ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представників осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , - на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001049 від 01 жовтня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 грудня 2025 року частково задоволено клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_10 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001049 від 01 жовтня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 , з метою збереження речових доказів, а саме:

?чорнові записи на 200 аркушах,

?мобільний телефон марки «Хіаоmі» у чохлі зеленого кольору,

?сім-холдер з номером НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар»,

?сім-холдер з номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifesell»,

?сім-холдер з номером НОМЕР_3 мобільного оператора «Lifesell»,

?сім-холдер з номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifesell»,

?аркуш паперу в клітинку з чорновими записами, відеореєстратор «HIK VISION» s/n: E53022323, відеореєстратор «HIK VISION» s/n: AW6786854.

Накладено арешт, з метою забезпечення конфіскації, на:

???автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_5 ;

???автомобіль марки «TESLA MODEL S», VIN: НОМЕР_6 , Д.Н.З АЕ0008AК;

???домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 13136324);

?квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 17430534);

?земельну ділянку з кадастровим номером :01:256:0030 площею 0.0472 га (реєстраційний номер майна 101);

?земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0299 площею 0.0401 га, за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с/рада. Новокостянтинівська (реєстраційний номер майна 45);

?земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0300 площею 0.0401 га, за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с/рада. Новокостянтинівська (реєстраційний номер майна 45);

?домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 21949758), які належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони їх відчуження.

Накладено арешт з метою забезпечення конфіскації на належні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти:

???119350 грн. (12 купор номіналом по 100 грн., 17 купюр номіналом по 50 грн., 49 купюр номіналом по 200 грн., 75 купюр номіналом по 500 грн., 70 купюр номіналом по 1000 грн.);

???200 Євро (2 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 100 Євро);

???113850 доларів США (37 купюр номіналом по 50 доларів США, 1120 купор номіналом по 100 доларів США);

???предмет зовні схожий на злиток золота з написом «CREDIT SUISSE 50g FINE GOLD 999,9»;

???2 420 доларів США.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що 26.11.2025, вилучені речі та документи визнано речовими доказами відповідними постановами слідчого та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Крім того, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_9 , відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У зв?язку з вищевикладеним, із урахуванням санкції ч. 4 ст. 189 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на вказане майно, у відповідних частинах, як на речові докази та на майно, до якого може бути застосована конфіскація як вид покарання.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що арешт майна застосований судом першої інстанції передчасно та необґрунтовано.

Вказує, що ухвалами слідчого судді від 24-25.11.2025 року про дозволи на обшуки не було надано дозволів на вилучення грошових коштів під час обшуків, а лише тих, які отримані незаконним шляхом, доказів протилежного надано не було, а отже зазначила, що грошові кошти та предмет, ззовні схожий на злиток золота, є тимчасово вилученим майном.

Зазначає, що слідчими під час проведення обшуків також жодним чином не було обґрунтовано вилучення грошових коштів в розумінні ч. 2 ст. 167 КПК України, а судом першої інстанції цьому не приділено уваги.

Вказує, що слідчий суддя суду першої інстанції у своєму рішення дійшов висновку про належність вилученого майна ОСОБА_9 з огляду на відсутність доказів зворотного, тим самим переклавши обов`язок доказування на сторону захисту.

Акцентує увагу суду, що жодний із ризиків, які обгрунтовують необхідність у застосуванні тотального арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, як того просили слідчий та прокурор, не доведений, як і не доведено потреби досудового розслідування, що виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йшлося в клопотанні слідчого та прокурора.

Звертає увагу на те, що мова йде виключно про підтверджене майно, а з урахуванням клопотання слідчого та прокурора доказів права власності на автомобілі марки «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_7 та марки «Tesla Model S» д.н.з. НОМЕР_8 , що належить арештувати, або конкретні докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майно, надано не було.

Натомість, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов передчасного висновку, що слідчий з прокурором підтвердили право власності на транспортні засоби реєстраційними картками на такі транспортні засоби.

3 огляду на висновки, у долучених додатках до клопотання була приєднана таблиця, складена із двох стовпчиків без жодної вказівки на реєстраційну картку чи джерело походження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати оскаржену ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що вилучені під час обшуку речі не є об?єктами, які підлягають арешту за приписами КПК України.

