САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/668/26
Провадження №1-кс/726/180/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2026 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі

адвоката ОСОБА_3

детектива ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_5 , яка діє від імені та в інтересах ТОВ «Побутсфера» на дії старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , яка діє від імені та в інтересах ТОВ «Побутсфера» звернувся до слідчого судді із скаргою на дії старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області у якій вказує, що в ході санкціонованого обшуку, проведеного у транспортному засобі - сідельний тягач марки «VOLVO FH 500», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «МВ-Трансбуд» (), було виявлено та вилучено:

- папка з документами щодо товару/перевезення, у т.ч. CMR EGSU1569657 та INVOICE 2402-ABSG від 24.02.2026 року (6 арк);

- папка з документами щодо транспортування, у т.ч. CMR EGSU1569652 та INVOICE 251205 від 05.12.2025 року (13 арк);

- лист EVERGREEN LINE (1 арк);

- товар (ТМЦ) трикотажні полотна синтетичних волокон, тканина 100 % поліестер, у рулонах (890 рулонів), маса брутто 22035,7 кг, нетто 20428 кг.

Зазначає, що вилучений товар належним чином задекларований у митному режимі імпорту із визначеною фактурною та митною вартістю і нарахованими платежами, що підтверджується належними на те документами. Вилучені ж документи ТОВ «Побутсфера» є первинними товаросупровідними документами, які необхідні підприємству для бухгалтерського і податкового обліку, валютного контролю, підтвердження походження товару перед банком, тощо. У свою чергу, орган досудового розслідування має змогу виготовити копії таких документів. Крім того, з часу вилучення документів, детективом не призначено будь-якої слідчої дії, для виконання якої необхідні оригінали цих документів.

Крім того, орган досудового розслідування не звертався до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином існують дійсні підстави вважати, що вилучене майно утримується органом досудового розслідування без належної на те правової підстави, а сам факт утримання речей, які безпосередньо використовуються під час здійснення господарської діяльності, перешкоджає такій діяльності.

Представник підприємства звертався до детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області із клопотанням про повернення вилученого майна, однак постановою від 06.03.2026 року йому було відмовлено у задоволенні такого клопотання, майно не повернуто.

Враховуючи відсутність законних підстав утримувати вилучене майно, оскільки арешт на нього не накладено, просить суд зобов`язати детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області повернути вилучені речі та документи.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який дії від імені та в інтересах ТОВ «Побутсфера» надав пояснення аналогічні викладеним у скарзі, вимоги за скаргою підтримав. Наголосив, що вилучений товар був належним чином оформлений у митному режимі імпорту, із визначенням його фактурної та митної вартості, а також із нарахуванням усіх передбачених законодавством митних платежів.

Вилучені у ТОВ «Побутсфера» документи фактично є первинними товаросупровідними документами, які підприємство використовує у своїй господарській діяльності. Зокрема, такі документи необхідні для ведення бухгалтерського та податкового обліку, здійснення валютного контролю, а також для підтвердження походження товару перед банківськими установами та іншими контролюючими органами.

Крім того, представник звернув увагу суду на те, що орган досудового розслідування не позбавлений можливості виготовити належним чином завірені копії цих документів для використання їх у кримінальному провадженні, у той час як вилучення оригіналів створює для підприємства суттєві перешкоди у здійсненні його господарської діяльності.

Детектив ТУ БЕБ у Чернівецькій області у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, вказав, що вилучені речі та документи визнано речовими доказами, а їх повернення є передчасним.

Заслухавши доводи адвоката та детектива, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що вказана скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що підрозділом детективів Територіального управління БЕБ у Чернівецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212, ч.1, ст.203-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Садгірського районного суду м. Чернівці від 02.03.2026 року було надано дозвіл на проведення обшуку у транспортному засобі - сідельний тягач марки «VOLVO FH 500», д.н.з. НОМЕР_1 з причепом д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ТОВ «МВ-Трансбуд» ().

