Справа № 201/3178/26
Провадження № 1-кс/201/876/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділу слідчого управління ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002685 від 27.08.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24 лютого 2022 року о 05 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому збройними силами Російської Федерації, які діяли за наказом керівництва Російської Федерації і ЗС Російської Федерації, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам зброї та підрозділам ЗСУ, також військовими формуваннями Російської Федерації здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна.

24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, затвердженого Законом України № 2102 IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб на всій території України, який у подальшому неодноразово продовжувався, та діє і по нині.

Відповідно до п.п. 6, 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» окупаційна адміністрація Російської Федерації сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Тимчасово окупована територія це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Згідно зі ст. 42 IV Конвенції про закони і звичаї війни на суходолі та додаток до неї: Положення про закони і звичаї війни на суходолі від 18 жовтня 1907 року (дата набрання чинності для України: 24.08.1991), територія визнається окупованою, якщо вона фактично перебуває під владою армії супротивника.

Внаслідок розв`язання і ведення агресивної війни, починаючи з 24 лютого 2022 року, збройними формуваннями Російської Федерації тимчасово окуповано частини території Дніпропетровської, Донецької, Запорізької, Луганської, Миколаївської, Сумської, Харківської, Херсонської областей.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 № 128-р внесені зміни до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085, відповідно до якого м. Новоазовськ Донецької області включено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 710-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Донецької області» визначені адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Донецької області, зокрема, затверджена територія Новоазовської міської територіальної громади Новоазовського району Донецької області.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» Новоазовська міська територіальна громада увійшла до складу Кальміуського району Донецької області (з адміністративним центром у місті Кальміуське).

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 Кальміуський район Донецької області з 07.04.2014 є територією, тимчасово окупованою Російською Федерацією.

З метою забезпечення роботи окупаційних органів влади у районних центрах та містах на території Донецької області, де органи влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, керівниками т.зв. «ДНР» за вказівками невстановлених представників Російської Федерації створено не передбачені законодавством України т.зв. «державні адміністрації». З метою надання вигляду законності їх діяльності т.зв. органами влади «ДНР прийнято ряд документів із ознаками нормативності, проте які є нікчемними відповідно до законодавства України, зокрема:

- так звану «Конституцію» «ДНР» від 14.05.2014, у ст. 54 якої вказано, що адміністративно-територіальними одиницями «ДНР» є райони та міста республіканського значення;

- так звану «Постанову» «Ради міністрів ДНР» «Про введення державних адміністрацій на звільнених територіях Донецької народної республіки» № 32-6 від 08.09.2014, у якій зазначено, що голови «державних адміністрацій» в адміністративно-територіальних одиницях призначаються розпорядженням «Голови ради міністрів «ДНР»;

- так званий «Указ» «Голови ДНР «Про прийняття тимчасового (типового) положення про місцеві адміністрації Донецької народної республіки» № 13 від 19.01.2015, відповідно до якого з метою нормального функціонування та життєдіяльності підприємств та організацій, розташованих на звільненій території, тобто території, яка перебуває під контролем учасників терористичної організації «ДНР», створюються так звані державні адміністрації.

Також розпорядженням т.зв. голови адміністрації Новоазовського району № 029 від 12.03.2015 затверджено «Положення про адміністрацію Новоазовського району Донецької Народної Республіки», згідно з яким «адміністрація» є органом, який представляє муніципальну общину району в перехідний період і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування в районі, визначені цим «Положенням».

Встановлено, що на тимчасово окупованій території Донецької області представниками т.зв. «Донецької народної республіки», підконтрольними державі-агресору Російській Федерації, організовано та забезпечено діяльність незаконних органів влади, зокрема 31.03.2023 прийнято т.зв. закон «Про утворення на території Донецької народної республіки міських округів та муніципальних округів, встановлення їх кордонів», з реєстраційним номером 438-ІІНС, згідно з яким, серед інших, утворено «Новоазовський муніципальний округ».

Надалі 25.10.2023 представниками окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме т.зв. «Новоазовської муніципальної ради Донецької Народної Республіки», прийнято рішення № І-4/1 «Про прийняття Статуту муніципального утворення Новоазовського муніципального округу Донецької Народної Республіки», стаття 22 якого визначає, що «Голова округу вища посадова особа округу, виборна посадова особа місцевого самоврядування округу, що обирається Муніципальною радою із числа кандидатів, що представлені конкурсною комісією за результатами конкурсу, і яка очолює Адміністрацію округу», «Адміністрація округу виконавчо-розпорядчий орган округу».

