Справа № 461/1019/26
Провадження № 1-кс/461/1084/26
УХВАЛА

24.02.2026 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000716 від 10.07.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора КП «Комунальник», будучи службовою особою, здійснюючи повноваження керівника підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому повноваження керівника очолюваного підприємства, розуміючи та знаючи, що він може розпоряджатися коштами та майном підприємства, усвідомлюючи, що реалізація побутових відходів, власником яких є Шептицької міська Рада, в особі КП «Комунальник», з метою забезпечення прибутку вказаного підприємства, проводиться виключно на договірних відносинах на підставі договорів укладених із фізичними чи юридичними особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, статуту КП «Комунальник», Закону України «Про управління відходами», 01.05.2025 одержав для себе неправомірну вигоду у розмірі 28 710 гривень, від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за безперешкодний відпуск останньому побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка) за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 30.04.2025, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, за безперешкодний відпуск ОСОБА_5 побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка).

У подальшому ОСОБА_5 30.04.2025 забезпечивши прибуття на полігон побутових відходів КП «Комунальник», яки знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером :06:002:0049, яка розташована у м. Шептицький, Львівської обл., транспортних засобів із державним номерним знаками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , після чого, ОСОБА_4 , як керівник КП «Комунальник» організував завантаження у вказані транспортні засоби наступні побутові відходи: 1,47 т пет пляшка прозора, 1,22 т пет пляшка кольорова, 0,76 т пет пляшка хімія, 2, 11 т склобій змішаний, а також видачу ФОП ОСОБА_5 відповідних накладних.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 30.04.2025 о 17:34 год, підчас спілкування із ОСОБА_5 за допомогою месенджера «WhatsApp», повідомив останньому про необхідність надати йому неправомірну вигоду в сумі 26 710 грн. шляхом перерахування вказаних коштів на банківську карту № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 за безперешкодний відпуск вищевказаних побутових відходів.

На виконання вищевказаної вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 01.05.2025 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перерахував на банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 26 710 грн., які останній, діючи умисно з корисливих мотивів, одержав у якості неправомірної вигоди за вчинення і інтересах ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища, а саме за безперешкодний відпуск побутових відходів, а саме: 1,47 т пет пляшка прозора, 1,22 т пет пляшка кольорова, 0,76 т пет пляшка хімія, 2, 11 т склобій змішаний.

Крім цього, ОСОБА_4 перебуваючи на посаді директора КП «Комунальник», будучи службовою особою, здійснюючи повноваження керівника підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи надані йому повноваження керівника очолюваного підприємства, розуміючи та знаючи, що він може розпоряджатися коштами та майном підприємства, усвідомлюючи, що реалізація побутових відходів, власником яких є Шептицької міська Рада, в особі КП «Комунальник», з метою забезпечення прибутку вказаного підприємства, проводиться виключно на договірних відносинах на підставі договорів укладених із фізичними чи юридичними особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно з корисливих мотивів, повторно, всупереч інтересам служби, статуту КП «Комунальник», Закону України «Про управління відходами», 22.09.2025 одержав для себе неправомірну вигоду у розмірі 26 300 гривень, від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за безперешкодний відпуск останньому побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка) та плівки н/с тюков за наступних обставин.

Так, у точно невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 26.08.2025, у ОСОБА_4 виник умисел на одержання для себе неправомірної вигоди, за безперешкодний відпуск ОСОБА_5 побутових відходів КП «Комунальник», а саме: скла (склобій) та пластику (ПЕТ-пляшка) та плівки н/с тюков.

У подальшому ОСОБА_5 26.08.2025 забезпечивши прибуття на полігон побутових відходів КП «Комунальник», яки знаходиться на земельній ділянці із кадастровим номером :06:002:0049, яка розташована у м. Шептицький, Львівської обл., транспортних засобів із державним номерним знаками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , після чого, ОСОБА_4 , як керівник КП «Комунальник» організував завантаження у вказані транспортні засоби наступні побутові відходи: 1,33 т пет пляшка кольорова тюков, 1,25 т пет пляшка хімія тюков, 0,57 т плівка н/с тюков, 1, 76 т склобій змішаний, а також видачу ФОП ОСОБА_5 відповідних накладних.

