ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/8783/26

Провадження № 11-сс/820/214/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького

апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000136 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 березня 2026 року за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2026 року клопотання заступника начальника ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене з прокурором, задоволено.

Застосовано відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росохи, Старосамбірського району, Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , адвоката, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 24 травня 2026 року включно.

Визначено заставу в розмірі 63 700 350 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Постановлено, що у разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_10 , наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взято під варту негайно в залі суду.

Постановлено, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснювати в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала діє по 24 травня 2026 року включно.

Органом досудового розслідування встановлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 27.01.2026 у директора ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» ОСОБА_12 спільно із технічним директором ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» ОСОБА_13 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах з метою протиправного збагачення під приводом продажу зерна кукурудзи урожаю 2025 року.

З метою реалізацією свого протиправного умислу ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_8 усвідомлюючи, що на всій території України діє правовий режиму воєнного стану, введений згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ та в подальшому неодноразово продовжений, востаннє Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України № 4757-IX 14.01.2026, достовірно знаючи, що в розпорядженні ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» відсутнє зерно кукурудзи для продажу у великих об`ємах, оскільки наявні залишки зерна, які знаходяться на елеваторних складах ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» відповідно до догорів з іншими юридичними особами в повному об`ємі належали останнім, а також те, що ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» є структурним підрозділом ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» та має значні фінансові можливості, вирішили шляхом обману, під приводом продажу такого зерна, заволодіти грошовими коштами ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» в особливо великих розмірах, попередньо обумовили план злочинних дій, який полягав у тому, що ОСОБА_8 будучи в період часу 24.03.2022 по 14.05.2024 міністром аграрної політики та продовольства України, користуючись власним авторитетом та довірою серед осіб, які займаються реалізацією зернових культур зможе вплинути на посадових осіб ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» до структури якого входить ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» щодо укладення договорів про поставку зерна, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 будучи посадовими особами ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» підпишуть договори поставки та складського зберігання, акти про передачу зерна та квитанцію складського зберігання на підстави яких будуть проведені відповідні розрахунки та після надходження грошових коштів на рахунки ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» зможуть ними незаконно заволодіти.

Так, на виконання обумовленого раніше злочинного плану ОСОБА_8 , будучи знайомим із службовими особами ТОВ«ЕПІЦЕНТР-К» до структури якого входить ПВКФ "ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ", та розуміючи, що укладення угоди на суму 63700350 гривень залежить від волі керівництва ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» у невстановлений слідством день в січні 2026 року, звернувся до першого заступника директора ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» ОСОБА_14 , якому повідомив про можливість реалізації зерна кукурудзи урожаю 2025 року суб`єктам господарювання зі сфери управління ТОВ «ЕПІЦЕНТР-К» на вигідних умовах, запевнивши останнього у безпечності майбутньої угоди з ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО».

На вказану пропозицію ОСОБА_14 погодився та відрекомендував ОСОБА_8 заступнику директора з комерційних питань ТОВ «ЕПІЦЕНТР АГРО» ОСОБА_15 , який в свою чергу взявши до уваги рекомендації ОСОБА_14 , 27 та 28 січня 2026 року провів переговори із ОСОБА_8 , після чого надав вказівку підлеглим працівниками ТОВ «ЕПІЦЕНТР-АГРО» до структури якого входить ПВКФ "ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ" вступити в договірний процес щодо придбання зерна кукурудзу у ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО».

З метою реалізації спільного протиправного умислу ОСОБА_12 , будучи керівником ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО», за попередньою змовою з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 , діючи умисно тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, надав вказівку підлеглим працівниками підготувати проєкт договору № 260128-FC-0002 від 28.01.2026, про поставку ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» кукурудзи 3-го класу в кількості 7 000 тон, вартістю 9 100,05 грн з ПДВ за тонну, на загальну суму 62 700 350 гривень, який в подальшому підписав своїм електронним цифровим підписом та належною йому електронною печаткою ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» в електронному вигляді, після чого даний договір був підписаний електронним цифровим підписом 30.01.2025 директором ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_16 .

У подальшому, 28.01.2026, ОСОБА_12 продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 злочинного плану, з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння грошовими коштами ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ», підписав та направив директору ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_16 договір складського зберігання зерна № 24/2025 від 28.01.2026 з додатками № 1, № 2 та № 3, про зберігання зерна кукурудзи 3-го класу в кількості 7000 тон, який в свою чергу його підписав та поставив відтиск печатки.

Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння шляхом обману грошовими коштами ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» 29.01.2026 ОСОБА_12 , за попередньою змовою з технічним директором ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО», ОСОБА_13 , склали тристоронній акт № БП-ВАБП-007 від 29.01.2026 з представниками ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» про передачу зерна кукурудзи урожаю 2025 року в кількості 7000 тон на зберігання до ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО».

В свою чергу технічний директор ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» ОСОБА_13 , достовірно знаючи про відсутність зерна кукурудзи на території ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» склав та підписав складську квитанцію на зерно № 791 від 29.01.2026, про отримання товариством на зберігання зерна кукурудзи 3-го класу урожаю 2025 року в кількості 7000 тон, яку надав представникам ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ».

На виконання умов договору поставки № 260128-FC-0002 від 28.01.2026, та договору складського зберігання зерна № №24/2025 від 28.01.2026 з додатками № 1, № 2 та № 3 директор ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» ОСОБА_16 , будучи введеним в оману щодо наявності у ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» зерна кукурудзи в кількості 7000 тон, здійснив оплату, згідно з платіжними дорученнями № 272 від 02.02.2026, № 273 від 03.02.2026, № 345 від 20.02.2025 та № 347 від 23.02.2025, на загальну суму 63 700 350 гривень на рахунок відкритий ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» в АТ «Сенс Банк».

Після отримання коштів на рахунок ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО» їх було скеровано на рахунки фізичних осіб та афілійованих підприємств.

Умисні протиправні дії ОСОБА_12 , спільно із ОСОБА_13 та ОСОБА_8 спричинили ПВКФ «ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ» майнову шкоду в особливо великих розмірах на загальну суму 62 700 350 гривень.

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

27.03.2026, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 тс.190 КК України, та наявні ризики, визначені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, співучасників; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

В поданій апеляційній скарзі, з урахуванням доповнення, захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2026 року відносно ОСОБА_8 та постановити нову, якою у клопотанні заступника начальника ВРЗЗС СУ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_9 , погодженого з прокурором, про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави у розмірі 63 700 350 грн відмовити.

Вказує, що висновки слідчого судді, викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Сторона обвинувачення не довела у судовому засіданні на підставі належних та допустимих доказів, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого злочину. Ризики необґрунтовані з посиланням на докази.

В діях ОСОБА_8 відсутній склад шахрайства. Викладені в ухвалі слідчого судді та клопотанні обґрунтування не свідчать про те, що ОСОБА_8 здійснив заволодіння коштами.

В порушення ст.ст. 177, 194 КПК України ухвала слідчого судді постановлена без реальних підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Визначений слідчим суддею розмір застави є очевидно надмірним та жодним чином не ґрунтується на реальній обґрунтованій оцінці власності та заощаджень ОСОБА_8 та суперечить висновкам ЄСПЛ. Не врахований майновий та сімейний стан підозрюваного та що майно ОСОБА_8 перебуває під арештом, робить неможливим використання власних коштів для внесення застави.

Визначення слідчим суддею розмір застави у розмірі завданих збитків і без обґрунтування такого розміру є порушенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

Визначення розміру застави, який значно перевищує крайню за законом межу, має містити більш детальний аналіз та обґрунтування.

Максимальний розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України, становить 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 998 400 грн.

При цьому, визначений розмір застави, який більш ніж у 63 рази перевищує максимальний розмір, сдідчим суддею жодним чином не обґрунтований.

Застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застави у визначеному слідчим суддею розмірі є неправомірним та необґрунтованим.

В ухвалі слідчого судді не відображена позиція сторони захисту та аргументів щодо необґрунтованості підозри, відсутності ризиків, непомірної великої суми застави, наявність арештів на майно підозрюваного, наявність малолітній дітей, які перебувають на утриманні.

Клопотання сторони обвинувачення не містить обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків відповідно до п.7 ч.1 ст.184 КПК України. При цьому, слідчий суддя самостійно визначив обов`язки, які будуть покладені на ОСОБА_17 у випадку внесення застави.

Клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 мав розглядати Шевченківський районний суд міста Києва.

