матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказаною людиною є ОСОБА_11 . Під час руху пішохід використовує палицю, яка перебуває в його правій руці. Чоловік одягнений в речі темного кольору, на його лівому плечі знаходиться сумка. В такому темпі чоловік наближається до краю проїзної частини, вступає в першу (крайню праву) смугу руху та починає її перетинати в забороненому для цього місці, з права на ліво відносно напрямку руху по вказаній смузі. Проїзну частину чоловік перетинає перпендикулярно до її меж.

На позначці часу в «17-02-2019 Вс 21:17:10» вказаний чоловік зупиняється в межах першої (крайньої правої) смуги руху між припаркованими транспортними засобами (які знаходяться під кутом до проїзної частини «ялинкою»). Чоловік деякий час оглядається в обидва боки, пропускаючи транспортні засоби, які рухаються в обох напрямках по проїзній частині. До місця, де стоїть вказаний пішохід наближається легковий автомобіль (марку, модель та номерні знаки якого розгледіти не представляється можливим) з ввімкненими фарами, який рухається по проїзній частині вулиці Андрія Малишка зі сторони вулиці Генерала Жмаченка в напрямку Дарницького бульвару.

На познаці часу «17-02-2019 Вс 21:17:23» вказаний пішохід, після того як повз нього проїхав вищевказаний легковий автомобіль, у вказаному вище темпі по вказаній вище траєкторії, відновивши рух наближається до подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки, тобто до центру проїзної частини вулиці Андрія Малишка.

На позначці часу «17-02-2019 Вс 21:17:26» вказаний пішохід, перебуваючи приблизно посередині проїзної частини (в районі подвійної суцільної лінії горизонтальної дорожньої розмітки), повертає голову праворуч, а саме в напрямку руху зустрічного потоку транспортних засобів. Відразу ж після цього в полі зору камери відеоспостереження з`являються спочатку світло фар (яке підсвічує пішохода), а потім і легковий автомобіль (марку, модель та номерні знаки якого розгледіти не представляється можливим), який рухається по проїзній частині вулиці Андрія Малишко зі сторони Дарницького бульвару в напрямку вулиці Генерала Жмаченка. За матеріалами кримінального провадження вказаний транспортний засіб являється автомобілем марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 . Одразу після того, як вказаний пішохід повернув голову праворуч темп його руху змінюється (він прискорюється) та продовжує рухатись по його першопочатковій траєкторії руху.

На позначці часу в «17-02-2019 Вс 21:17:27» відбувається наїзд вищевказаного автомобіля на вищевказаного пішохода. Наїзд відбувається в межах другої смуги руху вулиці Андрія Малишко зі сторони Дарницького бульвару в напрямку вулиці Генерала Жмаченка. Наїзд на пішохода відбувся передньою частиною автомобіля, а саме в районі лівої передньої його частини (лівою фарою). Від наїзду пішохода підкидає вгору (на лобове скло та дах автомобіля). В подальшому, автомобіль зупиняється, а тіло пішохода падає на проїзну частину та знаходиться за габаритом вказаного автомобіля.

На позначці часу в «17-02-2019 Вс 21:17:32» вказаний автомобіль повністю зупиняється. З водійського місця вказаного автомобіля виходить водій, який проходить вперед по ходу руху автомобіля та нагинається. В подальшому, через деякий час відеозапис закінчується. До протоколу огляду долученого ілюстративну таблицю з фотознімками фрагментів відеозапису (т. 2 а.с. 69-80).

Згідно протоколу огляду речі від 05.05.2019 року слідчим проведено огляд речі - флеш-носія «Kingston DT101 G2», на якому виявлений відеозапис з камер відеоспостереження, яка розташована неподалік місця дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Андрія Малишко, 3. Об`єктом перегляду являється один медіа файл, а саме 10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0, об`ємом 46 345 804 байт.

Так, на позначці часу в «17-02-2019 Sun 21:18:07» в полі зору камери відеоспостереження з`являються спочатку світло фар (яке в подальшому підсвічує ноги пішохода, який рухається з ліва на право відносно напрямку руху вказаного автомобіля), а потім і легковий автомобіль (марку, модель та номерні знаки якого розгледіти не представляється можливим), який рухається по проїзній частині вулиці Андрія Малишко зі сторони Дарницького бульвару в напрямку вулиці Генерала Жмаченка. За матеріалами кримінального провадження вказаний транспортний засіб являється автомобілем марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 .

На познаці часу «17-02-2019 Sun 21:18:09» відбувається наїзд вищевказаного автомобіля на вищевказаного пішохода. Наїзд відбувається в межах другої смуги руху вулиці Андрія Малишко зі сторони Дарницького бульвару в напрямку Генерала Жмаченка. Наїзд на пішохода відбувся передньою частиною автомобіля, а саме в районі лівої передньої його частини (лівою фарою, яка після наїзду перестає працювати). Від наїзду пішохода підкидає вгору. В подальшому, автомобіль зупиняється, а тіло пішохода падає на проїзну частину попереду вказаного автомобіля.

На позначці часу «17-02-2019 Sun 21:18:14» вказаний автомобіль повністю зупиняється. З водійського місця вказаного автомобіля виходить водій, який проходить вперед по ходу руху автомобіля та нагинається до вказаного вище пішохода. Після цього водій, повернувшись до автомобіля відчинив задню ліву пасажирську дверцяту та знов пішов до вказаного пішохода. З автомобіля виходять двоє пасажирів та допомагають водію перенести вказаного пішохода до салону вказаного автомобіля. Поклавши вказаного пішохода на заднє сидіння автомобіля водій з місця пригоди їде, а пасажири його автомобіля залишаються на місці пригоди. В подальшому, через деякий час відеозапис закінчується. До протоколу огляду долученого ілюстративну таблицю з фотознімками фрагментів відеозапису (т. 2 а.с 81-88).

15.10.2019 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.05.2019 про призначення судової фототехнічної експертизи (т.3 а.с. 90-93), експертом Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України складено висновок експерта № 19/23/3/55-СЕ/19, згідно якого транспортний засіб марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на кадрах 1133-1139 відеозапису, а саме на часовій мітці 17-02-2019 ВС 21:17:27 (згідно графічних показників відеозапису) рухався зі швидкістю 85,91-91,21 км/год, відповідно до наданого на експертизу відеофайлу «ch03_1649.mp4».

