Справа № 514/750/20
Номер провадження 1-кп/495/614/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000052 від 14.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.115 ч.2 п. 6, ст. 187 ч.4, ст. 357 ч.1 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області - ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.115 ч.2 п. 6, ст. 187 ч.4, ст. 357 ч.1 КК України.

21.05.2026 року прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 . Обґрунтовуючи тим, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для обрання відносно ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, як цілодобового домашнього арешту, не зникли, не зменшились та продовжують існувати, а також обставини, що були враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту також не перестали існувати; застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики передбачені ст. 177 КПК України не зникли, не зменшились та продовжують існувати.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти продовження обвинуваченому застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Разом із тим, не погодився з наявністю ризиків, зазначивши, що єдиним імовірним ризиком на його думку, може бути ризик переховувавання. При цьому вказав, що сторона захисту заінтересована у розгляді даної справи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, наданні докази у судовому засіданні та заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. Указом від 15 квітня 2025 року № 235/2025, затвердженим Законом України від 16 квітня 2025 року № 4356-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Згідно пункту 5 роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 "Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану", у разі неможливості у визначений КПК України строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою ст. 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

Оскільки суддя ОСОБА_7 по справі перебуває у іншому кримінальному провадженні, беручи до уваги, що до закінчення строків цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу визначеним колегіальним складом суду, суд приходить до висновку про необхідність вирішення питання щодо строків застосування запобіжного заходу головуючим суддею.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З урахуванням того, що строк цілодобового домашнього арешту обвинуваченого ОСОБА_4 діє до 08.06.2026 року включно, а до спливу строку цілодобового домашнього арешту обвинуваченого, кримінальне провадження не буде розглянуто, так як на теперішній час не проведено всіх необхідних дій, пов`язаних із з`ясуванням обставин по справі та їх перевіркою, прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , строком на 60 днів.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві нема чіткого визначення обґрунтованої підозри, суд звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2ст.8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Метою обрання запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Стосовно продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд приходить до наступного:

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Суд оцінює наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів суду, адже будучи обізнаним в тому, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів може бажати уникнути кримінальної відповідальності та подальшого відбуття покарання;

- незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань, адже останньому відомі їх дані та місця проживання;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурором зазначено, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовує необхідність продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 з метою запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань, адже останньому відомі їх дані та місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як зазначено ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Зазначене свідчить про те, що існує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується.

Як зазначено в абзаці 36 Рішення ЄСПЛ по Справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 суворість покарання, яке може бути призначено,є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи можуть виправдано вважати, що такий ризик існує.

Звертаючись із вказаним клопотанням, прокурор в обґрунтування продовження запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , що є ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань, адже останньому відомі їх дані та місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Таким чином, оцінивши тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та ймовірного покарання та конкретні обставини кримінального правопорушення, враховуючи наявні та встановлені судом ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та унеможливить ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки суд вважає що передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України ризики, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження з метою викривлення їх показань, адже останньому відомі їх дані та місця проживання, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 обставин його вчинення, належний контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під цілодобовим домашнім арештом, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а саме, необхідно продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні зобов`язання:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу (а у екстрених випадках без повідомлення) прокурора або суду;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати за викликом суду для участі в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченому залишати місце мешкання АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу (а у екстрених випадках без повідомлення) прокурора або суду;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати за викликом суду для участі в судовому засіданні.

Попередити обвинуваченого про наслідки ухилення від покладених на нього обов`язків, а саме у разі їх недотримання або порушення може бути обраний більш жорсткий запобіжний захід.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може перевищувати двох місяців та діє по 25.07.2026 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 положення ч.5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись до житла цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Ухвалу направити для виконання до відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 27.05.2026 року о 13 годині 30 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_8