Вказує, що слідчим суддею в порушення вимог ст. 173 КПК України не наведено правових

підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Вважає, що вилучене майно не містить слідів кримінального правопорушення та будь-яких відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час здійснення кримінального провадження. Також відсутні будь-які докази того, що вилучені грошові кошти здобуті злочинним шляхом.

Зазначає, що грошові кошти:

???119350 грн. (12 купюр номіналом по 100 грн., 17 купюр номіналом по 50 грн., 49 купюр номіналом по 200 грн., 75 купюр номіналом по 500 грн., 70 купюр номіналом по 1000 грн.);

???200 Євро (2 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 100 Євро);

???113850 доларів США (37 купюр номіналом по 50 доларів США, 1120 купюр номіналом по 100 доларів США);

???предмет зовні схожий на злиток золота з написом «CREDIT SUISSE 50g FINE GOLD 999,9»;

???2 420 доларів США, -

були вилучені під час обшуку 26.11.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 у присутності ОСОБА_7 , яка фактично мешкає за цією адресою, є дівчиною підозрюваного ОСОБА_9 , та якій фактично належить вищевказане майно.

Зазначає, що після подій, які трапились 04.12.2025 року, між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 були припиненні відносини, в зв?язку з чим остання не була обізнана про проведення розгляду клопотання про накладення арешту на належне їй майно та про постановлення слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпра 04.12.2025 року ухвали, останній стало відомо після укладення договору про надання правничої допомоги з адвокатом ОСОБА_6 , якою було перевірено відомості в ЄДРСР, внаслідок чого було виявлено ухвалу слідчого судді про накладення арешту на відповідні грошові кошти, в зв?язку з чим, керуючись положеннями ст. 117 КПК України, виникла потреба клопотати перед колегією суду про визнання причин пропуску строку поважними, та поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Вказує, що 03.11.2025 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 було укладено Договір позики, предметом якого було надання у борг коштів в сумі 115 000 (сто п?ятнадцять тисяч) доларів США. За курсом продажу долара США в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (1 USD = 41.89 грн.) на дату укладення договору ця сума еквівалентна 4 817 350 (чотири мільйони вісімсот сімнадцять тисячі триста п?ятдесят) гривень.

ОСОБА_11 в цей же день, 03.11.2025 року, на підставі умов Договору позики, передав у власність ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 115 000 доларів США.

Факт отримання грошей ОСОБА_7 у ОСОБА_11 у розмірі 115 000 доларів США підтверджується письмовою розпискою від 03.11.2025 року.

Строк повернення коштів за укладеним правочином було визначено строком до 30.12.2025 року.

Вказує, що з метою підтвердження фактичного укладення договору позики та законності походження грошових коштів, отриманих ОСОБА_7 від ОСОБА_12 , були отримані копії податкових декларацій останнього та його дружини, ОСОБА_13 . Надані декларації засвідчують джерела їхніх доходів та платоспроможність позикодавця, тим самим підтверджуючи правомірність набуття коштів і відсутність підстав для їхнього арешту або конфіскації.

На підтвердження викладених у скарзі фактів додаються копії відповідних документів (зокрема декларація про доходи ОСОБА_7 ; договір позики від 03.11.2025 року; розписка від 03.11.2025 року; паспорт ОСОБА_11 ; паспорт ОСОБА_13 ; податкові декларації про доходи), які під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно не були надані слідчому судді, в зв?язку із необізнаністю ОСОБА_7 про розгляд клопотання щодо накладення арешту на належне їй майно.

Крім того вказує, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна не було розглянуте слідчим суддею протягом двох днів з дня його надходження до суду.

