Провадження №: 1-в/755/109/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської обл., громадянина України, безробітного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

від призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У судовому засіданні прокурор просила в задоволенні подання відмовити.

ОСОБА_3 та представник Державної установи «Центр пробації» у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та особової справи, дійшов наступного.

Відповідно до ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ч.5 ст.534 КПК України, процесуальні питання, пов?язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції. Питання, що виникають під час та після виконання вироку, згідно з ч.1 ст.539 КПК України, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого чи органу виконання покарань.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2020 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та, відповідно до ст. 76 КК України, покладено на нього відповідні обов`язки.

З матеріалів особової справи вбачається, що за час перебування на обліку ОСОБА_3 характеризується негативно. Зокрема, з порядком та умовами іспитового строку він ознайомлений не був, за вказаною у вироку адресою не проживає; у результаті проведення першочергових розшукових заходів встановити місцезнаходження останнього не вдалося.

Згідно з вимогою про судимість від 20.11.2025 року, ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, проте неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, а саме: 28.03.2021 року - за ч. 1 ст. 130 КпАП України та ч. 2 ст. 122 КпАП України; 21.05.2021 року - за ст.124 КпАП України; 21.06.2021 року - за ч. 2 ст. 44-? КпАП України; 11.11.2021 року - за ст.124 КпАП України; 2023-2025 роках - за ст.ст.124, 178, 175-?, 122-?, 122 КпАП України.

Частиною 1 ст.78 КК України та ч.2 ст.165 КВК України передбачено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов?язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання

Відповідно до положень Порядку здійснення нагляду за особами, засудженими до покарань, не пов?язаних з позбавленням волі (затв. Наказом МЮУ № 272/5), питання про звільнення від призначеного покарання ініціюється стосовно особи, яка виконала покладені на неї обов?язки та не вчинила нового кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за сукупністю вироків. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003, звільнення за ч. 1 ст. 78 КК можливе лише за умови сумлінного виконання обов?язків.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з порядком та умовами відбування іспитового строку ознайомлений не був, за вказаною у вироку адресою не проживає, а його місцезнаходження в ході розшукових заходів не встановлено. Крім того, неодноразове притягнення останнього до адміністративної відповідальності свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений не виконав покладені на нього обов`язки, а тому подання про його звільнення від покарання не підлягає задоволенню, оскільки це прямо суперечить вимогам ст. 78 КК України та ст. 165 КВК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання провідного інспектора Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області №489/32/14/11-26 від 30.01.2026 року про звільнення ОСОБА_3 від призначеного Дніпровського районного суду м. Києва від 19 листопада 2020 року покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку - відмовити.

Особову справу №40/21 стосовно ОСОБА_3 повернути до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1