Пішохід ОСОБА_11 на кадрах 511-644 відеозображення у відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4» перетнув смугу зустрічного руху № 1 із швидкістю: 2,65-2,81 км/год. Траєкторія руху пішохода ОСОБА_11 на кадрах 511-1141 відеозображення у відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4» була впоперек дороги не змінюючи траєкторію.

Продольне та поперечне розташування місця наїзду знаходиться у центральній частині смуги № 2, що в напрямку руху транспортного засобу «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Проміжок часу, який пройшов з моменту відновлення руху пішоходом ОСОБА_11 до моменту наїзду на нього транспортного засобу: 4,11-4,35 секунди, а проміжок часу, який пройшов з моменту зміни руху (прискорення) пішоходом ОСОБА_11 до моменту наїзду на нього транспортного засобу: 0,78-0,82 секунди.

Проміжок часу, який пройшов з моменту коли задній габаритний край транспортного засобу світлого кольору порівнявся з траєкторією руху пішохода ОСОБА_11 в смугу руху транспортного засобу, який скоїв наїзд на нього, до моменту наїзду: 1,1-1,16 секунди (т. 2 а.с. 92-129).

30.10.2020 експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України на підставі постанови старшого слідчого про доручення проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної, фототехнічної, автотехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису від 02 грудня 2019 року, складено висновок експертів № 19-8603/8604/8605/8606 комплексної фоноскопічної, комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи, відповідно до якого експерти дійшли наступних висновків:

- Відеозаписи з камер спостереження №№ 1-4, здійснені у період часу з 21:16:00 по 21:18:59 17.02.2019, які містяться на накопичувачі на жорстких магнітних дисках «Western Digital» моделі «WD30EEFRX» ємністю 3 ТБ з серійним номером «WCC7K6HC10XD», яким оснащено відеореєстратор «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» з серійним номером «С40547731», імовірно є оригіналами запис яких здійснювався наданим на дослідження відеореєстратором,

- відеозаписи з камер спостереження №№ 1-4, здійснені у період часу з 21:16:00 по 21:18:59 17.02.2019, які містяться на накопичувачі на жорстких магнітних дисках «Western Digital» моделі «WD30EEFRX» ємністю 3 ТБ з серійним номером «WCC7K6HC10XD», яким оснощено відеореєстратор «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» з серійним номером «С40547731», та відеозаписи, які містяться у файлах «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» на оптичних носіях типу CD-R «Videx» ознак порушення неперервності не містять;

- Швидкість автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до відеофайлів з камер відеоспостереження №№ 1, 2, 3 складала 92-97 км/год, з камери № 4 - 88-92 км/год,

- вирішення питання № 4 щодо марки, моделі, номерного знаку автомобіля світлого кольору не представляється можливим у зв`язку з тим, що зображення автомобіля не є чітким, та за рисами силуету можливо зробити висновок, що це автомобіль або D класу або Е класу в європейській класифікації, довжина яких знаходиться в діапазоні від 4.6 до 4.9 метрів, при міжосьовій відстані від 2.7 до 2.8,

- швидкість невстановленого автомобіля після проїзду повз пішохода за даними відеофайлів з камер 1-4 складала 30-32 км/год,

- з моменту відновлення пішоходом руху, його траєкторія була поперек повздовжній осі проїзної частини, і з цього моменту його середня швидкість складала близько 0.9 м/с, або 3.4 км/г,

- час з приблизного моменту виїзду заднього габариту невстановленого автомобіля за рівень розташування корпусу пішохода до початку руху пішохода склав близько 0.5 секунди,

- час з моменту відновлення пішоходом руху до моменту наїзду склав близько 4.3 секунди,

- час з моменту вступу пішохода на смугу руху автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до моменту наїзду склав близько 1.3 секунди,

час з моменту зміни темпу руху пішохода до моменту наїзду склав близько 0.7 секунди,

- місце наїзду розташоване на смузі руху автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відстані близько 1.9 метра від рівня центральної роздільчої лінії, навпроти стовпа, який видно на правому, за ходом автомобіля, тротуарі, трохи за ним, на відстані близько одного метра,

Місце роз`їзду автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з невстановленим зустрічним автомобілем знаходиться поза полем огляду камер №№ 3-4, обмежується спорудою зупинки маршрутного транспорту в полі огляду камер №№ 1-2, тому встановити його розташування на дорозі не представляється можливим,

- відстань від лівих колес автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , до центральної розділювальної лінії перед наїздом склала близько 1.6 м (приблизне розташування автомобіля до моменту наїзду по ширині проїзної частини показане на схемі № 2 в таблиці),

ураховуючи, що роз`їзд автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з невстановленим автомобілем відбувся перед наїздом за секунду при великій швидкості, на думку експерта, і до моменту роз`їзду цей автомобіль рухався на такій самій відстані від центральної розділювальної лінії,

- відстань від правих коліс невстановленого автомобіля до розділювальної лінії між попутними смугами складала близько 2.1 метри (приблизне розташування автомобіля по ширині проїзної частини показане в схемі № 2 в таблиці),

Установлене положення невстановленого автомобіля по ширині дороги в процесі характерної фази розвитку пригоди, на думку експерта, можливо приймати незмінним,

- ракурс зйомки камери № 4 та відсутність видимої розмітки смуг проїзної частини не дозволяють вирішити питання щодо відстані між боковими частинами автомобіля «Nissan Maxima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та невстановленого автомобіля під час перетину нерегульованого пішохідного переходу з огляду на їх розміри. До висновку долучено фотознімки з відеозаписів та фототаблицю (т. 2 а.с. 138-180).

Відповідно до висновку експерта № КСЕ-19-21/11883, складеного експертами Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 31.12.2021 року на підставі постанови слідчого про доручення проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної, фототехнічної, автотехнічної експертизи та експертизи відеозвукозапису від 06 квітня 2021 року в черговий раз підтверджено, що відеозаписи з графічними показниками камер відеоспостереження «Camera 01», «Camera 2», «Camera 03» та «Camera 04» за період часу з 21:16:00 по 21:18:59 17.02.2019 створено за допомогою наданого на дослідження відеореєстратора HIKVISION DS-7108HQHI-K1 серійний номер «С40547731».

