Справа № 991/1067/26
Провадження 1-кс/991/1074/26
У Х В А Л А

23.02.2026 м. Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні, за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и л а:

1.06.02.2026 керівник Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «СПЕЦІАЛЬНІ КОРЕСПОНДЕНТИ» ОСОБА_3 через «Електронний суд» звернувся до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), передбачену п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки такі не внесли відомості про кримінальні правопорушення за його заявою ТОВ «СПЕЦІАЛЬНІ КОРЕСПОНДЕНТИ» від 26.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та не надали заявнику витяг з ЄРДР.

2.09.02.2026, згідно з протоколом автоматизованого визначення слідчого судді, скарга передана на розгляд слідчій судді ОСОБА_1 .

3. ОСОБА_3 у судовому засіданні, яке відбулося 16.02.2026, скаргу підтримав. Водночас, надалі у судове засідання не прибув, надіслав письмові доповнення до скарги, у яких також просив таку задовольнити.

4.Детектив НАБУ ОСОБА_4 надіслав заяву, в якій, окрім іншого, просив розглядати скаргу без його участі та заперечував проти задоволення скарги. Оскільки КПК України не встановлює перешкод для розгляду скарги у випадку неприбуття представника суб`єкта, дії або бездіяльність якого оскаржується, слідча суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутність представника НАБУ.

5.Дослідивши матеріали скарги, заслухавши скаржника, слідча суддя дійшла висновку про необхідність відмови у її задоволенні, з огляду на таке.

6.Скарга, з урахуванням доводів скаржника у судовому засіданні, мотивована тим, що 26.01.2026 ТОВ «СПЕЦІАЛЬНІ КОРЕСПОНДЕНТИ» на електронну адресу НАБУ направлено заяву (повідомлення) про вчинення кримінальних правопорушень, у якій зазначалося про те, що 21.01.2026 на веб-сайті видання «ГЛАВКОМ» опубліковано журналістське розслідування під назвою «Фірми, пов`язані з громадянкою РФ, ексдружиною ФСБшника будують фортифікації для ЗСУ?», а також на відеохостингу YouTube на сторінці «FRAZA» опубліковано відео під назвою «Громадянка РФ Юлія Нейман (Папуч) «качає гроші» з будівництва фортифікацій для ЗСУ?».

7.Так, як стверджується у заяві, із аналізу наведених публічних джерел, що містять зазначені журналістські розслідування, слідує, що починаючи з 2024 року, у сфері будівництва фортифікаційних споруд сформувалося обмежене коло суб`єктів господарювання, серед яких ключове місце займають ТОВ «ПВК Арсенал» () та ТОВ «Харківські залізобетонні конструкції» (), які системно отримували багатомільйонні державні підряди на виконання відповідних робіт. Зокрема, за даними аналітичного ресурсу YouControl, у 2023 році на рахунки ТОВ «ПВК Арсенал» надійшло 1,3 млн грн, тоді як у 2024 році - вже 146,3 млн грн. Проте, як зазначено в журналістському розслідуванні, підприємство фактично не має власних виробничих потужностей, спеціалізованої техніки, транспорту чи складських приміщень, а штат працівників є мінімальним (у 2024 році чотири особи, у 2025 році - десять). Водночас, аналіз відомостей щодо господарської діяльності ТОВ «ПВК Арсенал» за попередні роки (до 2024 року), на переконання заявника, свідчить про його використання як транзитної структури для акумулювання та подальшого виведення бюджетних коштів.

