Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2326/26
Номер провадження 1-кс/711/781/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участі

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваної - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000701 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лебедівка, Черкаського району, Черкаської області, громадянки України, з базовою вищою освітою, яка не є особою з інвалідністю, заміжньої, не працюючої, в силу ст. 89 КК України несудимої, зареєстровано та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000701 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000701, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час досудового розслідування установлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, здійснила організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом організації доставлення останнього до державного кордону України Республіки Молдова (невизнана Придністровська Молдавська Республіка), наданням порад та вказівок, що стосуються незаконного переправлення через державний кордон України, за наступних обставин.

Так, на початку жовтня 2025 року ОСОБА_5 спільно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , підшукали особу призовного віку для незаконного переправлення через державний кордон України, за грошові кошти в сумі 6500 доларів США, а саме ОСОБА_8 , якого ОСОБА_9 мав доставити до державного кордону України Республіки Молдова (невизнана Придністровська Молдавська Республіка) та організувати незаконний перетин ним державного кордону України.

В подальшому, 26 листопада 2025 року, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_5 , перебуваючи біля магазину «Файно Маркет» по вул. Перемога, 15а в м. Кам`янка Черкаського району Черкаської області, отримали від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 доларів США в якості завдатку, для бронювання місця в автомобілі, яким ОСОБА_9 мав намір доставити ОСОБА_8 до державного кордону України, з метою незаконного переправлення останнього за межі кордону України.

Продовжуючи свій злочинний умисел 15 січня 2026 року, близько 12 години 17 хвилин, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_5 зустріла ОСОБА_8 поблизу залізничного вокзалу ст. імені Т.Г. Шевченка у м. Сміла Черкаської області провела його до автомобіля «Hyundai SanFe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому перебував ОСОБА_9 і який знаходився біля аптеки «Копійка», за адресою: Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Т.Г.Шевченка, 14а, та у салоні вказаного автомобіля, отримали від ОСОБА_8 обговорену ними раніше суму неправомірної вигоди, а саме 6000 доларів США за організацію незаконного переправлення останнього через державний кордон України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

15.01.2026 ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2026 ОСОБА_5 повідомлена про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

17.01.2026 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваній ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.03.2026 включно, із можливістю внесення застави в розмірі 256 720 (двісті п`ятдесят шість тисяч сімсот двадцять) гривень.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй злочину підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження: показаннями свідка ОСОБА_8 від 06.01.2026 та 16.01.2026; показаннями свідка ОСОБА_10 від 15.01.2026; протоколом проведення обшуку автомобіля «Hyundai SanFe», реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.01.2026; протоколами затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 від 15.01.2026; протоколами проведених негласних (слідчих) розшукових дій, та іншими доказами у їх сукупності.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

3 огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , її особу та інші обставини існують ризики, що вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Необхідність обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваної ОСОБА_5 згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлене тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів. За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, а особливо тримання під вартою, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил російської федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, дії ОСОБА_5 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання кримінальних правопорушень іншими особами, оскільки впродовж останнього часу на території У країни в засобах масової інформації щомісячно затримуються особи, які намагаються уникнути від свого конституційного обов`язку.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тим паче в умовах правового режиму воєнного стану.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, існує ризик незаконного впливу на інших осіб, в тому числі свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на:

- свідка (заявника) ОСОБА_8 у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може на нього незаконно впливати на нього шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, оскільки йому відома адреса місця проживання ОСОБА_8 , що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження;

- свідків - понятих, які були присутні під час проведення обшуків автомобіля, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що остання перебуваючи на волі може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Також в ході проведення обшуку автомобіля «Hyundai Santa FE», н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та пасажиром ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено наступне: грошові кошти в загальній сумі 6 000 доларів США, здобуті злочинним шляхом.

Зазначене вказує на те, що ОСОБА_5 в такий спосіб сприяє в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_11 .

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Неможливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту полягає в тому, що ОСОБА_5 , проживає в с. Лебедівка Черкаського району Черкаської області та фактично матиме можливість безконтрольно спілкуватися зі свідком (заявником) у цьому кримінальному провадженні, що також в свою чергу унеможливить здійснення належного контролю за її поведінкою, також остання фактично весь свій час матиме можливість безконтрольно спілкуватися, в тому числі за допомогою телефонних засобів зв`язку, з іншими особами, щодо інших епізодів злочинної діяльності, що об`єктивно може зашкодити завданням кримінального провадження.

Таким чином, на переконання органу досудового розслідування, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, у даному випадку не спроможні забезпечити належну поведінку підозрюваної, оскільки, така особа завжди матиме змогу ухилитися від слідства та суду, перешкодити встановленню істини у справі та продовжувати займатися злочинною діяльністю, з урахування вище зазначених обставин.

