Справа № 386/2104/25
Провадження № 1-кп/386/124/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2026 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000470, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК України), про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Синюхин Брід Первомайського району Кіровоградської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 , громадянку України, з неповною середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, повнолітніх утриманців не маючої, позбавленої батьківських прав по відношенню до дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , не маючої інвалідності, важких хвороб не маючої, суспільно-корисною діяльністю не займається, доходу та нерухомого майна не маючої, раніше судимої Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області: 08.06.2015 за ч. 1, 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки; 10.05.2016 за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, яке відбула повністю та була звільнена 12.12.2019 з ДУ "Мелітопольська УВК №144",

встановив:

На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

03.03.2026 прокурор подала до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, продовжують існувати.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченої під вартою, продовжують існувати. Вважала, що підстав для заміни або застосування іншого виду запобіжного заходу відносно обвинуваченої не має.

Обвинувачена в судовому засіданні просила змінити застосований до неї запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт цілодобово за місцем проживання зі співмешканцем ОСОБА_10 , оскільки бажає бути з ним. Пояснила, що не збирається переховуватись від суду. Просила застосувати домашній арешт. Підтримала клопотання захисника про зменшення розміру застави.

Захисник в судовому засіданні враховуючи позицію обвинуваченої, вважала за можливе застосувати до останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою її фактичного проживання зі співмешканцем. Також просила зменшити розмір застави до мінімального, а саме: до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Розглянувши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу, з`ясувавши думки учасників судового провадження щодо необхідності продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій слід продовжити, а в задоволенні клопотання обвинуваченої - відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно норм ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

В матеріалах кримінального провадження доданих до клопотання містяться достатні дані, які свідчать про обґрунтоване обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, які відноситься до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк до десяти років, що підтверджується:

- обвинувальним актом у кримінальному провадженні, складеним старшим слідчим СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 та затвердженим прокурором Голованівської окружної прокуратури про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України;

- реєстром матеріалів досудового розслідування в даному кримінальному провадженні;

- копією ухвали слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2025, якою до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, до 13.11.2025; ухвалою було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, а також продовжити вчиняти кримінальні правопорушення;

- копією ухвали Голованівського районного суду Кіровоградської області від 11.11.2025, якою ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме: до 09.01.2026; ухвалою було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України;

- копією ухвали Голованівського районного суду Кіровоградської області від 08.01.2026, якою ОСОБА_12 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а саме: до 08.03.2026; ухвалою було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Копію клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захиснику вручено 02.03.2026, тобто за три години до початку розгляду клопотання судом, однак обвинувачена цього дня відмовилась від отримання копії клопотання.

Суд переконався в тому, що існують обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою через складність кримінального провадження, яка пов`язана з обсягом процесуальних та слідчих дій, які досліджуються в судовому засіданні, наявність відеозаписів, які потребують часу для їх відтворення в судовому засіданні, крім того, в суду є необхідність в допиті свідків та в повторному допиті потерпілої ОСОБА_13 .

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченої, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема рішення ЄСПЛ від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» та від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

За нормами ч. 2 ст. 183 КПК України, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

При вирішенні питання щодо продовження строку тримання під вартою суд враховує, що обвинувачена є повнолітньою людиною, не працює, незадовільно характеризується за місцем проживання, не має інвалідності, має задовільний стан здоров`я, важкі хвороби не має, не заміжня, позбавлена батьківських прав по відношенню до п`яти неповнолітніх дітей, повнолітніх утриманців не має, має зареєстроване місце проживання, однак не проживає за цим місцем, тобто змінює місця проживання; відсутність міцних соціальних зв`язків; обвинувачується у вчиненні двох тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років; раніше двічі судима за вчинення злочинів проти власності, за які відбувала покарання у виді позбавлення волі, після чого, знову вчинила протиправні дії.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про існування ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, так як сама не зізналась в скоєному, відразу після вчинення злочинів, у вчиненні яких обвинувачується, зникла з місця події, проживає не за зареєстрованим місцем проживання; обвинувачена може вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки будучи неодноразово засудженою, маючи непогашені судимості, обвинувачується у вчиненні двох нових кримінальних правопорушень проти власності, які відносяться до тяжких злочинів, що свідчить про небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, а тому в подальшому може продовжувати їх вчиняти.