8.Поряд з цим, у заяві зазначалось, що:

-фактичним бенефіціаром низки юридичних осіб, які залучалися до виконання оборонних підрядів, зокрема ТОВ «ПВК Арсенал» та ТОВ «Харківські залізобетонні конструкції» є громадянка російської федерації ОСОБА_5 , яка здійснює загальне координування діяльності пов`язаних підприємств, контролює фінансові потоки та розподіл прибутків. Водночас, керівником та формальним бенефіціарним власником ТОВ «ПВК Арсенал» є племінник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ;

-чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_6 є засновником ТОВ «Група компаній «Левелбуд» та керує ТОВ «Левелбуд ПРО», серед бенефіціарів якої значиться громадянин російської федерації ОСОБА_7 - син ОСОБА_5 та її колишнього чоловіка ОСОБА_8 , який є працівником ФСБ. Водночас, наведені в журналістському розслідуванні дані свідчать про те, що ОСОБА_6 фактично здійснює управління та контроль за фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Харківські залізобетонні Конструкції», незважаючи на формальний вихід зі складу учасників товариства у 2023 році.

9.Окрім того, у заяві зазначалось про те, що до наведених у ній обставин ймовірно причетні командири військових частин (далі - ВЧ) НОМЕР_1 «Сумщина» та НОМЕР_2 «Закарпаття» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які як розпорядники бюджетних коштів, здійснювали закупівлю робіт із будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд, укладаючи відповідні договори з ТОВ «ПВК Арсенал».

10.Так, як стверджувалось у заяві, ВЧ НОМЕР_1 та ВЧ НОМЕР_2 на вебпорталі електронної системи публічних закупівель «Prozorro» неодноразово оголошувалися процедури закупівель фортифікаційних споруд за спрощеною процедурою для потреб Збройних Сил України (далі - ЗСУ), фінансування яких здійснювалося за рахунок коштів Державного бюджету України. Заявник покликається на те, що у відкритих джерелах доступна лише частина тендерів, деякі з них опубліковані без зазначення виконавців, проте журналістам вдалось встановити, що за результатами вказаних процедур закупівель переможцем неодноразово визначалося ТОВ «ПВК Арсенал», з яким у подальшому укладалися відповідні договори про закупівлю.

11.Зокрема, у заяві зазначалось, що навіть з аналізу тендерних документів, які містяться у відкритому доступі з обмеженими даними, вбачається наявність кричущої націнки, яка інколи доходила до 300%. Як встановлено у ході журналістського розслідування, фактична собівартість типової бетонної споруди типу ВС-1-3 становить близько 250 000 грн, тоді як зазначений товар реалізовувався ТОВ «ПВК Арсенал» замовнику - військовій частині НОМЕР_2 (державі) - за ціною 820-930 тис. грн, що свідчить про завищення вартості більш ніж у три рази. Поряд з цим, рентабельність підрядника у 300% суттєво порушує встановлені будівельні норми, де граничний прибуток обмежений 15% від прямих витрат.

12.Отож, заявник переконаний, що лише по одному замовнику така різниця могла призвести до втрати щонайменше 40 млн грн бюджетних коштів. Водночас, у подальшому такі кошти були перераховані на рахунки ТОВ «ПВК Арсенал», що створило умови для їх подальшого виведення та легалізації.

13.Сукупність наведених обставин, на переконання заявника, свідчить про те, що службові особи військових частин, діючи умисно та усвідомлюючи невідповідність договірних цін реальній ринковій вартості продукції і встановленим нормативним обмеженням, погодили результати закупівель за завідомо завищеними цінами, чим вчинили розтрату бюджетних коштів. Тим самим державі завдано матеріальної шкоди, яка, з урахуванням кількості та обсягів укладених договорів та сум здійснених платежів, у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та, таким чином, є шкодою в особливо великому розмірі. Водночас точний розмір завданих збитків підлягає встановленню в межах досудового розслідування.

14.Водночас, заявник зазначав, що оскільки ТОВ «ПВК Арсенал» фактично не має власних виробничих потужностей, спеціалізованої техніки, транспортних засобів та достатньої кількості кваліфікованого персоналу, необхідних для самостійного виконання робіт з будівництва та монтажу фортифікаційних споруд, виконання значного обсягу робіт та постачання бетонних і залізобетонних конструкцій ймовірно забезпечується саме через ТОВ «Харківські залізобетонні конструкції», яке використовується як виробничо-технічна та логістична база для реалізації укладених ТОВ «ПВК Арсенал» договорів, чим виконують свою частину злочинного плану.