У зв`язку з вище викладеним та недопущення повторення вчинення кримінального правопорушення, слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, органом досудового розслідування, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

11 березня 2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000701 продовжений до трьох місяців, тобто до 15.04.2026.

Однак закінчити досудове розслідування до спливу строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу наразі неможливо через необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій з метою повного, об`єктивного та всебічного дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, щодо якого проводиться розслідування в межах цього кримінального провадження.

Зокрема, необхідно виконати наступне: долучити до кримінального провадження висновок балістичної експертизи; розсекретити та долучити до матеріалів кримінального провадження результати негласних слідчих (розшукових) дій; розсекретити та долучити до кримінального провадження матеріали з організації проведення негласних слідчих (розшукових) дій; по результату проведених розсекречених протоколів про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, скласти кінцеві підозри та оголосити їх; виконати вимоги ст. ст. 290 - 291 КПК України.

Обставинами, що перешкоджали здійсненню цих слідчих та процесуальних дій раніше є великий проміжок часу, необхідний для оформлення результатів, розсекречування та долучення до матеріалів кримінального провадження матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, тривалість проведення судових експертиз, які є важливими для прийняття законного і обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні та значний обсяг слідчих та процесуальних дій, які необхідно провести під час досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, ініціатор клопотання вважає за необхідне продовжити строк застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий запобіжний захід належним чином попередить настання перерахованих вище ризиків та забезпечення належне виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, сторона обвинувачення вважає за доцільне, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, визначити підозрюваній заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останньої бажання перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні і вважає, що розмір застави в 256 720 грн., передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України та ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2026, в повній мірі зможе забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Ураховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину, з метою запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, а також з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, слідчий за погодженням з прокурором, звернувся з даним клопотанням та просив суд продовжити строк тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.04.2026 включно, із визначенням розміру застави 256 720 грн. та покладенням процесуальних обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді;

- не відлучатися за межі Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну;

- утримуватися від спілкування у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, а також іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_9 у присутності слідчого чи прокурора.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому та додані до нього докази. Також прокурор вказав, що на підставі зібраних доказів ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Ризики, зазначені в клопотанні, не втратили своєї актуальності та продовжують існувати, зокрема підозрювана, усвідомлюючи тяжкість покарання, в разі визнання її винною у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може переховуватись від слідства та суду. Також, підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема на заявника ОСОБА_8 , шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останнім раніше наданих показань на її користь чи відмови від надання показань. Крім того, враховуючи особу підозрюваної, яка раніше вже притягувалась до кримінальної відповідальності та в силу ст. 89 КК України несудима, у провадження Зарічного районного суду м. Суми на розгляді знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні аналогічного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, і вона знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочин, в якому вона підозрюється, є досить актуальним. Відтак, на переконання сторони обвинувачення, є всі підстави для продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування та залишення розміру застави, визначеного слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу останній.

Захисник підозрюваної адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак просив врахувати наявність у підозрюваної ОСОБА_5 малолітньої дитини, постійного місця проживання, її матеріальний стан та зменшити визначений судом розмір застави, оскільки він є непомірним для його підзахисної.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримала свого захисника. Окремо вказала, що визначений судом розмір застави є для неї непомірним. Вона зобов`язується належно виконувати покладені на неї судом процесуальні обв`язки та не має наміру перешкоджати досудовому розслідуванню.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши копії матеріалів, якими сторона обвинувачення обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

Виходячи зі змісту зазначених норм вбачається, що виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 199 КПК зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також встановити обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000701 від 17.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчиненому повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно положень ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна.

15.01.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16.01.2026 останній повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

17.01.2026 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси (справа №711/417/26) відносно підозрюваної ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 15.03.2026 включно, та визначено розмір застави в сумі 256 720 грн. 00 коп., у разі внесення якої на підозрювану покладено обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

11.03.2026 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000701 від 17.10.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 15.04.2026.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваної закінчується 15.03.2026, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу. При цьому, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ визначення «обґрунтованої підозри» надано, зокрема, у рішенні «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom», згідно з яким «…існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Втім, що саме може бути розцінене як «обґрунтоване», буде залежати від усіх обставин справи» [15, § 32]. Таке формулювання ЄСПЛ також підтверджено в таких рішеннях, як «Нечипорук і Йонкало проти України», «Erdagoz v. Turkey», «Labita v. Italy», «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» та доповнено вказівкою на те, що «факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи» [16, §§ 34, 36], і так само «висунення обвинувачення» [17, § 184].

