Справа № 953/3278/26
н/п 1-кс/953/1501/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" березня 2026 р. слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова розглянувши скаргу ОСОБА_1 у порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0005872 від 28.12.2019 за ст. 125, 187 КК України,

встановив:

18 березня 2026 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 (далі: заявник) з посиланням на ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0005872 від 28.12.2019 за ст. 125, 187 КК України. Заявник вказуючи, що є потерпілою, просила: визнати протиправною триваючу шість років бездіяльність слідчого та прокурора, що полягає у ненаданні їй належного, повного та достовірного витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0005872; вручити пам`ятку про права та обов`язки потерпілої; надати копію постанови про об`єднання кримінальних проваджень або письмово повідомити про її відсутність; надати копії всіх процесуальних рішень, у т.ч. про зміну правової кваліфікації; письмово повідомити про виконання ухвали слідчого судді.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалась на те, що вона є заявником та потерпілою у кримінальному провадженні №0005872 від 28.12.2019 за ст. 125, 187 КК України. З моменту внесення відомостей до ЄРДР минуло понад шість років, однак орган досудового розслідування та прокурор не виконали базових обов`язків, прямо передбачених КПК України та фактично допускають триваючи протиправну бездіяльність, що полягає у неврученні їй пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, ненадання копії постанови про об`єднання кримінальних проваджень, чим створена перешкода для оскарження нею вказаної постанови та неналежному веденні ЄРДР за одночасного зазначення у витязі різних статей КК України. Вказані дії порушують її права на юридичний захист.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу, доходить наступного:

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню.

Також згідно ст.303 КПК України, оскарженню до слідчого судді підлягає бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством та суб`єктом оскарження порушений.

Згідно з положеннями ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вирішення клопотань про здійснення будь-яких процесуальних дій під час досудового розслідування у відповідності до положень ст.220 КПК України належить до повноважень слідчого, дізнавача та прокурора.

Таким чином, слідчий суддя на етапі досудового розслідування не підміняє собою слідчого, дізнавача або прокурора у провадженні та не виконує їх функції. Вказані особи діють згідно наданих їм повноважень у відповідності до положень ст. 36, 40, 40-1 КПК України будучи самостійними у своїй процесуальній діяльності. Натомість слідчий суддя, у межах та і спосіб визначені КПК України, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Положеннями ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.

Разом з тим, ОСОБА_1 не зазначає у скарзі у порядку якого пункту ч.1 ст.303 КПК України вона подана, як і не вказує дії, які слідчий мав вчинити у визначений КПК України строк, однак не вчинив їх, чим допустив бездіяльність. Не зазначає заявник і конкретних клопотань з якими зверталась до органу досудового розслідування і які не були розглянуті слідчим.

Водночас, жодна з викладених заявником у прохальній частині вимог про: визнання протиправною триваючої бездіяльності слідчого та прокурора; надання належного, повного та достовірного витягу з ЄРДР за незгоди заявника зі змістом того витягу який їй вже наданий; вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілої; надання копії постанови про об`єднання кримінальних проваджень або письмового повідомлення про її відсутність; надання копій всіх процесуальних рішень, у т.ч. і про зміну правової кваліфікації; письмового повідомлення про виконання ухвали слідчого судді, вчинення слідчим, прокурором дій у певний строк, встановлений КПК України, - не передбачає.

На не розгляд слідчим конкретних клопотань у строк визначений ст. 220 КПК України заявник також не посилається.

Зважаючи на викладене, оскільки вимог про оскарження рішення, дій або бездіяльності слідчого, прокурора, передбачених ч.1 ст.303 КПК України скарга не містить, а скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, відповідно до ч.2 ст.303 цього Кодексу, під час досудового розслідування не розглядаються, слідчий суддя, на підставі ч.4 ст.304 КПК України, відмовляє у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст. 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 у порядку ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні №0005872 від 28.12.2019 за ст. 125, 187 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку з подачею апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали, а особами, відсутніми під час оголошення ухвали, - протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_2