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.10.2023 (більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено), будучи депутатом Новоазовської міської ради Новоазовського району Донецької області, достовірно володіючи інформацією, що з 24.02.2022 підрозділами збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації здійснено повномасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна, та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України у порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо та добровільно прийняла рішення щодо зайняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Так, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 09.10.2023, перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Новоазовськ Донецької області, діючи умисно, добровільно, всупереч інтересам держави Україна, її суверенітету та територіальній цілісності, з особистих мотивів, підтримуючи воєнну агресію Російської Федерації на території України, переслідуючи єдиний кримінально протиправний намір, направлений на сприяння державі-агресору Російській Федерації в посиленні заходів тимчасової окупації населених пунктів Донецької області, обійняла посаду в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, а саме посаду голови т.зв. «Адміністрації Новоазовського району Донецької Народної республіки», яка розташована за адресою: Донецька область, м. Новоазовськ, вулиця Леніна, 6, яку займала по 02.09.2025.

До повноважень голови т.зв. «Адміністрації Новоазовського району Донецької Народної республіки» входить виконання організаційно-розпорядчих функцій, передбачених нормативним актом РФ «Федеральним законом від 06.10.2003 № 131-ФЗ «Про загальні принципи організації місцевого самоврядування в Російській Федерацїї», та «Положенням про адміністрації Новоазовського району», затвердженим «Розпорядженням Голови адміністрації Новоазовського району» від 12.03.2015 № 029, а саме:

-забезпечення дотримання законності, охорони, прав і свобод громадян;

-організація та керування діяльністю адміністрації, контроль за діяльністю територіальних органів адміністрації;

-за погодженням з керівником Адміністрації Голови «Донецької народної республіки» призначення та звільнення з посади заступників голови адміністрації;

-в межах своєї компетенції, призначення та звільнення з посади керівника апарату, керівників структурних підрозділів та їх заступників (керівників управлінь, служб, відділів, секторів) адміністрації, сільських голів селищних адміністрацій, співробітників адміністрації, в порядку, що не суперечить діючому законодавству;

-застосування до вказаних вище осіб заходів заохочення, притягнення їх до дисциплінарної відповідальності;

-в межах своєї компетенції організація формування та затвердження місцевого бюджету і звітів про його виконання;

-розпорядження фінансовими ресурсами відповідно до затвердженого бюджету;

-затвердження та надання на погодження до Адміністрації Голови «Донецької Народної республіки» положення про територіальні органи адміністрації;

-за погодженням з Адміністрацією Голови «Донецької Народної республіки» прийняття рішень та внесення подання відповідним органам про створення, реорганізацію та ліквідацію муніципальних підприємств, муніципальних організацій та установ, визначення мети, умов та порядку їхньої діяльності, затвердження статутів, здійснення контролю за їхньою діяльністю, затвердження пропозицій з оптимізації використання засобів муніципальних (комунальних) підприємств;

-в межах своєї компетенції призначення та звільнення керівників муніципальних (комунальних) підприємств та установ, створених адміністрацією, в тому числі раніше створених органами місцевого самоврядування;

-скасування актів підпорядкованих структурних підрозділів адміністрації;

-затвердження в межах своєї компетенції районних програм та здійснення щорічної оцінки ефективності їх реалізації;

-розробка проєктів планів, програм та подання їх Голові «Донецької Народної республіки», Раді Міністрів «Донецької Народної республіки».

Таким чином, встановлено наявність достатніх підстав для обґрунтованої підозри громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у колабораційній діяльності, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

У поданому клопотанні слідчим також зазначено, що за таких обставин, зазначене майно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у випадку доведення вини та визнання ОСОБА_5 судом винною у вчиненні інкримінованого їй злочину.

На підставі викладеного, слідчий просить накласти арешт майно підозрюваної ОСОБА_5 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та враховуючи положення ч. 2 ст. 172 КПК України, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза зміни та приховування вказаного майна шляхом зміни його власника, з метою забезпечення арешту майна проводити розгляд даного клопотання без участі власника.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутність, на його задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим управлінням ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002685, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.08.2024, за підозрою громадянки України ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

19.02.2026 у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України в газеті центральних органів виконавчої влади «Урядовий кур`єр» та на офіційному інтернет-сайті офісу Генерального Прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Доведено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №467455920 від 10.03.2026 ОСОБА_5 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7716880.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002685 від 27.08.2024, на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 7716880.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1