Справа № 761/1844/26
Провадження № 1-кс/761/2508/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання клопотання прокурора відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001119 від 28.11.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

В обґрунтування клопотання вказано, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001119 від 28.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

20.01.2026 ОСОБА_4 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що протиправна діяльність, у тому числі, здійснюється за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛОГІНТЕХ»: м. Київ, вулиця Деміївська, будинок 16, приміщення 1, 101/33, де можуть знаходитись речі, предмети, документи, комп`ютерна та мобільна техніка, чорнові записи та інше, що може бути доказом здійснення злочинної діяльності, а також інші речі та документи, які мають значення для подальшого розслідування.

Враховуючи викладене 20.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2025 проведено обшук за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛОГІНТЕХ»: м. Київ, вулиця Деміївська, будинок 16, приміщення 1, 101/33, під час якого виявлено та вилучено: «Протокол № 1/2023 внеочередного общего собрания участников ООО «Лигир»» на 3 арк., 2 прим; «Доверенность от ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 от 31.05.2023», на 1 арк.; Квитанція на польській та російських мовах, на 1 арк.; «Согласие от 31.05.2023 от ОСОБА_7 », на 1 арк.; «Заявление ОСОБА_5 от 31.05.2023», на 1 арк.; «Заявление ОСОБА_5 от 31.05.2023 на имя генерального директора ООО «Лигир»», на 1 арк.; «Приказ (распоряжение) от 09.02.2023 за подписью генерального директора ООО «Лигир» ОСОБА_6 », на 1 арк; «Приказ (распоряжение) від 08.02.2023 за подписью генерального директора ООО «Лигир» ОСОБА_5 », на 1 арк; «Заявление от 07.10.2021 от ОСОБА_5 » до компетентних органів РФ, на 1 арк; «Меморандум о взаимопомощи от 07.10.2022» підписаного від імені директора ОСОБА_4 та «учредителя ООО «Лигир» ОСОБА_8 », з додатками, всього на 4 арк.

Зокрема, проведеним поверхневим оглядом вказаних документів встановлено, що вони мають значення для кримінального провадження, оскільки містять відомості протиправної діяльності.

Посилаючись на встановлені в ході досудового розслідування обставини, з метою забезпечення збереження речових доказів, задля запобігання можливості їх приховування, перетворення, відчуження, прокурор просив застосувати захід забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 170 КПК України, тобто накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Учасники у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду клопотання про арешт майна повідомлялися належним чином.

Прокурор направив до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд без його участі.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя ухвали здійснювати розгляд справи без їх участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора та представника власника майна, дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що 1 відділом 4 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001119 від 28.11.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

20.01.2026 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2025 проведено обшук за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛОГІНТЕХ»: м. Київ, вулиця Деміївська, будинок 16, приміщення 1, 101/33, під час якого виявлено та вилучено: «Протокол № 1/2023 внеочередного общего собрания участников ООО «Лигир»» на 3 арк., 2 прим; «Доверенность от ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 от 31.05.2023», на 1 арк.; Квитанція на польській та російських мовах, на 1 арк.; «Согласие от 31.05.2023 от ОСОБА_7 », на 1 арк.; «Заявление ОСОБА_5 от 31.05.2023», на 1 арк.; «Заявление ОСОБА_5 от 31.05.2023 на имя генерального директора ООО «Лигир»», на 1 арк.; «Приказ (распоряжение) от 09.02.2023 за подписью генерального директора ООО «Лигир» ОСОБА_6 », на 1 арк; «Приказ (распоряжение) від 08.02.2023 за подписью генерального директора ООО «Лигир» ОСОБА_5 », на 1 арк; «Заявление от 07.10.2021 от ОСОБА_5 » до компетентних органів РФ, на 1 арк; «Меморандум о взаимопомощи от 07.10.2022» підписаного від імені директора ОСОБА_4 та «учредителя ООО «Лигир» ОСОБА_8 », з додатками, всього на 4 арк.

20.01.2026 слідчим винесено постанову про визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Дане клопотання направлене засобами поштового зв`язку 20.01.2026, а отже прокурором не пропущено строк звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

При цьому, ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вилучене майно, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як постанова про визнання вказаного майна речовим доказом так і клопотання про арешт майна, з посиланням на встановлені у кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, містять відповідні мотиви та підстави на обґрунтування висновку про відповідність такого майна ознакам речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, зокрема посилання на те, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, клопотання підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороню відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 20.01.2026 за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛОГІНТЕХ»: м. Київ, вулиця Деміївська, будинок 16, приміщення 1, 101/33, а саме:

- «Протокол № 1/2023 внеочередного общего собрания участников ООО «Лигир»» на 3 арк., 2 прим;

- «Доверенность от ОСОБА_5 на ім`я ОСОБА_6 от 31.05.2023», на 1 арк.;

- Квитанція на польській та російських мовах, на 1 арк.;

- «Согласие от 31.05.2023 от ОСОБА_7 », на 1 арк.;

- «Заявление ОСОБА_5 от 31.05.2023», на 1 арк.;

- «Заявление ОСОБА_5 от 31.05.2023 на имя генерального директора ООО «Лигир»», на 1 арк.;

- «Приказ (распоряжение) от 09.02.2023 за подписью генерального директора ООО «Лигир» ОСОБА_6 », на 1 арк;

- «Приказ (распоряжение) від 08.02.2023 за подписью генерального директора ООО «Лигир» ОСОБА_5 », на 1 арк;

- «Заявление от 07.10.2021 от ОСОБА_5 » до компетентних органів РФ, на 1 арк;

- «Меморандум о взаимопомощи от 07.10.2022» підписаного від імені директора ОСОБА_4 та «учредителя ООО «Лигир» ОСОБА_8 », з додатками, всього на 4 арк.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1