15.Поряд з цим, у заяві стверджувалось про те, що окрім фіктивних закупівель, у журналістському розслідуванні наявна інформація про іншу схему відмивання державних коштів. Так, у звітності фірми ТОВ «ПВК Арсенал» фігурують витрати на вантажні перевезення на суму понад 6 000 000 грн (за одне перевезення на відстань 1200 км), проте, згідно з наявною інформацією, у ТОВ «ПВК Арсенал» відсутній будь-який власний або орендований вантажний транспорт, що свідчить про фіктивність зазначених операцій з метою відмивання коштів, оскільки частина замовлень та платежів надходила від невідомих замовників без назв та податкових номерів.

16.Також, у заяві наводились відомості про те, що під час аналізу матеріалів журналістських та аналітичних розслідувань, відкритих реєстрів, а також даних з аналітичних платформ було встановлено, що окремі учасники описаних вище правовідносин, зокрема ОСОБА_5 та члени родини, мають прямі та опосередковані зв`язки з російською федерацією, що в умовах збройної агресії проти України створює підвищені ризики для національної безпеки та обороноздатності держави.

17.Отож, на переконання заявника, з наведених у заяві обставин вбачається, що організована злочинна група, до якої входять ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , систематично вчиняють дії, спрямовані на розтрату та привласнення бюджетних коштів, виділених Міністерством оборони України на забезпечення обороноздатності Збройних сил України, шляхом участі у завідомо корупційних тендерах із закупівлі фортифікаційних споруд для військових частин, умисно вчиняючи дії, які шкодять суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності держави, а відтак вчиняють злочини, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 111, ч. 4 ст. 110-2 КК України.

18.Разом з тим, як стверджує скаржник, станом на дату подання цієї скарги заяву про вчинення кримінального правопорушення від 26.01.2026 не розглянуто та не внесено відповідні відомості до ЄРДР.

19.Слідчою суддею здійснено запити до НАБУ щодо надання інформації про результати розгляду заяви. 12.02.2026 у відповідь надійшла письмова заява детектива НАБУ, відповідно до якої Третім підрозділом детективів Четвертого Головного підрозділу детективів НАБУ здійснюється розгляд заяви ТОВ «СПЕЦІАЛЬНІ КОРЕСПОНДЕНТИ» від 26.01.2026, яка зареєстрована 26.01.2026 за № 288/1769-00. Викладені у заяві факти потребують перевірки. Рішення щодо результатів її розгляду на теперішній час не прийнято.

20.Інших даних щодо результатів розгляду заяви слідчій судді не надано.

21.Отже, відомості за заявою скаржника до ЄРДР не внесені.

22.Виходячи з наведеного, слідча суддя доходить висновку, що скарга подана особою, яка має право подавати таку скаргу, у визначений ч. 1 ст. 304 КПК України строк.

23.Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

24.Отже, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) прокурор, слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія прокурором, слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто, наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

25.Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

26.Ознакам, зазначеним у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

27.Отже, оскаржена ОСОБА_3 бездіяльність відповідає ч. 1 ст. 303 КПК України.

28.Також згідно із ч. 1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

29.У силу ч. 2 ст. 33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

30.Остання встановлює, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України (статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, та кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України), а також статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України. Водночас, повинна бути наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

31.Так, п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України передбачено таку умову, як предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у п`ять тисяч і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків.

32.У заяві ОСОБА_3 повідомляв про вчинення, окрім інших, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ймовірно вчинених, зокрема командирами військових частин. Водночас, в силу положень ст. 1, 3 Закону України «Про Збройні Сили України» № 1934-XII від 06.12.1991, військові частини відносяться до військових формувань.

33.Отже, скарга в частині повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, серед інших, службовими особами військового формування, підлягає розгляду в цьому суді, якщо розмір шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням перевищує, визначений п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. Поряд з цим, слідча суддя зазначає, що заявнику на етапі повідомлення про злочин може бути не відомий розмір предмета кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди, водночас такий може бути встановлено за результатами досудового розслідування після внесення відповідних відомостей до ЄРДР та відповідати розміру, встановленому у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України.