Також адвокат ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зазначає про відсутність авторозподілу справи в Хмельницькому міськрайонному суді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Дослідивши матеріали провадження, та приймаючи до уваги, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки: ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 12 років з конфіскацією майна, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування; незаконно впливати на свідків, більшість з яких на даний час не ще допитані серед яких є і працівники ТОВ «Волиця Агро», шляхом погроз та умовлянь схилити їх давати неправдиві показання під час досудового розслідування та судового розгляду, а також на співучасників; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом створення усіх можливих штучних перешкод швидкому, повному та неупередженому встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення на даний час розглядає Вищий антикорупційний суд (ВАКС).

Враховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому й числі суворість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язки, вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію підозрюваного, слідчий суддя обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також слідчий суддя, з урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, визначив розмір застави.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість підозрюваного ОСОБА_8 , тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній і прийняте слідчим суддею рішення про необхідність ізоляції підозрюваного від суспільства відповідає вимогам КПК України та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України та не доведеність ризиків зазначених в ухвалі слідчого судді.

Так обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України підтверджується: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_16 ; договором поставки № 260128-FC-0002 від 28.01.2026 та іншими документами до вказаного договору; договором складського зберігання зерна № №24/2025 від 28.01.2026; три стороннім актом за №БП-ВАБП-007 від 29.01.2026 про передачу зерна кукурудзи урожаю 2025 року в кількості 7000 тон на зберігання до ТОВ «ВОЛИЦЯ-АГРО»; складською квитанцією на зерно №791 від 29.01.2026, про отримання на зберігання зерна кукурудзи 3-го класу урожаю 2025 року в кількості 7000 тон від ПВКФ "ПОДІЛЛЯ-АГРОПРОДУКТ"; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; іншими доказами у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів зазначені докази свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_8 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчим суддею в ухвалі від 28 березня 2026 року обґрунтована підозра ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтована неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, зате вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 за запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Отже, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування при вирішенні питання про необхідність попереднього ув`язнення особи.

Вирішуючи питання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, обґрунтованої підозри, врахував не лише суворість можливого покарання, а й усі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: особу підозрюваного, його соціальні зв`язки, вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, його репутацію.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного вказує про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є очевидно надмірним та жодним чином не ґрунтується на реальній обґрунтованій оцінці власності та заощаджень ОСОБА_8 , суперечить висновкам ЄСПЛ, при цьому не врахований майновий та сімейний стан підозрюваного та що майно ОСОБА_8 перебуває під арештом, що робить неможливим використання власних коштів для внесення застави.

На такі твердження апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч.4 ст.182 КПК України).

Згідно п.3 ч.5. ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах - щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Так при визначенні застави слідчий суддя врахував вимоги ст.ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на неї процесуальні обов`язки, та не є явно непомірним, беручи до уваги розмір предмета злочину.

Також слідчий суддя врахував характер та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні дітей, майновий стан підозрюваного, та з урахуванням розміру шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 визначив заставу у розмірі 63 700 350 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що обраний слідчим суддею розмір застави, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів у даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, не буде непомірним і достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Не спростовують висновків слідчого судді доводи апеляційної скарги про те, що клопотання сторони обвинувачення не містить обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного конкретних обов`язків відповідно до п.7 ч.1 ст.184 КПК України, при цьому, слідчий суддя самостійно визначив обов`язки, які будуть покладені на ОСОБА_17 у випадку внесення застави.

Так, згідно ч.3 ст.183 КПК в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, слідчий суддя, у разі визначення застави, зобов`язаний в ухвалі визначити обов`язки, які будуть покладенні на підозрюваного у разі внесення застави, незалежно від того чи у клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено про покладення на підозрюваного відповідних обов`язків.

Необґрунтованим є посилання в апеляційній скарзі на відсутність авторозподілу справи в Хмельницькому міськрайонному суді.

З матеріалів провадження видно, що 28 березня 2026 року від заступника начальника ВРЗЗС СУ ГУНП в Хмельницькій області майора поліції ОСОБА_9 до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду надійшло клопотання, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Відповідно до протоколу розподілу справи між суддями у неавтоматичному режимі (а.п. 49) 28 березня 2026 року справу розподілено слідчій судді ОСОБА_21 . Причина проведення неавтоматичного розподілу згідно графіку чергування.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 мав розглядати Шевченківський районний суд міста Києва, оскільки клопотання розглянуте слідчим суддею з дотриманням положень ст.32 КПК України.

Підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не вбачає, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Ухвала слідчого судді постановлена з дотриманням норм кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 березня 2026 року про застосування відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк по 24 травня 2026 року включно з визначенням розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: