Справа № 464/6857/25
пр.№ 1-кп/464/251/26
У Х В А Л А

13 лютого 2026 року

Колегія суддів Сихівського районного суду м.Львова

в складі: головуючої -судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000046 від 11.02.2025 року про обвинувачення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 та обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи наявністю ризиків переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити вчинення злочинів. Вказані ризики обумовлені тим, що останні обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, за які передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, відтак, зважаючи на те покарання, яке їм загрожує останні можуть вчиняти дії спрямовані на ухилення від суду, впливати на свідків. Зазначені обставини стали підставою для застосування до них такого запобіжного заходу на досудовому слідстві і жодна з цих обставин на даний час не змінилась. Крім того, відповідно до ч.6 ст.176 КПК України до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст.111 КК України може бути застосовано запобіжний захід виключно у виді взяття під варту.

Заслухавши думку обвинувачених та їх захисників, які заперечили щодо клопотання прокурора та просять обрати більш м`який запобіжний захід, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в тому числі до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

За полодженнями ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний західу виді тримання під вартою (ч.1 та ч.6 ст.176 КПК).

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 166/313/17, від 13.08.2020 у справі №674/1202/19, від 27.02.2019 у справі № 0503/10653/2012, усвідомлення ймовірності та тиск тягаря можливого відбування покарання, яке загрожує у разі визнання особи винуватою, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час досудового розслідування обвинуваченим було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався, зокрема, ухвалою слідчого судді від 19.12.2025 такий запобіжний захід продовжено до 16.02.2026.

Враховуючи те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, за один з яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, а також особу обвинуваченої, яка не працює, відомості про джерела її доходів відсутні, не одружена, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність у неї стійких соціальних зв`язків та дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що вона перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, усвідомлюючи ймовірність покарання, яке їй загрожує у разі доведеності її вини. Ризик здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, обумовлюється тим, що свідки на даний час не допитані, із одним із заявлених свідків обвинувачена близько знайома, відтак, може впливати на неї з метою спонукання змінити показання. У зв`язку із наявністю вказаних ризиків, виправданим є застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З врахуванням положення ч.1 та ч.6 ст.176 КПК України підстави для визначення розміру застави у даному випадку відсутні.

Враховуючи те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, за один з яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, а також особу обвинуваченого, який не працює, відомості про джерела його доходів відсутні, не одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні немає, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків та дає підстави для висновку про наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі, може переховуватися від суду та ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, усвідомлюючи ймовірність покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини. Ризик здійснювати незаконний вплив на свідків у кримінальному провадженні, обумовлюється тим, що свідки на даний час не допитані, із одним із заявлених свідків обвинувачений близько знайомий, відтак, може впливати на неї з метою спонукання змінити показання. У зв`язку з наявністю вказаних ризиків, виправданим є застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. З врахуванням положення ч.1 та ч.6 ст.176 КПК України підстави для визначення розміру застави у даному випадку відсутні.

Застосування до обвинувачених іншого запобіжного заходу, за даних обставин, суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, тому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим слід продовжити на 60 днів, без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

клопотання прокурора задоволити.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Житомира, яка утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарання №19» продовжити на 60 днів, а саме, до 14.04.2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м.Івано-Франківськ, який утримується в Державній установі «Львівська установа виконання покарання №19» продовжити на 60 днів, а саме, до 14.04.2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити начальнику Львівської установи виконання покарань № 19. Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуюча:

Судді