Особи, які беруть участь у справі, до суду апеляційної інстанції не з`явилися, питання про відкладення судового розгляду не порушували, про поважні причини неявки не повідомляли. Враховуючи наведене, а також приймаючи до уваги, що їх участь в апеляційному розгляду не є обов`язковою, колегія суддів вважає за необхідне розглянути апеляційні скарги за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно суду удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, дл скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)???збереження речових доказів;

2)???спеціальної конфіскації;

3)???конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)???відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обгрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступін труня у права і свободи, про який деся уклаті слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об?єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об?єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3 наданих матеріалів вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001049 від 01.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Згідно із доводами сторони обвинувачення, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 30.06.2025, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом протиправного вимагання сплати грошових коштів у вигляді відсотків від неіснуючого боргу, вступив у злочину змову із ОСОБА_14 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 , який здійснює підприємницьку діяльність та є одним із засновників ФГ «Юлія-Вікторія» ().

Так, реалізуючи злочинний умисел, 30.06.2025 о 19.31 год., ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 , використовуючи абонентський номер, яким користується ОСОБА_9 , та в телефонній розмові, під вигаданим приводом, висунув ОСОБА_15 вимогу щодо щомісячної сплати грошових коштів у сумі 50 000 грн.

В серпні 2025 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 , не будучи обізнаним про злочинну змову між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 , звернувся до ОСОБА_9 , який був давнім товаришем родини потерпілого, щодо надання поради та допомоги стосовно висунутої ОСОБА_14 вимоги щодо сплати грошових коштів. В свою чергу ОСОБА_9 , приховуючи наявність злочинної змови між ним та ОСОБА_14 , пообіцяв поговорити з ОСОБА_14 .

Далі, 17.09.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 використовуючи абонентський номер, яким користується ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_15 , та після того, як останній не встиг відповісти на дзвінок, надіслав потерпілому повідомлення з наступним текстом: «Некрасиво поступаешь, до встречи».

25.09.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, ОСОБА_14 , використовуючи абонентський номер, яким користується ОСОБА_9 , зателефонував ОСОБА_15 та знову висловив вимогу щодо передачі грошових коштів.

Після чого 09.10.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що зустріч з приводу обговорення висунутої йому вимоги щодо виплати грошових коштів переноситься на інший день.

Так, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 15.10.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що зустріч відбудеться 16.10.2025 о 18.00 год., у ресторані «Поплавок», за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 7.

Наступного дня, 16.10.2025 о 17.55 год., ОСОБА_15 на власному автомобілі марки «Reno Logan», д.н.3. НОМЕР_9 , приїхав до ресторану «Поплавок», що за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 7, де зупинився на парковці вказаного ресторану.

Того ж дня, 16.10.2025 0 18.22 год., ОСОБА_16 зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, щоб він підійшов до входу у ресторан, де його буде чекати хлопець у синій куртці, який йому все повідомить. ОСОБА_15 підійшов до входу у ресторан, де знаходився раніше невідомий йому ОСОБА_17 , який передав ОСОБА_15 телефон, де на екрані був виклик з абонентського номеру яким користується ОСОБА_14 , а на зв?язку був сам ОСОБА_14 . Продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_14 в черговий раз, під вигаданим приводом, висловив вимогу ОСОБА_15 про передачу йому грошових коштів в сумі 50 000 грн. у вигляді щомісячної сплати відсотків від неіснуючого боргу, грошові кошти за яким, ОСОБА_14 нібито винен батько потерпілого - ОСОБА_18 , який помер у 2024 році, однак до цього керував підприємницькою діяльністю та був одним із засновників ФГ «Юлія-Вікторія» (). Також ОСОБА_14 повідомив, що грошові кошти у вигляді відсотків від боргу потрібно сплачувати починаючи з червня 2025 року та додав, що сума боргу вже становить більше 200 000 грн.

Після чого, 17.10.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_9 та розповів останньому про розмову із ОСОБА_14 , яка відбулася 16.10.2025 біля ресторану «Поплавок». В свою чергу ОСОБА_9 закликав ОСОБА_15 виконати висунуті ОСОБА_14 вимоги, наголошуючи про серйозність намірів ОСОБА_14 , тим самим схиляючи ОСОБА_15 до виконання протиправних вимог ОСОБА_14 щодо надання йому грошових коштів, створюючи при цьому у потерпілого уявлення про відступіть у нього вибору.