На підтвердження причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, слідчий надав копії матеріалів кримінального провадження, які були досліджені слідчим суддею, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ; протокол проведення обшуку автомобіля «Hyundai SanFe», реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 15.01.2026; протоколи затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_9 від 15.01.2026; протоколи проведених негласних (слідчих) розшукових дій.

Отже, на думку слідчого судді, висновки органу досудового розслідування щодо можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується, не є явно необґрунтованим чи очевидно недопустимим, тому слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри тією мірою, щоб виправдати застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому суд лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим слідчий суддя зазначає, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність підозрюваної до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також слід звернути увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінального правопорушення на підставі наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Варто додати, що питання наявності обґрунтованої підозри перевірялось слідчим суддею під час постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 17.01.2026.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлених під час досудового розслідування слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу.

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною зазначених дій. Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки продовження існування ризиків, які стали підставою для застосування до підозрюваної ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, самої лише тяжкості інкримінованого злочину недостатньо для висновку про можливі спроби підозрюваного переховуватися, тому вона оцінюється у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризику можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, який ґрунтується на тяжкості інкримінованого злочину, оскільки усвідомлюючи тяжкість покарання, яке їй загрожує, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, підозрювана може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування підозрюваної ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з цим варто зазначити, що свідком у даному кримінальному провадженні є зокрема заявник ОСОБА_8 , а також особи, які були залучені до проведення слідчих дій у якості понятих, а тому ризик впливу на свідків не втратив свою актуальність, оскільки ОСОБА_5 у результаті обізнаності про осіб, які давали свідчення у кримінальному провадженні, може шляхом погроз або іншим чином впливати на свідків з метою примушування їх до зміни раніше наданих показань, та таким же чином впливати на свідків, які ще не давали показання, що в подальшому виключить їх можливість давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування.

За такого слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику ймовірного впливу на свідків з боку підозрюваної ОСОБА_5 .

Також, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше притягувалась до кримінальної відповідальності та в силу ст. 89 КК України є несудимою, на розгляді Зарічного районного суду м. Суми перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, і вона знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Крім того, враховуючи відсутність у підозрюваної законного офіційного джерела доходів, та з урахуванням інкримінованих їй дій, вбачається, що вказана незаконна діяльність могла мати систематичний характер та могла бути джерелом отримання незаконного прибутку підозрюваною, що в сукупності може спонукати її до продовження вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення чи вчинення іншого та свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваної та необхідність застосування до неї суттєвих заходів процесуального примусу..

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації встановлених ризиків.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що підстави, за яких слідчим суддею було застосовано до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та не втратили своєї актуальності, відтак слідчий суддя вважає, що запобігти вказаним вище ризикам, можливо виключно продовживши строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.01.2026.

Крім того, на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і співмірним із завданнями цього кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення інкримінованого в провину ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, з урахуванням введення на всій території України воєнного стану, оголошення загальної мобілізації, що в цілому свідчить про наявність в даному кримінальному провадженні справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваної, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Статтею 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

11.03.2026 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 15.04.2026.

З огляду на зазначене, враховуючи дані про особу підозрюваної, особливості її життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення, суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину, слідчий суддя вважає, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.04.2026 включно.

Визначаючи питання щодо розміру застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної з метою виконання покладених на неї обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя враховує, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в сумі 256 720 грн., визначений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси при застосуванні запобіжного заходу ОСОБА_5 , не було внесено останньою, що свідчить про непомірність його розміру, а тому при продовженні запобіжного заходу у вигляду тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 грн. 00 коп., з покладенням на неї процесуальних обов`язків, передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні №0000701 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовільнити частково.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.04.2026 включно.

Визначити підозрюваній, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., у разі внесення якої, звільнити підозрювану ОСОБА_5 , з-під варти.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092; банк отримувача - ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0003652, та надати документ, що підтверджує внесення застави слідчому, прокурору або суду у провадженні яких перебуває кримінальне провадження №0000701, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2025.

Після внесення застави підозрювана звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому вона перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цієї підозрюваної під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваною або заставодавцем застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду/слідчого судді,

- не відлучатися за межі Черкаського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/ реєстрації;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідком ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за його участі, а також участі ОСОБА_5 у присутності слідчого чи прокурора;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, покладені на підозрювану в межах строку досудового розслідування, тобто до 15.04.2026, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, у тому числі продовженого, на який на підозрювану були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 15 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваній, її захиснику, слідчому, прокурору та направити до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваною, яка тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1