34.Поряд з цим, слідча суддя бере до уваги, що у скарзі йде мова також про можливе вчинення кримінальних правопорушень, у співучасті з іншими особами, а також інших кримінальних правопорушень, передбачених статтями 110-2, 111 КК України, цими ж особами, то з урахуванням положень п. 20-2 розділу XІ «Перехідні положення» КПК України, слідча суддя вважає, що загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом.

35.На підставі викладеного, скарга відповідає вимогам ст. 303, ч. 1 ст. 304 та ч. 1 ст. 306 КПК України.

36.Поряд з цим, слідча суддя зауважує, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулося, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

37.Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

38.Тобто, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення такого кримінального правопорушення.

39.Такі висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), у якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

40.Слідча суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення. Заявник не має обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведення фактичних обставин, які спонукають його вважати, що кримінальне правопорушення було вчинене, є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливість їх перевірити.

41.Однак, на переконання слідчої судді, скарга керівника ТОВ «СПЕЦІАЛЬНІ КОРЕСПОНДЕНТИ» ОСОБА_3 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

42.Так, зі змісту заяви про вчинення кримінальних правопорушень слідчою суддею встановлено, що викладена у ній інформація отримана із матеріалів журналістських розслідувань, проте достовірність наведеної у них інформації неможливо перевірити. Слідча суддя відзначає, що розміщення різного роду інформації на інтернет-ресурсах жодним чином не контролюється, а отже таке може здійснюватися шляхом поширення неправдивих відомостей.

43.Отож, інформація, достовірність якої неможливо перевірити, не може бути підставою для внесення відомостей до ЄРДР про злочин.

44.Також у заяві містяться покликання на загальнодоступні джерела інформації, однак самі по собі відомості таких не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення. Так, у заяві наводиться скрін-зображення, вірогідно, із електронного майданчику публічних закупівель. Проте така інформація, у випадку її достовірності, свідчить лише про укладення певного договору на закупівлю певного товару. Однак відомостей щодо, щонайменше сторін такого договору, усього об`єму закупівлі, тощо наведена інформація не містить.

45.Варто зауважити, що на прохання скаржника, слідчою суддею було відкладено судове засідання та надано час для перевірки та аналізу наведених відомостей. Однак він у наступне судове засідання не прибув та не надав будь-яких додаткових даних на підтвердження своїх покликань.

46.За таких обставин, викладені у заяві твердження про вчинення кримінальних правопорушень є лише припущеннями заявника, зробленими ним на підставі інформації, отриманої із засобів масової інформації та відкритих даних, водночас, зазначені ним обставини не ґрунтуються на конкретних даних, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень та давали б змогу попередньо кваліфікувати діяння саме як кримінальні правопорушення.

47.Натомість, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінальних правопорушень, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

48.Разом з тим, слідча суддя зазначає, що у відомостях журналістського розслідування, на яке покликається заявник, містяться твердження про те, що 11.08.2025 Вищий антикорупційний суд зобов`язав НАБУ зареєструвати кримінальне провадження за ймовірними фактами масштабного розкрадання бюджетних коштів у Міноборони, у тому числі за участі компаній «Харківські залізобетонні конструкції» та «ПВК Арсенал».

49.За таких обставин, у разі повторного внесення відомостей до ЄРДР щодо одних і тих же обставин, не буде досягнуто завдань кримінального провадження, натомість таке спричинить безпідставне та неефективне використання ресурсів органу досудового розслідування, як людських, так і матеріальних, адже зумовить необхідність здійснення одних і тих же дій та встановлення одних і тих же обставин.

50.На підставі наведеного, слідча суддя вважає, що наявні підстави, для відмови у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, керуючись статтями 214, 303, 307, 371-372 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні скарги керівника ТОВ «СПЕЦІАЛЬНІ КОРЕСПОНДЕНТИ» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до такої палати протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1