Справа №359/1816/26
Провадження №1-кп/359/460/2026
У Х В А Л А

3 квітня 2026 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією в кримінальному провадженні №0000258, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.02.2026 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав Київської області, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше засудженого за вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та із застосуванням ст.. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки,

по обвинуваченню у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

У провадженні Бориспільського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Прокурор 11.03.2026 подав письмове клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те що існують ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме тим, що обвинувачений, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від суду, а також, з огляду на дані про його особу та попередні судимості, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не зможе запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні 03.04.2026 року прокурор ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти продовження тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування своїх заперечень, вважала клопотання необґрунтованим та просила суд обрати більш м`який запобіжний захід - домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2026 року, закінчується 12.04.2026 року. Водночас завершити судовий розгляд кримінального провадження до спливу зазначеного строку не вбачається можливим, а наступне судове засідання призначено на 14 год. 00 хв. 21.04.2026 року.

Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Так, згідно з п. 1, п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У ч. 1 ст. 178 цього Кодексу закріплено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності цих ризиків слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання; майновий стан підозрюваного та наявність повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК, відповідно до ст. 12 КК є тяжким злочином, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Суд звертає увагу на те, що оцінка обґрунтованості пред`явленого особі обвинувачення судом здійснюватиметься після закінчення судового розгляду під час ухвалення вироку. Станом на 03.04.2026 року перелік доказів зазначений у реєстрі матеріалів досудового розслідування, які приєднані до матеріалів кримінального провадження, є вагомим.

Так, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду.

Також суд враховує, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, відносяться до кримінальних правопорушень підвищеної суспільної небезпеки. Незаконне придбання, зберігання з метою подальшого збуту наркотичних засобів, відповідальність за що передбачена ст. 307 КК України, перш за все порушує встановлений законодавством порядок їх обігу, внаслідок якого задовольняється незаконний попит, зокрема, на наркотичні засоби, що істотно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки даного діяння.

Крім того, характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей обвинуваченого, що підтверджує ймовірність його свідомої непроцесуальної поведінки.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, що у сукупності свідчить про наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення у разі перебування його на волі. Окрім цього, суд враховує, що вироком Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.02.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, що також характеризує особу обвинуваченого та може свідчити про стійку антисоціальну спрямованість його поведінки.

Наведене вище дає достатні підстави вважати, що у разі перебування на волі обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також інші корисливі злочини, з огляду на відсутність у нього стабільного джерела доходу.

На підставі викладеного, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також те, що перелік доказів, зазначених у реєстрі матеріалів досудового розслідування, є вагомим, суд враховує наявність вироку Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.02.2024 року, який набрав законної сили, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі. За таких обставин суд дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, у матеріалах провадження відсутні. Водночас імовірність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання суду, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, які станом на 03.04.2026 року не перестали існувати та не зменшилися.

Таким чином, суд вважає, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, особливо в умовах воєнного стану, який запроваджений на території України.

Встановлено, що запобігання наведених вище ризиків становить суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні правопорядку, відновленні порушених прав, свобод особи та інтересів держави, та відправлення кримінального судочинства. Ці інтереси мають превалююче значення та виправдовують продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого.

Таким чином, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень у справі, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розміру застави.

Судом не встановлено, а стороною захисту в судовому засіданні не доведено, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому, на думку суду, станом на 03.04.2026 року обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою узгоджується також зі стадією судового провадження та з урахуванням терміну, протягом якого ОСОБА_4 утримується під вартою, і являє собою єдиний засіб уникнення ризиків, що указані вище, а їх реальність настання не збігла з часом проведення розгляду справи в суді.

Крім того, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, що відповідає тяжкості злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 з визначенням відповідних обов`язків у разі внесення розміру застави, згідно вимог ст. 182 та ч.3 ст. 183 КПК України.

З цього приводу, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 31, 35, 110, 177-194, 350, 376, 615 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, та продовжувати утримувати останнього в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 24.00 год. 02.06.2026 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Сума застави протягом дії ухвали може бути внесена у національній грошовій одиниці як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: (Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; код отримувача (ЄДРПОУ) 26268119; р/р UA0018661, МФО 820172; Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу: застава за …(ПІБ, дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду) … від … (дата ухвали).. по справі № …, кримінальне провадження № ….., внесені (ПІБ особи, що вносить заставу) згідно квитанції від (дата та № квитанції).

В разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - прокурора та суду, із визначеною періодичністю та за першою вимогою, в судові засідання; не відлучатися за межі м. Бориспіль Київської області без дозволу суду, повідомивши дійсне місце свого проживання на території України та не залишати його ( АДРЕСА_2 ) до завершення судового розгляду; повідомляти прокурора та суд про необхідність зміни свого місця проживання; здати на зберігання до уповноважених органів держави документи що надають право на виїзд (в`їзд) за межі території України.

У разі внесення застави обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва та Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається затриманому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Строк дії обов`язків, в разі внесення застави, встановити для обвинуваченого терміном в 60 діб з моменту внесення застави та звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 06.04.2026 року.

Суддя : ОСОБА_1