У зазначених відеозаписах з графічними показниками камер відеоспостереження «Camera 01», «Camera 2», «Camera 03» та «Camera 04» за період часу з 21:16:00 по 21:18:59 17.02.2019 та у відеозаписі «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» ознаки змін/монтування не виявлено.

У зазначених відеозаписах з графічними показниками камер відеоспостереження «Camera 01», «Camera 2», «Camera 03» та «Camera 04» за період часу з 21:16:00 по 21:18:59 17.02.2019 та у відеозаписі «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» порушень хронології кадрів відеоряду/безперервності не виявлено, відповідно відеозаписи проводилися безперервно.

У відеозаписі з назвою «ch01_1600.mp4», який отримано з камери спостереження № 1, автомобіль Nissan Maxima на кадрах 2710 - 2716 відеозапису, на часовій мітці 21:17:25 (згідно графічних показників) рухався зі швидкістю: 85,9 - 91,22 км/год.

У відеозаписі з назвою «ch02_1715.mp4», який отримано з камери спостереження № 2, автомобіль Nissan Maxima на кадрах 328 - 334 відеозапису, на часовій мітці 21:17:26 (згідно графічних показників) рухався зі швидкістю: 85,9 - 91,22 км/год.

У відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4», який отримано з камери спостереження № 3, автомобіль Nissan Maxima на кадрах 1133 - 1139 відеозапису, на часовій мітці 21:17:27 (згідно графічних показників) рухався зі швидкістю: 85,9 - 91,22 км/год.

У відеозаписі з назвою «ch04_1600.mp4», який отримано з камери спостереження № 4, автомобіль Nissan Maxima на кадрах 3106 - 3112 відеозапису, на часовій мітці 21:17:24 (згідно графічних показників) рухався зі швидкістю: 85,9 - 91,22 км/год.

Вирішити питання у відеозаписах з назвою: «ch02_1610.mp4», «ch02_1628.mp4», «ch02_1653.mp4», «ch03_1600.mp4», «ch03_1808.mp4», «ch03_1849.mp4», «ch04_1743.mp4», «ch04_1830.mp4», «ch04_1845.mp4» не представилось можливим у зв`язку з тим, що рух автомобіля Nissan Maxima не проглядається.

У відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4», на часовій мітці 21:17:27 (згідно графічних показників), який отримано з камер спостереження, відстань від переднього лівого колеса автомобіля Nissan Maxima до лінії дорожньої розмітки між напрямками руху становить: 1,35-1,41 метрів.

Вирішити питання у відеозаписі з назвою «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» не представилось можливим у зв`язку з тим, що момент дорожньо-транспортної пригоди знаходиться на значній відстані від пристрою за допомогою якого створено даний відеозапис.

Легковий автомобіль світлого кольору, що рухався в зустрічному напрямку для автомобіля Nissan Maxima напрямку, після проїзду якого пішохід відновив рух проїзною частино ймовірно марки «Toyota», моделі «Camry». Встановити в категоричній формі не представилось можливим у зв`язку з тим, що встановлені в ході порівняльного дослідження співпадаючі загальні ознаки - суттєві, але за своїм обсягом і значущістю утворюють сукупність, лише близьку до індивідуальної (щодо встановлення марки та моделі).

У відеозаписі з назвою «ch01_1600.mp4», який отримано з камери спостереження № 1, автомобіль, після проїзду якого пішохід відновив рух проїзною частиною, на кадрах 2776 - 2785 відеозапису, на часовій мітці 21:17:27 (згідно графічних показників) рухався із швидкістю: 32,3 - 34,3 км/год.

У відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4», який отримано з камери спостереження № 3, автомобіль, після проїзду якого пішохід відновив рух проїзною частиною, на кадрах 1020 - 1036 відеозапису, на часовій мітці 21:17:23 (згідно графічних показників) рухався із швидкістю: 31,67 - 33,65 км/год.

Вирішити питання у відеозаписах з назвою: «ch02_1610.mp4», «ch02_1628.mp4», «ch02_1653.mp4», «ch02_1715.mp4», «ch03_1600.mp4», «ch03_1808.mp4», «ch03_1849.mp4», «ch04_1600.mp4», «ch04_1743.mp4», «ch04_1830.mp4», «ch04_1845.mp4», «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» не представилось можливим у зв`язку з тим, що не проглядається момент на якому пішохід відновлює рух після проїзду легкового автомобіля.

У відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4» на часовій мітці 21:17:23 (згідно графічних показників), який отримано з камер спостереження відстань від переднього правого колеса автомобіля, після проїзду якого пішохід відновив рух проїзною частиною до лінії дорожньої розмітки між напрямками руху становить: 1,54 - 1,6 метрів.

Вирішити питання у відеозаписі з назвою «10.9.21.31_Малишка_облачное хранилище_С1958R0P2526_21-18-02_21-20-59_0.mp4» не представилось можливим у зв`язку з тим, що не відобразився момент де пішохід відновлює рух проїзною частиною після проїзду автомобіля.

Траєкторія руху пішохода з моменту відновлення руху проїзною частиною до вступу в смугу руху автомобіля, яким скоєно наїзд, на 1016 - 1109 кадрах відеозапису з назвою «ch03_1649.mp4» - впоперек дороги не змінюючи траєкторію.

Встановити швидкість руху пішохода з моменту відновлення руху проїзною частиною до вступу в смугу руху автомобіля, яким скоєно наїзд відповідно до досліджуваних відеозаписів не представилось можливим у зв`язку з тим, що не представилось можливим встановити мірну ділянку для визначення швидкості пішохода.

Проміжок часу, який пройшов з моменту коли задній габаритний край автомобіля порівнявся з траєкторією руху пішохода до моменту відновлення його руху становить: 0,74 - 0,78 секунди.

Проміжок часу, який пройшов з моменту відновлення пішоходом руху проїзною частиною до моменту наїзду на нього автомобіля становить: 4,11 - 4,35 секунди.

Проміжок часу, який пройшов з моменту вступу пішохода в смугу руху автомобіля, яким скоєно наїзд, до контакту з пішоходом становить: 1,1 - 1,16 секунди, а проміжок часу, який пройшов з моменту зміни темпу руху (прискорення) пішохода до моменту наїзду на нього автомобіля становить: 0,78 - 0,82 секунди.