Згідно з протоколом обшуку від 03.03.2026 року, в ході санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено ряд речей і документів, серед яких:

- папка з документами щодо товару/перевезення, у т.ч. CMR EGSU1569657 та INVOICE 2402-ABSG від 24.02.2026 року (6 арк);

- папка з документами щодо транспортування, у т.ч. CMR EGSU1569652 та INVOICE 251205 від 05.12.2025 року (13 арк);

- лист EVERGREEN LINE (1 арк);

- товар (ТМЦ) трикотажні полотна синтетичних волокон, тканина 100 % поліестер, у рулонах (890 рулонів), маса брутто 22035,7 кг, нетто 20428 кг.

Разом із тим, згідно з копією митної декларації, декларантом ТОВ «Побутсфера» задекларовано товари, які ввозяться на митну територію України, а саме полотна трикотажні поперечновязні із синтетичних волокон, не ворсові, без вмісту еластомір них ниток, пофарбовані, різних кольорів, тканина 100 % поліестер, - 890 рулонів, маса брутто 22035,7 кг, нетто 20428 кг.

Таким чином, адекларований товар повністю відповідає тому, який було вилучено органом досудового розслідування під час обшуку.

Постановою старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області ОСОБА_4 від 04.03.2026 року, вказані речі та документи визнано речовим доказом.

Встановлено, що 05.03.2026 року ОСОБА_5 , керівник ТОВ «Побутсфера» скерував до ТУ БЕБ у Чернівецькій області клопотання про повернення вилученого в ході обшуку майна. У своєму клопотанні вказав, що арешт на вилучене майно не накладено, а тому воно утримується органом досудового розслідування без відповідної правової підстави. Крім того утримання вилученого майна перешкоджає здійсненню законної підприємницької діяльності, отже є надмірних тягарем.

Постановою від 06.03.2026 року, старшим детективом ТУ БЕБ у Чернівецькій області було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про повернення майна.

При цьому, у тексті постанови детектив обмежився формальним викладенням змісту ст.ст. 100, 236, 201-3, 221, 220 КПК України та резюмував, що на підставі вищевикладених статтей клопотання адвоката не підлягає задоволенню. Слідчий суддя вважає, що такий формалізований підхід є необґрунтованим та порушує процесуальні права особи, майно якої вилучено та утримується органом досудового розслідування. Заявнику не повідомлено чи арештовано вилучене майно, чи необхідне його подальше утримання у повному обсязі, які слідчі дії проводяться із цим майном та чи проводяться взагалі, якою є нагальна необхідність, доцільність, правова підстава для подальшого утримання, тощо. По суті, у задоволенні клопотання відмовлено без обґрунтованого роз`яснення будь-яких причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Так, положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Статтею 169 КПК України визначено порядок припинення тимчасово вилученого майна.

Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволені клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 КПК України; у разі скасування арешту; за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При цьому, саме під час розгляду клопотання про арешт майна, підлягають доказуванню обставини, які обґрунтовують належність майна до такого, яке має значення для кримінального провадження (є предметом чи знаряддям злочину, доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації чи необхідне для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна, відшкодування шкоди, обґрунтовують їх походження, а необхідність їхнього утримання, обґрунтовують потреби провадження, тощо). За відсутності такого обґрунтування з боку органу досудового розслідування, яке перевірено та підтверджено в ухвалі слідчого судді про арешт майна, воно не може вважатись таким, яке утримується на достатній правовій підставі, а продовження його утримання буде свавільним та необґрунтованим.

Частиною 6 ст. 173 КПК України передбачено, що ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Так в ухвалі слідчого судді від 02.03.2026 року, надано дозвіл на обшук з метою виявлення та вилучення документів пов`язаних з придбанням та реалізацією продукції текстильних товарів (тканини) за період з 2023 по 2026 рік.

Натомість, під час обшуку, було вилучено не тільки документи, а і товар (ТМЦ) трикотажні полотна синтетичних волокон, тканина 100 % поліестер, у рулонах (890 рулонів), маса брутто 22035,7 кг, нетто 20428 кг.

