Єдиний унікальний номер судової справи №678/346/26
Номер провадження №1-кс-678-159/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000068 від 01 березня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Меджибіж, Летичівського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньо спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

встановив:

06 березня 2026 року надійшло клопотання, згідно якого 01 березня 2026 року близько 04 год. 50 хв. по вулиці Коцюбинського, поряд із домоволодінням №1 в с. Требухівці, Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, екіпажом групи реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області в складі поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які здійснювали патрулювання на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Dokker» реєстраційний номер НОМЕР_1 в ході виконання своїх службових обов`язків, зупинено автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Outlander» із державним номерним знаком НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який здійснював рух на вказаному автомобілі у період заборони під час дії на території Хмельницької області комендантської години, запровадженої наказом начальника обласної військової адміністрації №100/2022-н від 11.04.2022.

В подальшому, у відповідності до ст.32 Закону України «Про Національну поліцію» під час перевірки документів та спілкування, поліцейським ОСОБА_6 , виявленні ознаки алкогольного сп`яніння у водія, на підставі чого виникли обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в передбаченому законом порядку із використанням спеціального технічного засобу, а саме алкотестера «Drager» №6810.

Однак, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що напередодні вживав алкогольні напої, розуміючи, що результат огляду на стан сп`яніння підтвердить факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння та спричинить притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, з метою уникнення складання адміністративного протоколу, діючи умисно та з злочинним умислом, направленим на пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади неодноразово почав пропонувати працівнику поліції ОСОБА_6 вирішити питання іншим шляхом «Договоритись на місці», не пов`язаним із документуванням адміністративного правопорушення, пообіцявши за це надати грошові кошти.

В свою чергу, ОСОБА_6 роз`яснив ОСОБА_4 положення чинного законодавства та попереджав про кримінальну відповідальність за пропозицію чи надання неправомірної вигоди службовій особі, а також категорично відмовився від її отримання.

Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що працівник поліції неодноразово роз`яснював йому наслідки надання неправомірної вигоди та категорично відмовився від її отримання, реалізуючи виниклий злочинний умисел, близько 04 год. 59 хв., перебуваючи на місці зупинки по вулиці Коцюбинського, в с. Требухівці, Меджибізької ТГ Хмельницького району Хмельницької області, поряд із службовим автомобілем «Renault» моделі «Dokker» реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, будучи достовірно обізнаним, про те, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 є службовою особою правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними та правозастосовними повноваженнями, з метою уникнення для себе негативних наслідків у виді притягнення до адміністративної відповідальності, ігноруючи раніше неодноразово висловлене попередження про кримінальну відповідальність за пропозицію та/або надання неправомірної вигоди службовій особі, тримаючи у руках грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, поклав їх у карманну нішу правих дверцят поліцейського службового автомобіля марки «Renault» моделі «Dokker» реєстраційний номер НОМЕР_1 , надавши таким чином неправомірну вигоду з метою уникнення для себе наслідків передбачених статтею 130 КУпАП.

Після зазначений неправомірних дій ОСОБА_4 - поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 обмежив доступ до місця вчинення кримінального правопорушення та викликав слідчо-оперативну групу для подальшого вилучення грошових коштів.

Надалі, після вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_4 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за результатами якого встановлено факт вживання ним алкогольних напоїв, що відповідно до даних алкотестера «Drager» №6810 відповідало 1,05 проміле.

З метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості, беручи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи особу правопорушника та усі наведені вище обставини, які у своїй сукупності можуть об`єктивно вплинути на хід досудового розслідування та його подальший розгляд у суді, слідчий вказує на необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту із покладенням на нього передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримали подане клопотання, з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 просить обрати більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого КПК України.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріли, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

В силу ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, обмеження прав особи може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч. 1, 2, ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

04 березня 2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України

При обранні запобіжного заходу, судом враховується, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності, що обґрунтовується вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 має на утриманні трьох неповнолітніх дітей та на підставі ст. 23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» може на законних підставах покинути територію України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, є наявний обґрунтований ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки в разі переховування від органів досудового розслідування та суду, це спричинить ряд суттєвих перешкод для досудового розслідування, оскільки на даний момент досудове розслідування перебуває на початковому етапі та фактично жодна із запланованих із ОСОБА_4 , слідчих дій фактично не проведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто ризиків, передбачених п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, вину у скоєному визнав, дав правдиві свідчення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Підозрюваний має тимчасові заробітки, за дохід яких утримує сім`ю, так як згідно довідки дружина підозрюваного не працює, окрім того, погоджується здати у відповідні органи свій закордонний паспорт, щоб не виникало можливості виїхати закордон.

Враховуючи викладене, на думку суду, вказані обставини не є підставою для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки такий запобіжний захід не кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Так, як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей ст. 5 п. 1 п.п. «с» Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що належна процесуальна поведінка підозрюваного може бути забезпечена за умови застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Строк дії ухвали визначається в межах строку досудового розслідування згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, починаючи з дня повідомлення особі про підозру.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30, 31, 107, 110, 131-132, 176-178, 181, 186-187, 193-194, 196, 205, 309-310, 369-372, 392-395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду, залежно від стадії кримінального провадження за першим викликом;

2) не відлучатися за межі Хмельницького району без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання чи роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали до 01 травня 2026 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Копію ухвали негайно після проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя ОСОБА_1