18.10.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 приїхав до ОСОБА_9 до бару «7 П?ятниць», що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова, 127, для того щоб особисто обговорити розмову, яка відбулася між ним та ОСОБА_14 . Під час розмови ОСОБА_9 знову неодноразово закликав та схиляв ОСОБА_15 виконати висунуті ОСОБА_14 вимоги, наголошуючи про нібито серйозні наміри останнього.

У подальшому, 22.10.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_9 та запитав у нього, чи розмовляв він із ОСОБА_14 , на що останній запропонував йому зустрітися у торговому центрі «Караван», що за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, 17. Того ж дня ОСОБА_15 зустрівся із ОСОБА_9 у торговому центрі «Караван», де ОСОБА_9 повідомив, що він поспілкувався із ОСОБА_14 , та в черговий раз закликав виконати висунуті ОСОБА_14 вимоги, при цьому висловивши погрозу можливого пошкодження або знищення належного потерпілому майна, а саме комбайну, шляхом підпалу у випадку не виконання вказаних вимог.

Далі, 24.10.2025, у вечірній час доби, ОСОБА_9 продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що бачив блокнот, у якому наявні записи про отримані в борг батьком потерпілого грошові кошти, а також боргові розписки батька, однак визначені суми грошових коштів та з якою метою надавались вказані кошти ОСОБА_9 так і не повідомив.

30.10.2025 о 19:02 год., ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що на наступному тижні відбудиться зустріч. Далі, з метою реалізації злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_15 , 04.11.2025 о 15.06 год. ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що готовий з ним зустрітися 05.11.2025 о 18.00 год. у ресторані «Плов хочу» що за адресою: м. Дніпро, проспект Слобожанський, 128а, та наполягав на обов?язковій присутності ОСОБА_9 під час зустрічі.

В подальшому, на виконання вказаних домовленостей, 05.11.2025 о 17:30 год. ОСОБА_15 зустрівся із ОСОБА_9 , який був за кермом автомобіля марки «Tesla», д.н.з. НОМЕР_8 , після чого вони разом поїхали до ресторану «Плов хочу».

Після чого, того ж дня, 05.11.2025 приблизно о 18:25 год. ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що скоро приїде. Приблизно через 5 хвилин на парковку ресторану «Плов хочу» приїхав автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», чорного кольору, з якого вийшов ОСОБА_14 та двоє інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб. ОСОБА_14 підійшов до ОСОБА_15 , поруч із яким знаходився співучасник ОСОБА_9 . Під час розмови ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_15 про те, що він надав грошові кошти на бізнес його батька, допомагав нібито у вирішенні питань із правоохоронними органами, за що в свою чергу батько потерпілого сплачував ОСОБА_14 щомісяця 50 000 грн., які тепер повинен платити ОСОБА_15 , якщо він у подальшому хоче спокійно здійснювати свою підприємницьку діяльність, тим самим погрожуючи обмеженням законних інтересів потерпілого.

Так, 06.11.2025 о 14.06 год., ОСОБА_15 зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що згоден виконати його вимогу щодо повернення боргу та щомісячної сплати грошових коштів у сумі 50 000 грн.

У подальшому 26.11.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_14 доводячи злочинний умисел до кінця, зателефонував ОСОБА_15 та повідомив про що наступна зустріч відбудеться 26.11.2025 о 17.00 год. біля ТРЦ «Караван», що за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, 17-А.

Після чого, 26.11.2025 о 17.50 год., ОСОБА_15 зустрівся із ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на автопарковці ТРЦ «Караван», що за адресою: м. Дніпро, вул. Нижньодніпровська, 17-А, де ОСОБА_15 на виконання висунутої йому вимоги щодо сплати відсотків від неіснуючого боргу приніс грошові кошти у сумі 50 000 грн.

Того ж дня, 26.11.2025 о 17.58 год., ОСОБА_15 виконуючи висунуту йому вимогу щодо сплати відсотків від неіснуючого боргу, передав ОСОБА_14 у присутності ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 50 000 грн., після чого ОСОБА_14 та ОСОБА_9 були затримані працівниками поліції.

