Справа № 504/785/26
Номер провадження 1-кс/504/107/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 рокус-ще Доброслав

Доброславський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білине Балтського району Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньо спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого,

- 09.04.2025 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років із застосуванням ст. 75 КК України звільнений із іспитовим строком на 2 роки,.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні №№0000053 від 16.02.2026 року ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Доброславського районного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 16.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб.

Який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №793/2025 від 20.10.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.10.2025 № 4643-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 жовтня 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

Так, під час дії воєнного стану в Україні, 16 лютого 2026 року близько о 08 годині 21 хвилині ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельній залі ТОВ «Епіцентр К», що знаходиться за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Ілічанка, вул. Володимира Гусєва (колишня назва Паустовського), буд. 14, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, визначивши об`єктом свого злочинного посягання майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельних стелажів вищевказаного магазину майно, а саме: зворотній клапан EUROPA з латунним штоком ІТАР ІТАР, з артикулом 70119935 у кількості 3 одиниці, загальною вартістю 1272 гривні 50 копійок без ПДВ; зворотній клапан 1 BONOMI, з артикулом 70119916 у кількості 6 одиниць, загальною вартістю 2335 гривень 00 копійок без ПДВ; трійник латунний О3/4 В-З-З FP PATTARONI, з артикулом 70140257 у кількості 3 одиниці, загальною вартістю 1017 гривень 50 копійок без ПДВ; кран кульовий в/в 20 (м.) вода нікель Преміум Water House, з артикулом 70175575 у кількості 2 одиниці, вартістю 590 гривень 00 копійок без ПДВ, які з метою приховання своїх дій поклав до власної рюкзаку синього кольору, який попередньо взяв із собою.

В подальшому, ОСОБА_5 , приховавши вищевказаний товар, пройшовши лінію контролю ТОВ «Епіцентр К», не пред`явивши товар касиру та не сплативши за нього, покинув місце вчинення злочину, маючи змогу розпорядитися викраденим на власний розсуд.

24 лютого 2026 року громадянину ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у таємному викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином..

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України вказаного вище злочину, підтверджуються зібраними у провадженні доказами, що долучені до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.4 ст.185 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п. 1,2,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Відповідний ризик стороною обвинувачення обґрунтовується наступним.

Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування на території України під час дії воєнного стану в країні, або несанкціоновано залишити територію з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

У ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер і тяжкість інкримінованого злочину. Відповідно до вказаної Рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин.

Наведені обставини вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

У п. 60 рішення ЄСПЛ у справі «Смірнова проти Росії» від 21.07.2003 суд відзначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, у якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти.

Крім того, ОСОБА_5 може здійснити несанкціонований перетин державного кордону України поза встановленими пунктами пропуску тощо.

Наразі досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вплинути на учасників кримінального провадження шляхом погроз, тиску тощо.

Характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення обґрунтовано наявністю повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Ризик вчинити нові кримінальні правопорушення, дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності.

Доводячи існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе гарантувати належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків та запобігти вищевказаним спробам перешкоджати досудовому розслідуванню.

Незважаючи на те, що, згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але вказані вище обставини вказують на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий клопотання підтримали та просив його задовільнити з підстав та мотивів, що викладені у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, прохаючи суд обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі. .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Стаття 177 КПК України встановлює мету і підстави застосування запобіжних заходів

Так ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст.177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування в ЄРДР внесено відомості за №0000053 від 16.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду даного клопотання, з урахуванням усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) вважає, що підозра ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, це підтверджується в своїй сукупності:

-Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_7 від 16.02.2026;

-протоколом огляду місця події від 16.02.2026;

-протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 16.02.2026;

-протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 16.02.2026;

-протоколом огляду відео із камер внутрішнього спостереження від 16.02.2026;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України від 24.02.2026;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.02.2026, в ході якого він надав правдиві покази щодо обставин вчинення ним вищевказаного кримінального правопорушення;

Отже, слідчий суддя вважає підозру ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000053 від 16.02.2026 року обґрунтованою в сукупності наданих доказів.

Щодо ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків вчинення підозрюваним ОСОБА_9 дій, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: (1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; (3) Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; (4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у якому підозрюється, обвинувачується; (5) Може вчинити нові кримінальні правопорушення

Щодо ризику переховування від органів досудового слідчства чи суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину - ч.4 ст.185 КК України, так в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення йому тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою (на що також посилався захисник під час розгляду даного клопотання), проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризики вчинення інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи обставини, характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення обґрунтовано наявністю повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та наявність попередньої судимості за аналогічний злочин.. Ризик вчинити нові кримінальні правопорушення, дає підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення підозра відносно ОСОБА_5 є обґрунтованою та підтверджується зібраними доказами, що досліджені слідчим суддею в нарадчій кімнаті; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, відсутність обставин що б унеможливлювали утримання його під вартою в умовах ізоляції від суспільства не має; не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше судимий.

При цьому, також враховує правову позицію ЄСПЛ викладену в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року є, що у даному кримінальному провадженні наявний конкретний суспільний інтерес (захист прав потерпілого) який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги свободи особистості, а тому обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначається застава, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. На думку суду, застава у розмірі 20 розмірів прожитого мінімуму для працездатних осіб, буде достатньо для забезпечення належної поведінки ОСОБА_5 ..

Таким чином, у разі внесення ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66 560 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,- задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 25 лютого 2026 року.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 26 квітня 2026 року.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66 560 гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади (Головного управління ДМС в Одеській області, адреса: м. Одеса, вул. Преображенська, 44) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення - для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1