Місце наїзду автомобіля на пішохода у повздовжній та поперечній проекції розташоване у центральній частині смуги № 2 (смуга в якій рухався автомобіль, який здійснив наїзд на пішохода).

Питання «Де відносно елементів дороги або інших сталих орієнтирів на вул. Малишка розташовувалось місце роз`їзду автомобіля, після проїзду якого пішохід відновив рух проїзною частиною, та автомобіля Nissan Maxima зокрема з огляду на часові параметри їх почергового перетину розмітки пішохідного переходу відповідно до дослідженого відеофайлу «CH04_2019-02-17_211536_2019-02-17_211743_ID326749.MP4» не вирішувалось, у зв`язку з тим, що відсутній об`єкт дослідження, а саме відеозапис з назвою «CH04_2019-02-17_211536_2019-02-17_211743_ID326749.MP4».

Відповісти на питання «Яка відстань між боковими частинами вказаних автомобілів під час роз`їзду та лінією дорожньої розмітки між напрямками руху або іншим орієнтиром, що свідчить про їх взаємне розташування стосовно елементів дороги в цей момент?» не представилось можливим у зв`язку з тим, що момент роз`їзду автомобілів знаходиться на значній відстані, під кутом та частково за перешкодою (за контейнером), а також не відобразилися розмітка смуг руху проїжджої частини дороги.

У відеозаписі з назвою «ch03_1649.mp4» на часовій мітці 21:17:27 (згідно графічних показників), який отримано з камер спостереження, відстань від переднього лівого колеса автомобіля, яким скоєно наїзд на пішохода до лінії дорожньої розмітки між напрямками руху становить: 1,35 - 1,41 метрів (т. 2 а.с. 181-279).

Так само і у висновку експерта № СЕ-19-22/41876-ІТ, складеного експертами Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 16.12.2022 року встановлено, що в даній дорожній ситуації небезпека для руху водію автомобіля Nissan Maxima, номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_24 виникає з моменту відновлення руху пішоходом ОСОБА_11 по проїзній частині в сторону смуги руху автомобіля. За умови обмеження видимості пішохода ОСОБА_11 , небезпека для руху водію ОСОБА_8 , буде виникати з моменту настання видимості пішохода.

У діях водія автомобіля Nissan Maxima, номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_24 у даній дорожній обстановці, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам пунктів 12.3, 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Невідповідності в діях водія автомобіля Nissan Maxima, номерні знаки НОМЕР_1 , ОСОБА_24 вимогам пунктів 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку із настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, в дослідницькій частині даного висновку експертами зазначено, що у випадку руху автомобіля Nissan Maxima зі швидкістю, що не перевищувала 50 км/год (як визначено п. 12.4 Правил дорожнього руху України), пішохід ОСОБА_11 встигав безпечно залишити коридор руху автомобіля Nissan Maxima до досягнення останнім лінії руху пішохода та місця наїзду, без застосування будь-яких додаткових дій, спрямованих на зміну швидкості та напрямку руху водієм автомобіля Nissan Maxima.

Окрім того, експерти, з огляду на проведені розрахунків, дійшли висновку, що в даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля Nissan Maxima, рухаючись зі швидкістю 83-97 км/год, мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до траєкторії руху пішохода, так як віддалення його автомобіля від місця наїзду, в момент виникнення небезпеки для руху, більше за зупиночний шлях (т. 3 а.с. 1-17).

31.03.2023 на підставі заяви ОСОБА_5 , експертом Київського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України складено висновок експерта № 1743 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи, відповідно до якого в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, момент виникнення небезпеки для водія автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 слід вважати з моменту, коли він мав об`єктивну можливість виявити пішохода, який з`явився на проїзній частині з-за задньої частини зустрічного транпортного засобу та перетинав проїзну частину, наближаючись до лінії руху автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 .

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди на ранній стадії її розвитку, водієві автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 при русі в межах населеного пункту необхідно було здійснювати рух зі швидкістю, яка не перевищувала дозволену 50 км/год, що регламентовано вимогами п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

З моменту, коли водій автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 мав об`єктивну можливість виявити пасажира, який з`явився на проїзній частині з-за задньої частини зустрічного транспортного засобу та перетинав проїзну частину наближаючись до лінії руху автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , йому необхідно було розцінити дорожню обстановку, як небезпечну для руху, і негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху аж до повної його зупинки, тобто, діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, водій автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 з моменту виникнення небезпеки для руху, мав технічну можливість зупинити керований автомобіль до місця наїзду на пішохода, і запобігти цю подію, шляхом виконання вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України.

Наявність технічної можливості у водія автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 запобігти даної події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, його дії не відповідали вимогам п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України. Дії водія автомобіля «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п.п. 12.4 та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, і перебували в причинному зв`язку з її настанням (т. 3 а.с. 100-113).

Судом також були досліджені два протоколи слідчого експерименту з додатками та переглянуто відео.

Зокрема, 02.10.2019 слідчим за участі представника потерпілого ОСОБА_25 , ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_26 , спеціаліста ОСОБА_27 , власника майна ОСОБА_28 та старшого слідчого ОСОБА_29 , із застосуванням відеокамери марки «Panasonic», проведено слідчий експеримент, про що складено протокол проведення слідчого експерименту. Слідчий експеримент був проведений з метою перевірки та уточнення відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. ОСОБА_8 виявив добровільне бажання уточнити обставини розвитку дорожньо-транспортної пригоди.

Під час проведення слідчого експерименту, який проходив на місці дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 зазначив, що стан освітлення проїзної частини, дорожнє покриття та температура повітря не відповідає тим, які були на момент ДТП. З огляду на те, що міське освітлення не перешкоджало проведенню слідчої дії, місце проведення було ділянкою проїзної частини зі старим асфальтовим покриттям, відносно невеликою різницею в температурі повітря, було вирішено продовжити слідчу дію.

