Справа № 739/412/26
Провадження № 1-кс/739/132/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні відводу

27 березня 2026 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2026 року під час розгляду скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, прокурор ОСОБА_3 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_4 від розгляду вказаної скарги.

Заява про відвід мотивована тим, що скаржник адвокат ОСОБА_5 до травня 2018 року обіймав посаду судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області та у період роботи працював разом із секретарем судового засідання ОСОБА_7 та помічником судді ОСОБА_8 , які на даний час працюють зі слідчим суддею ОСОБА_4 . Дана обставина, згідно доводів прокурора, може об`єктивно викликати сумніви у безсторонності судді ОСОБА_4 при розгляді скарги ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні під час розгляду заяви про відвід останню підтримав та просив її задовольнити.

Скаржник ОСОБА_5 у судове засідання для участі у розгляді заяви про відвід не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суддя ОСОБА_4 не висловив бажання брати участь у судовому засіданні та надавати пояснення щодо заявленого відводу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, на розгляді у слідчого судді ОСОБА_4 перебуває скарга адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_6 , що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. При цьому секретарем даного судового засідання є ОСОБА_7 , а на посаді помічника судді ОСОБА_4 працює ОСОБА_8 .

Частиною першою статті 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, прийнятого з врахуванням Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, неупереджений розгляд справи є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Суд звертає увагу на те, що стандарт безсторонності та неупередженості ґрунтується, насамперед, на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

(і) "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

(іі) "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо).

Оцінюючи доводи прокурора про те, що секретар судового засідання ОСОБА_7 раніше працювала зі скаржником ОСОБА_5 під час його роботи на посаді судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області суд зазначає, що ОСОБА_5 дійсно обіймав вказану посаду до 23 травня 2017 року і на той час в Новгород-Сіверському районному суді Чернігівської області працювало чотири секретарі судових засідань, серед яких ОСОБА_7 .

При цьому, кожен з секретарів судових засідань періодично залучався до участі в судових засіданнях під головуванням кожного з суддів Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, зокрема й судді ОСОБА_5 .

Састиною першою статті 79 КПК України передбачено можливість відводу секретаря судового засідання від участі в кримінальному провадженні з підстав, передбачених частиною першою статті 77 КПК України, а саме:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

- якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Оскільки секретар судового засідання, є самостійним учасником судового розгляду, то йому може бути заявлено відвід з підстав, передбачених статтями 77, 79 КПК України.

Водночас, прокурором відвід секретарю судового засідання ОСОБА_7 з підстав, передбачених статтями 77, 79 КПК України, не заявлено.

При цьому сам по собі факт роботи в одній судовій установі скаржника ОСОБА_5 та секретаря судового засідання ОСОБА_7 , що мав місце понад вісім років тому, не може бути підставою для відводу слідчого судді ОСОБА_4 , від участі у судовому розгляді, в якому бере участь секретар судового засідання ОСОБА_7 .

Стосовно доводів прокурора про те, що помічник судді ОСОБА_4 ОСОБА_8 раніше працювала помічником судді ОСОБА_5 під час його роботи на посаді судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області, суд зазначає, сам по собі даний факт, який мав місце понад вісім років тому, без наведення доказів, що свідчили б про наявність між ними поза процесуальних стосунків на час розгляду скарги, про особисту заінтересованість ОСОБА_8 у вирішенні скарги адвоката ОСОБА_5 на користь останнього, або ж про намагання ОСОБА_5 будь-яким чином вплинути через помічника ОСОБА_8 на слідчого суддю ОСОБА_4 , не може бути підставою для сумнівів в неупередженості та безсторонності слідчого судді ОСОБА_4 .

Отже, доводи прокурора ОСОБА_3 про наявність обставин, що викликають сумніви в неупередженості слідчого судді ОСОБА_4 в ході судового розгляду свого підтвердження не знайшли, будь-яких інших підстав для відводу зазначеного слідчого судді в ході судового розгляду судом не встановлено.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заява прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 є необґрунтованою і задоволенню не піддягає.

Керуючись статтями 3, 75, 77, 79, 369-372, 392, 393 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви прокурора ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від участі у розгляді скарги адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Новгород-Сіверської окружної прокуратури, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 30 березня 2026 року о 08 годині 00 хвилин