Справа № 761/3531/26
Провадження № 1-кс/761/3407/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 001 86 від 18.02.2025 за ч. 1 ст. 111-2 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 001 86 від 18.02.2025 за ч. 1 ст. 111-2 КК України на майно, вилучене 26.01.2026 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 адресою - АДРЕСА_1

На обґрунтування клопотання зазначено, що ГСУ Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у вказаному вище провадженні, яким встановлено, що службові особи ТОВ «НЦВР «Різікон» у 2009 році зареєстрували у Російській Федерації ТОВ «Центр вивчення техногенних ризиків «Ризикон» (далі - ООО «ЦИТР «Ризикон» (ИНН/КПП /770101001, м. Москва, вул. Ольховська, 16), яке упродовж 2020-2024 років виконувало роботи з аналізу небезпеки та працездатності, аналізу небезпечності ризиків, розслідування аварій та інцидентів на небезпечних виробничих об`єктах, а також розробки ІТ систем для моделювання аварій і аналізу ризиків структурно складних технологічних систем на об`єктах ПЕК РФ, замовником яких були ВАТ АНК «Башнафта», АТ «Газпромнафта», ПАТ «Тольяттіазот», ТОВ Салаватнафтохім», ТОВ «Іркутська нафтова компанія», Кемеровський «Азот», АТ «Саянськхімпласт» та інші.

Крім того, у 2023 році ООО «ЦИТР «Ризикон» зареєстровано в якості постійного учасника проекту Федеральної державної бюджетної установи Фонд «Сколково», який створений урядом РФ з метою розробки новітніх технологій у сфері енергетичних технологій, ядерних розробок, медицини, програмного забезпечення та комп`ютерних винаходів.

Також, відповідно до фінансової звітності ООО «ЦИТР «Ризикон», останнє протягом 2022-2023 років здійснило сплату податків до бюджету РФ у розмірі близько 50 млн. руб., чим надало матеріальні ресурси (активи) представникам держави-агресора.

Встановлено, що значна частина співробітників ТОВ «НЦВР «Різікон» працевлаштовані в ООО «ЦИТР «Ризикон» та виконують відповідні роботи на об`єктах паливно-енергетичного та хімічного комплексу РФ.

Зокрема, генеральним директором та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «НЦВР «Різікон» є ОСОБА_7 , який є також провідним спеціалістом ООО «ЦИТР «Ризикон».

Засновниками ТОВ «НЦВР «Різікон» є ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин РФ) та ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин РФ), які є також засновниками ООО «ЦИТР «Ризикон».

Крім того, досудовим розслідуванням встановленні особи, які причетні до збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора шляхом забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного та хімічного комплексу РФ, зокрема, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 .

У зв`язку з викладеним органом досудового розслідування 26.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.01.2026 (справа № 761/813/26) проведений обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлені та вилучені: мобільний телефон «Xiaomi HyperOS» модель 22041216G POCO X4GT, imel НОМЕР_1 , imel2 НОМЕР_2 ; ноутбук «Asus», model FX7072, SN N1NRCX08S45103A; ноутбук «Asus», модель X540LG9N0CX218934383; грошові кошти у сумі 101 908 грн., 48 178 доларів США, 6 915 Євро, 17 610 російських рублів, які рішенням слідчого від 26.01.2026 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Керуючись наведеним, прокурор просив з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів накласти на них арешт.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

Власник майна ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_4 заперечували проти задоволення ініційованого прокурором клопотання, наполягаючи, що ОСОБА_5 відношення до протиправної діяльності не має, тому вилучені за місцем мешкання останнього телефон, ноутбуки не містять інформації щодо обставин вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Крім того, власник майна просив слідчого суддю врахувати, що вилучені органом досудового розслідування грошові кошти ОСОБА_5 не належать, оскільки це заощадження всіх членів сім`ї, які мають законне походження, тому не можуть бути доказом у кримінальному провадженні та не підлягають арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, заперечення власника майна та його представника, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Частиною 2 статті 168 КПК визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватись під час обшуку, що у силу ч. 5 ст. 171 КПК покладає на слідчого обов`язок звернутись до слідчого судді з клопотанням про накладення на таке майно арешту.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-2 України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи, якщо воно відповідає зазначеним у ст. 98 КПК критеріям.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється, за ст. 1112 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), вчинені з метою завдання шкоди Україні шляхом, зокрема, добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора.

Отже, доказами мають бути речі, документи, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин пособництва певної особи державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів чи інших активів.

Таким чином, прокурором доведено, що вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 мобільний телефон та ноутбуки можуть містити у собі інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

У той же час, прокуроромне наведені достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти є доказами у кримінальному провадженні, тобто те, що останні є засобом вчинення кримінального правопорушення, набуті протиправним шляхом та/або містять на собі сліди злочину.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для арешту частини зазначеного у клопотанні майна.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти у кримінальному провадженні № 220 250 000 000 001 86 від 18.02.2025 арешт на майно, вилучене 26.01.2026 під час обшуку за адресою - АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi HyperOS», модель 22041216G, POCO X4GT, imel НОМЕР_1 , imel2 НОМЕР_2 ;

- ноутбук «ASUS», model FX7072, SN N1NRCX08S45103A;

- ноутбук «ASUS», модель X540LG9N0CX218934383.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1