Справа № 183/3030/26
№ 1-кп/183/1717/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000013 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженець м. Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, не працює, не є особою з інвалідністю, маючий середню освіту, не судимий.

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000013 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним кримінального проступку. Обвинувачений в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку.

Потерпілий ОСОБА_5 також подав заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 18 березня 2026 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебував в кімнаті № 17 Панасівського геріатричного пансіонату за адресою: вул. Північна, 36 в с. Панасівка Самарівського району Дніпропетровської області, де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_5 , який є інвалідом 1 групи, в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, ОСОБА_3 , знаходячись у безпосередній близькості від ОСОБА_5 , наніс останньому один удар кулаком правої руки в область правого ока, два удари кулаком правої руки в область лівого ока, один удар кулаком правої руки по лівій щоці, та один удар кулаком правої руки в область губ.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців навколо правого ока, на нижній повіці лівого ока, лівій щоці, крововиливів в склері лівого ока, на слизовій оболонці нижньої губи, забійна рана в лівій надбрівній області, на слизовій оболонці нижньої губи, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Таким чином дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття.

При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.

Обставини, які обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_3 , вину визнав повністю, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів не перебуває, непрацевлаштований, офіційного доходу не має, що разом з обставинами, які пом`якшують та обтяжують покарання, дає суду підстави для призначення останньому покарання у виді громадських робіт на рівні максимальної межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.125 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1