Відтак, вказаний товар не належать до тих речей і документів, щодо яких прямо надано дозвіл на їх відшукання, а тому вони є тимчасово вилученим майном. У свою чергу, детектив не звертався до суду із клопотанням про арешт такого майна, а тому, на підставі ч. 5 ст. 171 КПК України, таке майно повинно бути повернуто їх власникам.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обсяг, найменування та маса вилученого майна повністю співпадає із тим, яке заявлене у митній декларації. Отже фактично ввезені на територію України товари, повністю відповідають задекларованим. Відтак відсутні будь-які обґрунтовані підстави вважати, що такі речі є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення. За таким умов, документи, які стосуються вказаного товару, його перевезення, також не містить слідів злочину, не є предметом чи знаряддям кримінального правопорушення.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що утримання органом досудового розслідування речей, правомірно належних певним особам, має бути спрямоване виключно на досягнення завдань кримінального провадження.

Як було встановлено, вилучені папки з документами щодо товару та його транспортування, зокрема міжнародні товарно-транспортні накладні (CMR), інвойси, а також інші товаросупровідні документи є первинними документами, які супроводжують переміщення товару, підтверджують його походження, умови поставки, вартість, а також інші істотні обставини здійснення зовнішньоекономічної операції.

Водночас встановлено, що такі документи фактично стосуються транспортування конкретної партії товару, яка була ввезена на митну територію України та задекларована у встановленому законом порядку.

За таких обставин відсутні будь-які об`єктивні дані, які б свідчили про те, що вилучені документи є предметом кримінального правопорушення, знаряддям його вчинення або містять на собі сліди такого правопорушення у розумінні ст. 167 КПК України. Сам по собі факт того, що зазначені документи супроводжують господарську операцію з переміщення товару, не свідчить про їх кримінально-протиправний характер та не може бути достатньою підставою для їх тривалого вилучення та утримання органом досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя враховує, що вилучені документи використовуються суб`єктом господарювання у його повсякденній діяльності, зокрема для ведення бухгалтерського та податкового обліку, здійснення валютного контролю, підтвердження походження товару перед банківськими установами, а також для виконання інших обов`язків, передбачених законодавством у сфері господарської діяльності та зовнішньоекономічних операцій.

Фактичне позбавлення підприємства можливості користуватися такими документами створює об`єктивні перешкоди для здійснення його законної господарської діяльності, у тому числі для належного ведення бухгалтерського та податкового обліку, виконання договірних зобов`язань перед контрагентами та банківськими установами, що, у свою чергу, покладає на підприємство надмірний та невиправданий тягар.

При цьому орган досудового розслідування не позбавлений можливості забезпечити досягнення завдань кримінального провадження менш обтяжливими способами, зокрема шляхом виготовлення копій відповідних документів та їх долучення до матеріалів кримінального провадження. Такий підхід повною мірою відповідав би принципу пропорційності втручання у право власності особи та дозволив би забезпечити баланс між інтересами кримінального провадження та правами суб`єкта господарювання.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається, що після вилучення документів органом досудового розслідування було призначено будь-які слідчі (розшукові) дії чи експертні дослідження, проведення яких об`єктивно потребувало б саме оригіналів таких документів.

За таких умов подальше утримання вилучених документів органом досудового розслідування не ґрунтується на належній правовій підставі, є непропорційним втручанням у право мирного володіння майном та суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучені під час обшуку документи підлягають поверненню особі, у якої вони були вилучені, оскільки їх подальше утримання органом досудового розслідування є безпідставним та таким, що порушує права власника.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 24, 7, 16, 167-168, 170, 173, 234-236, 171, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_5 , яка діє від імені та в інтересах ТОВ «Побутсфера» на дії старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області - задовольнити.

Зобовязати старшого детектива ТУ БЕБ у Чернівецькій області ОСОБА_4 повернути ТОВ «Побутсфера» речі та документи вилучені 03.03.2026 року під час обшуку у рамках кримінального провадження №0000020, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 212, ч.1, ст.203-1 КК України, а саме:

- папка з документами щодо товару/перевезення, у т.ч. CMR EGSU1569657 та INVOICE 2402-ABSG від 24.02.2026 року (6 арк);

- папка з документами щодо транспортування, у т.ч. CMR EGSU1569652 та INVOICE 251205 від 05.12.2025 року (13 арк);

- лист EVERGREEN LINE (1 арк);

- товар (ТМЦ) трикотажні полотна синтетичних волокон, тканина 100 % поліестер, у рулонах (890 рулонів), маса брутто 22035,7 кг, нетто 20428 кг.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1