Провадження № 1-кс/761/8765/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000290 від 09.09.2025

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Київської обласної прокуратури звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000290 від 09.09.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що приблизно у грудні 2022 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, вирішила організувати діяльність з незаконного переправлення осіб через державний кордон України та отримувати систематичний протиправний прибуток від такої діяльності.

02.04.2026 в період часу з 06 год. 33 хв. по 08 год. 34 хв. на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон "Iphone 17 Pro" IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 у чохлі; ноутбук "MacBook Pro" з серійним номером С02YT26ULVDR, які поміщені до сейф-пакету PSP 7129970.

Слідчим вказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив розглянути клопотання за його відсутності та задовольнити його з підстав, які у ньому наведені.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали справи слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою для накладення арешту на майно є факт вилучення вищевказаних предметів, які мають доказове значення вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вказані речові докази є їх збереження, оскільки їх повернення призведе до неминучого приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, з метою уникнення винною особою кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Слідчий суддя враховує, що вилучене майно має суттєве значення для досудового розслідування цього кримінального провадження, а також може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Арешт майна є необхідним для забезпечення збереження речових доказів, про що зазначається у клопотанні прокурора.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0000290 від 09.09.2025 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 02.04.2026 виявлено та вилучене в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Iphone 17 Pro» IMEI: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 з сім карткою мобільного оператора НОМЕР_3 у чохлі; ноутбук «MacBook Pro» з серійним номером С02YT26ULVDR, які поміщені до сейф-пакету PSP 7129970 з метою забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні №0000290 від 09.09.2025, заборонивши вчиняти дії щодо користування, володіння та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1