Так, до транспортного засобу марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 , спеціалістом був приєднаний прилад вимірювання ефективності гальмування. Після цього, шляхом проведення ходових досліджень виміряно параметри вказаного автомобіля під час його частково завантаження - водій та два пасажири. Для цього транспортний засіб був тричі розігнаний та загальмований в межах другої (крайньої лівої смуги) за напрямком руху автомобіля до ДТП на старому асфальті на відстані приблизно 200-300 метрів до місця наїзду. В протоколі ОСОБА_8 та ОСОБА_25 зазначено зауваження щодо відмінності показників - дорожнього покриття, освітлення та температурного режиму. Слідчий експеримент провадився в період часу з 22.40 години до 23.30 години (т. 2 а.с. 89-91).

Крім того, 16.02.2024 в період часу з 21.10 години до 22.18 години за участі слідчого, ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_5 та його представника-адвоката ОСОБА_30 , спеціаліста ОСОБА_31 , статиста ОСОБА_32 та понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_34 , із використанням відеокамери задля безперервної відеофіксації, з метою перевірки та уточнення відомостей щодо обставин ДТП, яка мала місце 17.02.2019 року, проведено слідчий експеримент, про що складено відповідний протокол та схеми до протоколу слідчого експерименту.

В даному протоколі зазначено, що в ході проведення слідчого експерименту, який відбувався на місці дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_8 зазначив, що погодні умови не відповідають умовам, які були під час пригоди 17.02.2019 року, однак наближені до них. Освітлення повністю не відповідає тому, яке було на той момент, так як освітлення замінено зі світильників з лампами на світильники зі світлодіодами, що суттєво покращує видимість на дорозі, а також замінено дорожнє полотно, що також впливає на сприйняття.

Перед початком проведення відеофіксації, за погодженням всіх учасників слідчого експерименту було проведено розрахунки швидкісних та часових параметрів відповідно до висновку експерта № 1743 від 31.03.2023, наявного в матеріалах кримінального провадження. Також, за згодою всіх учасників відібрано середні показники. Після проведення розрахунків, для більш кращої орієнтації та економії часу, на дорожньому покритті крейдою було нанесено відповідні позначки, з урахуванням темпу руху пішохода, швидкостей автомобіля марки «Nissan Maxima» та автомобіля ймовірно марки «Toyota Camry» за час руху з інтервалом в 1 секунду. Метою проведення слідчого експерименту є встановлення моменту об`єктивного виявлення водієм пішохода.

Під час проведення слідчого експерименту був залучений статист середньої тілобудови та зростом 170 см, який був вимірений в присутності всіх учасників, автомобіль демонстратор № 1 - «Nissan Maxima», р.н. НОМЕР_1 , та автомобіль демонстратор № 2 - «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_3 .

У протоколі проведення слідчого експерименту ОСОБА_8 було зазначено, що під час проведення вимірів, вони були не об`єктивні, так як освітлення взагалі не відповідало тому, яке було на момент ДТП.

До протоколу проведення слідчого експерименту долучено зауваження представника потерпілого-адвоката ОСОБА_30 , де зазначено, що під час проведення слідчого експерименту статист був без милиць, тоді як потерпілий ОСОБА_11 , в день ДТП використовував милиці, які були виготовлені з матеріалу із світлоповертаючими властивостями. На 4 аркуші протоколу зазначається, що на відстані 54,9 м при вимкненому світлі ліхтарів поняті, представник потерпілого та потерпілий ОСОБА_5 вказали, що не видно статиста, насправді, це не відповідає дійсності, оскільки потерпілий ОСОБА_5 чітко зазначив, що він бачить силует статиста. Крім того, представник потерпілого адвокат ОСОБА_35 теж вказав, що якщо «придивитися, то статиста видно». В другому абзаці 4 аркушу протоколу зазначено, що автомобіль демонстратор № 1 були переміщені назад на відстань, що дорівнює 1,5 сек. не вказуючи реальної відстані. Насправді було здійснено декілька переміщень, і було виявлено, що статиста (пішохода) не видно на відстані 65 м. В третьому абзаці 4 аркушу описано слідчі дії, які не відбувалися під час слідчого експерименту (т. 3 а.с. 20-32).

За висновком експертів № 213/3168/24-52/СЕ-19-24/14048-ІТ, складеного експертами Київського відділення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення комісійної судової автотехнічної експертизи, на підставі постанови слідчого від 19 лютого 2024 року (т. 3 а.с. 66-78), встановлено, що в даний дорожньо-транспортній ситуації коректним моментом виникнення небезпеки слід вважати момент появи у водія ОСОБА_8 об`єктивної можливості виявлення силуету пішохода, коли автомобіль знаходився на відстані 42,6 м від лінії руху пішохода.

Враховуючи викладені в постанові та наданих матеріалах обставин ДТП, в даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повинен був рухатись зі швидкістю не більше 50,0 км/год, а при виявленні небезпеки у вигляді пішохода ОСОБА_11 повинен був вжити заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, тобто, діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР України.

В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Nissan Maxima ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» ПДР України. Встановити відповідність (невідповідність) дій водія ОСОБА_8 вимогам п. 12.3 ПДР України не вдається за можливе.

Аналіз та оцінка дій пішохода ОСОБА_11 не потребують спеціальних знань в галузі автотехніки та можуть бути проведені слідством або судом самостійно в контексті вимог розділу № 4 «Обов`язки і права пішоходів».

В даній дорожній обстановці технічною причиною настання пригоди були дії водія ОСОБА_8 , які не відповідали вимогам п.п. 12.4, 12.9 «б» ПДР України (обґрунтування та математичні розрахунки викладені в дослідницькій частині до даного питання).

Так, в дослідницькій частині висновку зазначено, що при обраній швидкості руху 82,63…97,0 км/год, водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода шляхом своєчасного екстреного гальмування, тобто шляхом виконання нормативних вимог п. 12.3 ПДР України (т. 3 а.с. 33-46).

