Провадження № 1-кс/761/7326/2026
УХВАЛА

22 квітня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.02.2023 (справа № 761/6486/23),

установив:

За допомогою поштового зв`язку ОСОБА_3 звернулася (вхід. № 8358 від 29.01.2026) до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.02.2023 (справа № 761/6486/23), а саме якою накладено арешт, у тому числі на банкноти, номіналом 100 (сто) схожі на грошові кошти, а саме долари США, у кількості 150 (сто п`ятдесят) шт. на загальну суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч), із зазначенням серійних номерів.

Обґрунтовуючи клопотання про часткове скасування арешту майна, ОСОБА_3 зазначила про те, що вона жодного відношення не має до кримінального провадження в межах якого перебувають матеріали щодо арешту вилученого майна за її місцем проживання, не є підозрюваною чи обвинуваченою та приймала участь виключно як свідок.

Крім того, зазначила, що обмеження її права користування арештованими грошовими коштами триває майже 3 (три) роки, що є невиправданим втручанням у її право власності.

Також, на її думку, відсутні будь-які докази того, що арештовані грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.02.2023 (справа № 761/6486/23) в частині грошових коштів у сумі 15 000 доларів США, а також зобов`язати уповноважену особу повернути таке майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 18.03.2026, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 19.03.2026 клопотання передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) клопотання про скасування арешту майна підтримала та просила задовольнити.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 зазначив, що слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000304 від 05.03.2025, матеріали досудового розслідування якого виділено з кримінального провадження № 0000060 від 07.02.2025, які, у свою чергу, виділено з кримінального провадження № 0000094 від 28.01.2023, в якому накладено арешт на кошти за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому прокурор зазначив, що ОСОБА_3 жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні не має.

Заслухавши думку заявника та прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000094 від 28.01.2023.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснювався, зокрема прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.02.2023 (справа № 761/6486/23) накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема на: банкноти, номіналом 100 (сто) схожі на грошові кошти, а саме долари США, у кількості 150 (сто п`ятдесят) шт. на загальну суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч), з наступними серійними номерами:

MK36819151A, LB61719679D, PF00971138F, PF00971134F, PE65755056B, PE65755052B, PE65755055B, LB07800610*, PH78490951A, PF34723069G, HB13206636G, HB93279956P, HE62516683B, HB22372600I, KB50308671Q, KF33185613D, HK61637312B, HK31229302B, KB68769997G, KL07607557A, KE26915510A, HJ51610762A, HB98417057B, HJ53830010A, KF21812121B, KB93533371G, HK11437652C, KB37556850L, HG76824817A, HG27468813B, HB95116855G, KL12724135D, KB24279748D, KB29062952R, KD47928251A, KB91950923J, KK63216924C, KJ48413889A, HB33610270R, HG89088893A, KF22703456A, KF24194268A, HB53487349K, HL83165598D, KB58556165C, HC06664306B, HB52649837G, HF78311951E, HL20137375G, KB31400769F, KF71826863C, KB91958145L, HD46201749B, KC95353324A, KL89199941B, KB66160845R, KB31431578J, KA54707456A, KB30222449A, HB28679842Q, KB56854739I, KB26011271I, KC49736728A, KD24698670B, KJ07764102A, KB12804694C, HL37303008G, KB94906419I, KL39852751D, HF86111067B, HB34477951E, HB96982775K, HB87705680K, KB05636244M, KK45021349C, HD63667396A, KB05466756P, KB73971058D, HC07865470B, HF88653160C, KB21671787K, KB21671777K, KB21671786K, HD68762974A, HF40903383F, HB51055603D, KG36399092A, KB48367978E, KK02227136A, KB21575283J, KB34009642D, KB29353915K, HF63927279D, HH01424197A, KB47807184E, KG91090508A, KB83754928F, HG78518059A, KK30337090A, HB58518123Q, HB58518191Q, HB58518122Q, HB58518124Q, HK01110436B, HB58518184Q, HB58518183Q, HB58518125Q, HB58518126Q, HB58518127Q, HB58518128Q, HL26825703*, HJ62122726A, HL26825702*, KG91826694A, KB44801442A, KK27440999C, HB42409877R, HK10972344D, HH70423418A, KG30403797A, KF09374245C, HL41847486D, HC23318585B, KB42439117C, HB13206638G, KB26986625E, KB26986624E, KF20534301C, HB17952277Q, HL64530979G, KB77331270I, HF95719497C, KC15489447A, KB44043113L, HB03100646P, HC05982091B, KB48027963D, KE07061682B, HH50249721A, HB00625423F, KF37738408A, KB09240727K, KB63961137I, KG24237575A, KB73653404Q, KF07723270B, KB78558478D, KF62347456C, KF11959503C, HE45564390D.

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на майно, послугувала наявність розумної підозри вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000094 від 28.01.2023.

Відповідно до листа детектива Національного антикорупційного бюро України від 23.10.2025 № 515-294/32276 у серпні 2024 року постановою прокурора Офісу Генерального прокурора визначено підслідність кримінального провадження № 0000094 від 28.01.2023 за детективами Національного антикорупційного бюро України. У переданих до Національного антикорупційного бюро України матеріалах кримінального провадження № 0000094 від 28.01.2023 були наявні процесуальні документи на підставі яких проводився обшук за вищезазначеною адресою та вилучались кошти у вказаній сумі, документи про поміщення їх на зберігання до відповідного структурного підрозділу Служби безпеки України, а також ухвали на підставі яких накладався арешт на зазначені грошові кошти, тощо.