При цьому суд оцінює суворість можливого покарання обвинуваченій та визнає за реальну небезпеку можливість її ухилення від правосуддя у разі не застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурором не вказується про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який був встановлений попередньою ухвалою про продовження строку тримання під вартою від 08.01.2026, а тому питання про наявність чи відсутність такого ризику судом не розглядається та не береться до уваги в силу диспозитивності, що визначено ст. 26 КПК України.

Доводи обвинуваченої про те, що ризики, які стали підставою для застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підтвердженні жодним доказом, а тому є безпідставними, і спростовуються дослідженими письмовими доказами, з яких встановлено продовження вчинення обвинуваченою протиправних дій, уникнення обвинуваченої від правосуддя, оскільки після вчинення протиправних дій зникла з місця події.

Суд не знайшов підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченої, яке б було достатнім для запобігання наведеним ризикам, оскільки особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченої через тяжкість кримінальних правопорушень у вчиненні яких вона обвинувачується, які відносяться до категорії тяжких злочинів; відсутні особи, які могли б поручитися за виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків і зобов`язань при застосуванні особистої поруки; у обвинуваченої відсутні грошові кошти для внесення застави, осіб які б бажали внести такі кошти не встановлено та стороною захисту не заявлено; обвинувачена не має у власності житлового будинку, не проживає за зареєстрованим місцем проживання, змінює місця проживання, що унеможливлює застосування домашнього арешту.

З цих підстав, суд відмовляє в задоволенні клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу.

Поряд з цим, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе визначити обвинуваченій розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням всіх обставин кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні двох злочинів, якими спричинено майнову шкоду, розмір якої на час розгляду клопотання становить щодо потерпілої ОСОБА_13 1086,67 грн, щодо потерпілої ОСОБА_14 1128,25 грн, для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, достатньою буде застава в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд не знаходить підстав для зменшення розміру застави, про що заявила в судовому засіданні захисник, оскільки майновий стан обвинуваченої не змінився, будь-яких доводів на підтвердження необхідності зменшення розміру застави стороною захисту не наведено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

Відповідно до ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій на 60 днів, тобто з 03 березня 2026 року до 01 травня 2026 року включно.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 205, 315 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити повністю.

Продовжити строк тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000470, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України, відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто з 03 березня 2026 року до 24 години 00 хвилин 01 травня 2026 року включно.

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зменшення розміру застави.

Визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) грн, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самою обвинуваченою так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: №UA5002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, МФО 820172, , призначення платежу: ПІБ особи, яка внесла заставу, ПІБ особи, за яку внесено заставу, Голованівський районний суд Кіровоградської області, забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по кримінальному провадженню №0000470.

Роз`яснити обвинуваченій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченої з-під варти та повідомити письмово прокурора Голованівської окружної прокуратури Кіровоградської області та Голованівський районний суд Кіровоградської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа ДУ "Кропивницький слідчий ізолятор" у разі внесення застави при звільненні обвинуваченої зобов`язана роз`яснити їй обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні яких кримінальних правопорушень обвинувачується обвинувачена, передбачене законом покарання за їх вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченої та її явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до Голованівського районного суду Кіровоградської області за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, а саме з селища Побузьке Голованівського району Кіровоградської області без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24 години 00 хвилин 01 травня 2026 року.

Ухвала діє до 24 години 00 хвилин 01 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченій, її захиснику та працівникам конвою, а також направити на виконання керівнику Голованівського РВП ГУНП України в Кіровоградській області.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Дата та час складення і оголошення повного тексту ухвали: 06 березня 2026 року об 11 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1