Про дослідження інших доказів, зокрема речових, сторонами судового провадження не заявлялось.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст. 129 КУ основними засадами судочинства є, серед іншого, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Так, в ході розгляду даного кримінального провадження, суд дійшов висновку, що водієм ОСОБА_8 було допущено порушення вимог Правил дорожнього руху України, та причинно-наслідковий зв`язок із наслідками дорожньо-транспортної пригоди. Встановлено, що водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_11 , смерть якого настала від тяжких тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, за умови дотриманням ним дозволеної швидкості руху в населеному пункті 50 км/год (тоді як рухався зі швидкістю щонайменше 82,63 км/год) та шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, з моменту об`єктивного виявлення пішохода, тобто, виконавши вимоги пунктів 12.4 та 12.9 «б» ПДР.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), за обставин, встановлених судом і вважає доведеною винуватість ОСОБА_8 у тому, що він порушив правила безпеки дорожнього руху, керуючи транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно з п. 20 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в постанові № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд виходить з положень ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено, з огляду на наступне.

Верховний Суд неодноразово вказував, що розкаяння передбачає, окрім визнання собою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину; або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Натомість обвинувачений не визнав усіх обставин кримінального правопорушення, не міг «пригадати» швидкість з якою рухався в населеному пункті, заперечував стан алкогольного сп`яніння, тобто не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, формально вказавши на «визнання швидкості встановленої, згідно проведених експертиз», що не узгоджується з вищевказаними мотивами стосовно визначення щирого каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України є перебування ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння.

Таких висновків суд дійшов виходячи з наступного.

Так, обвинувачений факт алкогольного сп`яніння заперечував. Його захисником було подано клопотання про призначення судово-медичної (токсикологічної) експертизи, оскільки не зважаючи на той факт, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року (т. 3 а.с. 83-85 ) така експертиза була призначена вона так і не була проведена.

У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.

Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв.

Натомість, клопотання стороною захисту подано через понад 7 (сім) років після відібрання зразка.

Більш того, у самому акті медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001950, складеного 18.02.2019 року о 01.10 годині лікарем-наркологом КМНКЛ «Соціотерапія» заначено, що сеча викликає підозру (холодна, тощо).

Отже, судом встановлено, що згідно копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001950, складеного 18.02.2019 року о 01.10 годині лікарем-наркологом КМНКЛ «Соціотерапія», ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлений працівником поліції 18.02.2019 року о 00.30 годині для проходження огляду на стан сп`яніння, перебував в стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю. Обстеження проводилось за зовнішніми ознаками, за допомогою приладу Alkotest Drager 6820 прилад № ARKL-2587, результат - 0,68 0/00 (т. 2 а.с. 49, 50).

За висновком КМНКЛ «Соціотерапія» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 001950, складеного 18.02.2019 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т. 3 а.с. 48).

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду, що коли дізнавшись про ДТП прибув до лікарні, чув від ОСОБА_8 запах алкоголю.

Той факт, що потерпілий змушений був протягом понад шести років домагатись належного розслідування вказаного кримінального провадження не може свідчити про його намір оговорити обвинуваченого.

При цьому суд також враховує й покази самого обвинуваченого, який зазначив, що коньяк вживав напередодні, а не в день вчинення ДТП, як зазначено у вихідних багатьох експертиз, що були предметом дослідження суду, що у сукупності із висновком КМНКЛ «Соціотерапія» та показами потерпілого свідчить про перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння під час вчинення злочину.

Суд звертає увагу, що норми кримінального процесуального закону не містять імперативних посилань на необхідність проведення експертизи з метою встановлення перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі № 420/1667/18 (провадження № 51-10433 кмо 18), обов`язкове залучення експерта для проведення експертизи необхідне за наявності двох підстав: по-перше, коли характер об`єктивних обставин, які мають значення для кримінального провадження, неможливо достовірно встановити без залучення особи, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями (що є загальною підставою проведення експертизи в кримінальному провадженні, передбаченою ч. 1 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII); по-друге, коли мають місце обставини, передбачені ч. 2 цієї норми.

Системне тлумачення норм кримінального процесуального закону, а також позиції об`єднаної палати Верховного Суду в частині вирішення питання обов`язковості проведення експертизи з подальшим складенням відповідного висновку експерта свідчить про те, що суд, обґрунтовуючи свою позицію щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, вправі досліджувати та посилатись не лише на висновок експертизи, а й на інші докази, зокрема, і медичні документи, які підтверджують такий факт (акти судово-медичних досліджень, довідки, видані медичними установами тощо).

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який на спеціальних обліках не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює, одружений, має неповнолітню дитину, місце реєстрації, де і мешкає.

Суд враховує, що ОСОБА_8 , будучи в стані алкогольного сп`яніння керував транспортним засобом, тим самим поставивши під небезпеку не лише своє життя, а й інших учасників дорожнього руху, грубо порушив правила дорожнього руху, допустив ДТП в результаті якого настала смерть потерпілого.

Зважаючи на вищенаведене, позицію сторін кримінального провадження, з огляду на суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_8 діяння у сфері безпеки руху, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, що вчинений з необережності та суспільну небезпеку скоєного, конкретні обставини справи, суд вважає, що необхідним та достатнім є призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкцій інкримінованої йому статті, яке належить відбувати реально.

Судом враховано, що дії пішохода ОСОБА_11 не відповідали вимогам пунктів 1.3, 1.5, 4.4, 4.7, 4.8, 4.10, 4.14 підпунктів «б» та «г» Правил дорожнього руху України, як і враховано, що він був 1941 року народження, пересувався за допомогою милиці, натомість водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода шляхом руху з допустимою швидкістю та застосуванням своєчасного екстреного гальмування, та саме його дії стали технічною причиною настання ДТП та призвели до смерті потерпілого.

Враховуючи, що саме значне перевищення швидкості у населеному пункті та стан алкогольного сп`яніння призвели до настання пригоди, що забрала життя потерпілого, підстав для застосування положень ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України, а також ст. 75 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що вчинення злочину, передбаченого ст. 286 КК, водієм, який керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, зазвичай виключає застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, що у подальшому знайшло своє відображення у змінах до законодавства, зокрема ст. 75 КК України.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд приходить висновку про призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом у максимальних межах санкції статті. При цьому суд також враховує, що вже після вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 притягався до адміністративної відповідальності по ст. 130 КУпАП, порушення мало місце 20.10.2023.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 слід рахувати з дня затримання в порядку виконання вироку.

Запобіжний засіб щодо обвинуваченого під час досудового розслідування не застосовувався, відповідних клопотань до суду не надходило.

Процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 120 349,61 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

22.02.2019 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва виніс ухвалу (справа № 761/7480/19, провадження № 1-кс/761/5430/2019), якою наклав арешт на тимчасово вилучене майно - автомобіль марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_28 , із забороною відчуження, розпорядження та користування (т. 2 а.с. 27-29). У подальшому, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2020 (справа № 761/17197/20, провадження № 1-кс/761/10847/20) скасовано заборону на користування транспортним засобом марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_28 (т. 2 а.с. 130-132).

Отже, арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року на транспортний засіб марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_28 , слід скасувати повністю (т. 2 а.с. 27-29).

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Зокрема, постановою слідчого від 18.02.2019 автомобіль марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак - НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000151, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування 18 лютого 2019 року, та вирішено залишити на зберіганні на території майданчику тимчасового утримання транспортних засобів (т. 2 а.с. 26).

Відповідно до постанови слідчого від 03.04.2019 вирішено автомобіль марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути на відповідальне зберігання фактичному користувачу ОСОБА_8 , який отримав зазначений транспортний засіб 03.04.2019 року, що підтверджується розпискою від 03.04.2019, де він також зобов`язався його зберігати в такому стані, в якому він був переданий за адресою: м. Київ, вул. Жмаченко, 12 (т. 2 а.с. 47, 48).

Постановою слідчого від 16.07.2020 змінено місце зберігання речового доказу - транспортного засобу марки «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначивши його місце зберігання на розсуд його власника ОСОБА_28 , а також роз`яснено положення ст. 388 КК України та відповідальність передбачену законом. У розписці від 20.07.2020 року ОСОБА_28 вказала місце зберігання вказаного автомобіля в ГК «АК Дачний 2», що розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Черемшини (т. 2 а.с. 133-135).

Постановою слідчого від 18.02.2022 речові докази - відеореєстратор «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» серійний номер «С40547731» та блок живлення до нього, відеокамеру «HIKVISION» моделі «DS-2CE16DOT-IRF» серійний номер «C40668078» та блок живлення моделі «1220» до неї з дротом комутації, які знаходяться в спецпакеті «Національна поліція України № ЕХР0449170», вирішено передати до камери зберігання речових доказів ГУ Національної поліції у м. Києві. Згідно квитанції № 001157 (порядковий номер 111) від 08.01.2024 вказані речові докази передано на відповідальне зберігання до ЦЗ № 1 ГУНП у м. Києві (т. 3 а.с 18, 19).

Крім того, потерпілий ОСОБА_5 подав до судупозовну заяву до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, де просив стягнути моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 17.02.2019 року приблизно о 21.18 годині ОСОБА_8 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вулиці А. Малишко в м. Києві, зі швидкістю 82,63 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці швидкість, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється його батьком. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої допомоги». 18.02.2019 року відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У вказаному кримінальному провадженні йому надано статус потерпілого. 24.04.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 у вчиненні ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва. Порушення водієм ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України та заподіяння його батьку ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, від яких він помер в приміщенні КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої допомоги», перебувають між собою у прямому причинному зв`язку. У зв`язку зі смертю внаслідок ДТП його батька, йому завдано моральної (немайнової) шкоди. Передчасна смерть батька спричинила втрату надзвичайно важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та завдає довготривалих та глибоких страждань. Його життя було перенасичене негативними емоціями та психічними стражданнями. Він по сьогоднішній день відчуває душевні страждання у зв`язку з усвідомленням того, що відносно його батька було вчинено протиправні дії з боку водія правопорушника. Негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні. Тривалий час відбувалось підвищення тиску, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність. Крім того, внаслідок протиправних дій відповідача ним понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок та побажань, які б він міг реалізувати не витрачаючи часу на підготовку заяв та клопотань під час проведення досудового розслідування, яке тривало більше шести років, відвідування установ органів державної влади щоб добитись належного захисту його порушених прав. Вважає, що факт спричинення йому моральних страждань внаслідок втрати батька, найріднішого та найціннішого, що є в житті кожної людини, є очевидним та не потребує доказування іншими засобами доказування.

Так само, потерпіла ОСОБА_36 подала до судупозовну заяву до цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, де просила стягнути моральну шкоду в розмірі 500 000,00 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що 17.02.2019 року приблизно о 21.18 годині ОСОБА_8 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем «Nissan Maxima ЗНГ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по проїзній частині вулиці А. Малишко в м. Києві, зі швидкістю 82,63 км/год, яка значно перевищувала максимально дозволену на даній ділянці швидкість, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється її чоловік. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої допомоги». 18.02.2019 року відомості про вказану дорожньо-транспортну пригоду було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У вказаному кримінальному провадженні їй надано статус потерпілої. 24.04.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286 КК України надійшов до Дніпровського районного суду м. Києва. Порушення водієм ОСОБА_8 вимог Правил дорожнього руху України та заподіяння її чоловіку ОСОБА_11 тілесних ушкоджень, він яких він помер в приміщенні КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої допомоги», перебувають між собою у прямому причинному зв`язку. У зв`язку зі смертю в наслідок ДТП її чоловіка, їй завдано моральної (немайнової) шкоди. Передчасна смерть чоловіка спричинила втрату надзвичайно важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та завдає довготривалих та глибоких страждань. Її життя було перенасичене негативними емоціями та психічними стражданнями. Вона по сьогоднішній день відчуває душевні страждання у зв`язку з усвідомленням того, що відносно її чоловіка було вчинено протиправні дії з боку водія-правопорушника. Негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні. Тривалий час відбувалось підвищення тиску, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, нервозність. Вважає, що факт спричинення їй моральних страждань внаслідок втрати чоловіка, найріднішого та найціннішого, що є в житті кожної людини, є очевидним та не потребує доказування іншими засобами доказування.

У відзиві на позовну заяву захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 зазначив про те, що заявлені вимоги щодо стягнення моральної шкоди є безпідставними та необґрунтованими, оскільки провина ОСОБА_8 в інкримінованому йому злочині не доведена, обвинувачення побудоване на неналежних та недопустимих доказах. Звернув увагу, що позивачем зазначено лише загальні фрази про «душевні страждання», однак жодних підтверджень в обґрунтування дії зазначеного фактору не надано, а тому просив відмовити в задоволення позову.