26.11.2025 ОСОБА_9 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою обмеження законних інтересів потерпілого, а також пошкодження та знищення майна потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

26.11.2025, на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 25.11.2025, проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено:

-грошові кошти в сумі 119 350 грн. (12 купюр номіналом по 100 грн., 17 купюр номіналом по 50 грн., 49 купюр номіналом по 200 грн., 75 купюр номіналом по 500 грн., 70 купюр номіналом по 1000 грн.);

-грошові кошти в сумі 200 Євро, 2 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 100 Євро;

-грошові кошти в сумі 113 850 доларів США (37 купюр номіналом по 50 доларів США, 1120 купюр номіналом по 100 доларів США);

-предмет зовні схожий на злиток золота з написом «CREDIT SUISSE 50g FINE GOLD 999,9»;

-чорнові записи на 200 аркушах;

-мобільний телефон марки «Xiaomi» у чохлі зеленого кольору;

-ключ запалення від автомобіля марки «TOYOTA».

Крім того, 26.11.2025, на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 24.11.2025, проведено санкціонований обшук приміщення бару «7 П`ятниць», що за адресою: АДРЕСА_4 , фактичним керівником якого є ОСОБА_9 , в ході якого, серед іншого, виявлено та вилучено:

-відеореєстратор «HIKVISION» s/n: E53022323;

-відеореєстратор «HIKVISION» s/n: AW6786854.

26.11.2025, на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 25.11.2025, проведено санкціонований обшук автомобіля марки «TESLA MODEL Y», VIN: НОМЕР_10 , д.н.з НОМЕР_11 , власником якого є ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено:

-сім-холдер з номером НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар»;

-сім-холдер з номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifesell»;

-сім-холдер з номером НОМЕР_3 мобільного оператора «Lifesell»;

-сім-холдер з номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifesell»;

-аркуш паперу в клітинку з чорновими записами;

-грошові кошти в сумі 2420 доларів США (23 купюри номіналом по 100 доларів США, 2 купюри номіналом по 50 доларів США, 1 купюра номіналом 20 доларів США).

26.11.2025, вилучені речі та документи визнано речовими доказами відповідними постановами слідчого та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

На думку колегії суддів, під час постановлення оскарженого рішення слідчий суддя мав достатні відомості про те, що чорнові записи на 200 аркушах, мобільний телефон марки «Хіаоmі» у чохлі зеленого кольору, сім-холдер з номером НОМЕР_1 мобільного оператора «Київстар», сім-холдер з номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifesell», сім-холдер з номером НОМЕР_3 мобільного оператора «Lifesell», сім-холдер з номером НОМЕР_2 мобільного оператора «Lifesell», аркуш паперу в клітинку з чорновими записами, відеореєстратор «HIK VISION» s/n: E53022323, відеореєстратор «HIK VISION» s/n: AW6786854 є речовими доказами у кримінальному провадженні, надав їм належну оцінку і прийняв законне та обгрунтоване рішення про арешт цього майна у такому статусі. Незастосування цього заходу могло потягти неможливість проведення слідчих дій та експертиз із використанням вилучених вищевказаних речей з огляду на те, що вони можуть бути приховані, передані іншим особам, змінені,знищені, що не являє будь-якої технічної складності.

Колегія суддів із висновками слідчого судді у цій частині погоджується та вважає за необхідне зазначити, що вказані речі можуть містить відомості про обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема інформацію про майнові операції, телефонні з`єднання, СМС-повідомлення, листування в електронних месенджерах, аудіо- та відеозаписи, які мають відношення до розслідуваних діянь, а відтак вони можуть бути використані як докази, у зв`язку із чим накладання на них арешту у такому статусі з метою їх збереження є виправданим.