Після чого, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 26.08.2025 о 20:52 год, підчас спілкування із ОСОБА_5 за допомогою месенджера «WhatsApp», повідомив останньому про необхідність надати йому неправомірну вигоду в сумі 26 300 грн. шляхом перерахування вказаних коштів на банківську карту № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 за безперешкодний відпуск вищевказаних побутових відходів.

На виконання вищевказаної вказівки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 22.09.2025 перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, перерахував на банківську картку № НОМЕР_3 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_4 26 300 грн., які останній, діючи умисно з корисливих мотивів, одержав у якості неправомірної вигоди за вчинення і інтересах ОСОБА_5 дій з використанням свого службового становища, а саме за безперешкодний відпуск побутових відходів, а саме: 1,47 т пет пляшка прозора, 1,22 т пет пляшка кольорова, 0,76 т пет пляшка хімія, 2, 11 т склобій змішаний.

23.02.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 368 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить наступне нерухоме майно:

1.квартира, загальною площею 43.1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: 18), розмір частки - 1;

2.квартира, загальною площею 70.5 кв.м., за адресою: Львівська обл., м. Шептицький (стара назва м. Червоноград), вул. Клюсівська, будинок 18, квартира 8 (РНОНМ: 18161630), розмір частки 1/6 (номер запису про право власності: 7473124).

Окрім цього, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить наступне рухоме майно:

1.транспортний засіб марки OPEL, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова та VIN: НОМЕР_5 ;

2.транспортний засіб марки KIA модель SPORTAGE, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова та VIN: НОМЕР_7 .

Слідчий вказує, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, існує необхідність у вжитті заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту належного підозрюваному рухомого та нерухомого майна, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі та без участі підозрюваного з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у виді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить наступне нерухоме майно:

1.квартира, загальною площею 43.1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: 18), розмір частки - 1;

2.квартира, загальною площею 70.5 кв.м., за адресою: Львівська обл., м. Шептицький (стара назва м. Червоноград), вул. Клюсівська, будинок 18, квартира 8 (РНОНМ: 18161630), розмір частки 1/6 (номер запису про право власності: 7473124).

Окрім цього, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належить наступне рухоме майно:

1.транспортний засіб марки OPEL, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова та VIN: НОМЕР_5 ;

2.транспортний засіб марки KIA модель SPORTAGE, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова та VIN: НОМЕР_7 .

Відповідно до санкції ч. 3 ст. 368 КК України, встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Тобто, у випадку визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, тому на переконання слідчого судді слідчий довів необхідність арешту майна підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Дослідивши додані до клопотання документи, оцінивши доводи слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус як накладення арешту на майно, що надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням. Слідчий суддя також враховує, що обізнаність власника про ризик можливого обмеження його права власності, в тому числі майбутньої конфіскації майна, може спричинити негайне його відчуження.

Слідчий суддя при цьому зважає на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований відповідно до вимог ст. 174 КПК України, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частиною 4 статті 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Накладення арешту на майно підозрюваного не є припиненням права власності/позбавленням права власності на це майно, а є лише тимчасовим обмеженням права власності на майно, яке полягає у тимчасовій забороні розпоряджатися та відчужувати таке майно, без встановлення заборони користування ним, що, враховуючи завдання кримінального провадження, у даному випадку є найменш обтяжливим способом арешту даного майна, який не призведе до суттєвих наслідків, що можуть позначитися на інтересах власника майна, третіх осіб.

Під час розгляду справи доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене слідчий суддя погоджується з заявленою слідчим необхідністю накладення арешту на майно підозрюваного з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно із забороною права на відчуження, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , а саме:

-квартира, загальною площею 43.1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 (РНОНМ: 18), розмір частки - 1;

-квартира, загальною площею 70.5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 (РНОНМ: 18161630), розмір частки 1/6 (номер запису про право власності: 7473124).

Накласти арешт на рухоме майно із забороною права на відчуження, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , а саме:

-транспортний засіб марки OPEL, бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , номер кузова та VIN: НОМЕР_5 ;

-транспортний засіб марки KIA модель SPORTAGE, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова та VIN: НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1