У відповіді на відзив позивачем ОСОБА_5 зазначено, що за нормами ч. 1 ст. 128 КПК України особа вправі пред`явити цивільний позов до обвинуваченого на початку судового засідання, та не передбачають на даному етапі доведення вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а розглядається судом на стадії судового розгляду справи по суті. Крім того, передчасна смерть батька спричинила втрату надзвичайно важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може та завдає довготривалих та глибоких страждань. Він по сьогодні відчуває душевні страждання у зв`язку з тим, що відносно його батька вчинено протиправні дії з боку водія-правопорушника. У зв`язку з постійною нервозністю загострилася виразкова та гіпертонічна хвороби. Окрім того, Верховний Суд у справі № 607/11755/20 зазначив, що втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка неминуче завдає моральних страждань близьким родичам, що ґрунтується на загальних людських засадах, що не потребує доведення жодними додатковими документами.

У відповіді на відзив позивачем ОСОБА_37 зазначено, що за нормами ч. 1 ст. 128 КПК України особа вправі пред`явити цивільний позов до обвинуваченого на початку судового засідання, та не передбачають на даному етапі доведення вини обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а розглядається судом на стадії судового розгляду справи по суті. Крім того, зазначила, що на сьогоднішній день вона переживає постійні душевні страждання після смерті чоловіка, втратила душевний спокій, весь час перебуває у стані постійного напруження та стресу, а також були порушені її нормальні життєві зв`язки. Вона змушена докладати значних зусиль для організації свого життя, оскільки позбавлена можливості матеріальної та моральної підтримки чоловіка, відновити попередній стан життя вже неможливо.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Вирішуючи по суті цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , та потерпілої ОСОБА_37 , пред`явлений до обвинуваченого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди суд приходить до наступного.

17.02.2019 ОСОБА_11 помер в приміщенні КНП «КМКЛ ШМД» у віці 77 років.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 2.9 «а», 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_8 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками у виді смерті ОСОБА_11 .

Згідно наданого свідоцтва про одруження ОСОБА_11 та ОСОБА_36 перебували у шлюбі з 24.09.1967 року (т. 1 а.с. 52).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є їх сином, відповідно до наданого суду свідоцтва про народження (т. 1 а.с. 35).

Моральна шкода, відповідно до ст. 1167 ЦК України, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

За нормами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від майнової шкоди та розміру її відшкодування. Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою та страждань у зв`язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду.

Моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Верховний Суд України в п. 1 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 звернув увагу судів на те, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує вимоги розумності, виваженості, співмірності (пропорційності) та справедливості, встановлені судом обставини, глибину та тривалість моральних страждань, які позивачі зазнали внаслідок смерті свого рідного, характер та тривалість їх немайнових втрат, які зруйнувала нормальні життєві зв`язки, часу та зусиль, необхідних для відновлення душевного спокою та попереднього життєвого стану, зважаючи на невідворотність завданої шкоди.

Розмір відшкодування моральної шкоди тісно пов`язаний з обставинами справи, з самою особою, оскільки різні протиправні дії призводять до неоднакових наслідків емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхніх фізичних та психологічних особливостей тощо.

Обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан потерпілого, можуть бути: неможливість продовжувати активне суспільне життя, втрата певних навичок та здібностей, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, втрата роботи, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо.

Крім того, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа «Науменко проти України»).

У постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року в справі № 638/6944/16-ц зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У постанові Верхового Суду від 01.01.2025 у справі № 279/6416/21 вказано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_37 , кожного окремо, суд враховує, що вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення призвело до непоправних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_11 , який є батьком та чоловіком цивільних позивачів, що завдає моральних та фізичних страждань, а також порушено їх нормальний спосіб життя, у зв`язку з чим вони змушені докладати неймовірних зусиль для його налагодження та організації.

Дружина втратила чоловіка, який був їй підтримкою і допомогою у житті, що вплинуло на її нормальний спосіб життя.

Син втратив батька, спогади про якого травмують його психіку.

Втрата рідної людини є найвищою немайновою втратою, яка не підлягає відновленню, зокрема, попередній стан позивачів, кожного окремо, відновити вже неможливо.

У зв`язку з цим моральні страждання позивачів кожного окремо, тривають від моменту смерті чоловіка та батька, відповідно.

Крім того, під час визначення розміру відшкодування моральної шкоди, суд врахував саме тривалість і глибину моральних страждань потерпілих, які протягом майже семи років з часу події, впродовж яких здійснювалося це кримінальне провадження, і досі тяжко переживають загибель ОСОБА_11 внаслідок ДТП.

Ураховуючи наведене, визначений цивільними позивачами розмір відшкодування моральної шкоди суд вважає таким, що узгоджується із засадами розумності, виваженості та справедливості, а також характером і обсягом душевних страждань, яких вони зазнали внаслідок вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин суд задовольняє заявлені цивільні позови у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373-376 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в редакції, яка діяла на момент вчинення злочину із змінами, внесеними згідно із законами №270-VI від 15.04.2008, № 586-VIвід 24.09.2008, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з дня затримання в порядку виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 120 349,61 (сто двадцять тисяч триста сорок дев`ять) грн. 61 коп.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, заданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) грн.

Цивільний позов ОСОБА_38 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, заданої кримінальним правопорушенням - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_38 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в розмірі 500 000,00 (п`ятсот тисяч) грн.

Арешт, який було накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 лютого 2019 року на транспортний засіб марки «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_28 після набрання вироком законної сили - скасувати (т. 2 а.с. 27-29).

Речові докази:

- автомобіль «Nissan Maxima ЗНГ», номерний знак НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_28 , після набрання вироком законної сили - залишити власнику;

- відеореєстратор «HIKVISION» моделі «DS-7108HQHI-K1» серійний номер «С40547731» та блок живлення до нього, відеокамеру «HIKVISION» моделі «DS-2CE16DOT-IRF» серійний номер «C40668078» та блок живлення моделі «1220» до неї з дротом комутації, які знаходяться в спецпакеті «Національна поліція України № ЕХР0449170», та передані до камери зберігання речових доказів ГУ Національної поліції у м. Києві згідно квитанції № 001157- після набрання вироком законної сили (т.3 а.с. 18-19) - знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_39