Також є правильними висновки суду щодо необхідності накладання арешту на автомобіль марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_5 ; автомобіль марки «TESLA MODEL S», VIN: НОМЕР_6 , Д.Н.З АЕ0008AК; домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна 13136324); квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 17430534); земельну ділянку з кадастровим номером :01:256:0030 площею 0.0472 га (реєстраційний номер майна 101); земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0299 площею 0.0401 га, за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с/рада. Новокостянтинівська (реєстраційний номер майна 45); земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0300 площею 0.0401 га, за адресою: Запорізька область, Приазовський район, с/рада. Новокостянтинівська (реєстраційний номер майна 45); домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер майна 21949758), які належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та грошові кошти: 119350 грн. (12 купор номіналом по 100 грн., 17 купюр номіналом по 50 грн., 49 купюр номіналом по 200 грн., 75 купюр номіналом по 500 грн., 70 купюр номіналом по 1000 грн.); 200 Євро (2 купюри номіналом по 50 Євро, 1 купюра номіналом 100 Євро); 113850 доларів США (37 купюр номіналом по 50 доларів США, 1120 купор номіналом по 100 доларів США); предмет зовні схожий на злиток золота з написом «CREDIT SUISSE 50g FINE GOLD 999,9»; 2 420 доларів США, оскільки вказане майно зареєстроване за ОСОБА_9 на праві власності, або було виявлене та вилучене за місцем його проживання та в належному йому автомобілі, що вказує на належність останньому, а відтак у випадку визнання ОСОБА_9 винуватим за ч. 4 ст. 189 КК України до цього майна може бути застосована конфіскація як вид покарання, втім до ухвалення вироку вони можуть бути, залежно від виду майна, відчужені на користь інших осіб, приховані або витрачені.

Аналізуючи апеляційні доводи адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , про те слідчий суддя не звернув уваги на те, що вилучення грошових коштів у даній справі є необґрунтованим, колегія суддів не знаходить їх слушними, оскільки вказані грошові кошти були вилучені під час проведення санкціонованих обшуків 26.11.2025, на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 25.11.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , та на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпра від 25.11.2025, автомобіля марки «TESLA MODEL Y», VIN: НОМЕР_10 , д.н.з НОМЕР_11 , який належить безпосередньо ОСОБА_9 , який в свою чергу є підозрюваним за фактом даного кримінального правопорушення.

Твердження апелянта ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя дійшов висновку про належність вилученого майна ОСОБА_9 через відсутність доказів зворотного та переклав обов`язок доказування на сторону захисту, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на те, що в матеріалах клопотання міститься достатньо доказів належності ОСОБА_9 майна, в якому поводились обшуки, та відсутні належні та достатні докази належності його будь-яким іншим особам.

Щодо доводів адвоката ОСОБА_8 про відсутність ризиків, які обгрунтовують необхідність у застосуванні арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, колегія суддів вважає їх такими, що мають характер суб`єктивних оцінок та спростовуються клопотанням слідчого, яким доведено наявність ризику приховування, знищення або спотворення вилучених речей.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про те, що вилучені кошти за адресою: АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_7 , яка фактично проживає проживає за цією адресою та є дівчиною підозрюваного ОСОБА_9 , колегія суддів вважає їх такими, що не обгрунтовують апеляційні вимоги.

Так, грошові кошти були вилученні за фактичним місцем проживання ОСОБА_9 , якому повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Згідно із протоколом обшуку, ОСОБА_7 була присутня при його проведенні, при вилученні речей та грошових коштів ніяких зауважень не висловила та не вказувала, що вони належать їй. До апеляційної скарги на обгрунтування передання готівкових грошових коштів ОСОБА_7 іншими особами надані лише договір позики, укладений у простій письмовій формі, та розписка, тобто документи, дійсний час складання яких не фіксується об`єктивними доказами.

Відтак належність вилучених грошових коштів ОСОБА_9 не є безумовно спростованою апеляційними доводами та це питання підлягає з`ясуванню у межах досудового розслідування, сприяти якому і має накладання арешту на них на даному ранньому етапі кримінального провадження.

Посилання апелянта на те, що клопотання слідчого про арешт майна не було розглянуте слідчим суддею протягом двох днів з дня його надходження до суду, не спростовують законності та обгрунтованості оскарженої ухвали слідчого судді, а розгляд клопотання слідчим суддею за межами строку, встановленого ч. 1 ст. 172 КПК України, обумовлений зокрема наявністю відповідного клопотання представника особи, щодо майна яких вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , яке було задоволено слідчим суддею.

З урахуванням викладеного вище колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя обгрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України наклав арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів та можливого застосування конфіскації майна як виду покарання, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв?язку із чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги представників осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 04 грудня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001049 від 01 жовтня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4