Під час здійснення досудового розслідування зазначеного кримінального провадження у лютому 2025 році прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000094 епізодів, що не належать до підслідності Національного антикорупційного бюро України в окреме кримінальне провадження № 0000060 від 07.02.2025 та надалі визначено підслідність за слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України. При цьому вилучені грошові кошти були включені в перелік речей і документів додатку до постанови прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, що підлягали виділенню з кримінального провадження № 0000094 від 28.01.2023 та фактично передані з кримінальним провадженням № 0000060 від 07.02.2025 до Головного слідчого управління Служби безпеки України.

У судовому засіданні зазначені обставини підтвердив прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 та зазначив, що надалі з кримінального провадження № 0000060 від 07.02.2025 виділено, у тому числі вищезазначені матеріали щодо накладення арешту на тимчасове вилучене майно у кримінальне провадження № 0000304 від 05.03.2025, в якому досудове розслідування здійснюється слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України, процесуальне керівництво - прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності зі ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004).

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Частина 1 статті 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на цей час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в частині арешту вищезазначених банкнот, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Стороною обвинувачення не надано суду жодних доказів, що наразі арештоване майно має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає ст. 98 КПК України, зважаючи на принцип змагальності сторін (ст. 22 КПК України), слідчий суддя вважає, що таких переконливих доказів з моменту накладення арешту 17.02.2023 не здобуто, ОСОБА_3 не повідомляли про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Крім того, станом на день розгляду клопотання, відсутні беззаперечні підстави вважати, що наразі арештоване майно одержане саме злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину, існує розумний сумнів щодо необхідності подальшого застосування, віднесення арештованого майна до такого, що відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України.

Одночасно вирішуючи клопотання, необхідно врахувати загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що прохання заявника повернути вилучене майно не підлягає задоволенню, оскільки слідчий суддя за результатом розгляду клопотання про скасування арешту не може прийняти інше рішення по суті клопотання ніж визначене ст. 174 КПК України, тобто задовольнити клопотання, в тому числі частково, або ж відмовити в його задоволенні. Будь-яке інше судове рішення по суті клопотання про скасування арешту майна, зокрема про зобов`язання повернути вилучене майно, буде виходити за межі повноважень, якими наділений слідчий суддя чинним процесуальним законодавством.

За таких обставин, враховуючи позицію прокурора, який фактично не висловив заперечень проти клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань матеріали, з урахуванням вищенаведеного, вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.02.2023 (справа № 761/6486/23) - задовольнити частково.

Частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24.02.2023 (справа № 761/6486/23), а саме в частині арешту банкнот, номіналом 100 (сто) схожі на грошові кошти, а саме долари США, у кількості 150 (сто п`ятдесят) шт. на загальну суму 15 000 (п`ятнадцять тисяч), з такими серійними номерами:

MK36819151A, LB61719679D, PF00971138F, PF00971134F, PE65755056B, PE65755052B, PE65755055B, LB07800610*, PH78490951A, PF34723069G, HB13206636G, HB93279956P, HE62516683B, HB22372600I, KB50308671Q, KF33185613D, HK61637312B, HK31229302B, KB68769997G, KL07607557A, KE26915510A, HJ51610762A, HB98417057B, HJ53830010A, KF21812121B, KB93533371G, HK11437652C, KB37556850L, HG76824817A, HG27468813B, HB95116855G, KL12724135D, KB24279748D, KB29062952R, KD47928251A, KB91950923J, KK63216924C, KJ48413889A, HB33610270R, HG89088893A, KF22703456A, KF24194268A, HB53487349K, HL83165598D, KB58556165C, HC06664306B, HB52649837G, HF78311951E, HL20137375G, KB31400769F, KF71826863C, KB91958145L, HD46201749B, KC95353324A, KL89199941B, KB66160845R, KB31431578J, KA54707456A, KB30222449A, HB28679842Q, KB56854739I, KB26011271I, KC49736728A, KD24698670B, KJ07764102A, KB12804694C, HL37303008G, KB94906419I, KL39852751D, HF86111067B, HB34477951E, HB96982775K, HB87705680K, KB05636244M, KK45021349C, HD63667396A, KB05466756P, KB73971058D, HC07865470B, HF88653160C, KB21671787K, KB21671777K, KB21671786K, HD68762974A, HF40903383F, HB51055603D, KG36399092A, KB48367978E, KK02227136A, KB21575283J, KB34009642D, KB29353915K, HF63927279D, HH01424197A, KB47807184E, KG91090508A, KB83754928F, HG78518059A, KK30337090A, HB58518123Q, HB58518191Q, HB58518122Q, HB58518124Q, HK01110436B, HB58518184Q, HB58518183Q, HB58518125Q, HB58518126Q, HB58518127Q, HB58518128Q, HL26825703*, HJ62122726A, HL26825702*, KG91826694A, KB44801442A, KK27440999C, HB42409877R, HK10972344D, HH70423418A, KG30403797A, KF09374245C, HL41847486D, HC23318585B, KB42439117C, HB13206638G, KB26986625E, KB26986624E, KF20534301C, HB17952277Q, HL64530979G, KB77331270I, HF95719497C, KC15489447A, KB44043113L, HB03100646P, HC05982091B, KB48027963D, KE07061682B, HH50249721A, HB00625423F, KF37738408A, KB09240727K, KB63961137I, KG24237575A, KB73653404Q, KF07723270B, KB78558478D, KF62347456C, KF11959503C, HE45564390D.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5