Справа № 645/3634/25
Провадження № 1-кс/645/368/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд місті Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001179 від 20.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

12.03.2026 року в судовому засіданні ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 заявили відвід головуючому у справі судді ОСОБА_6 . В обґрунтування заяви зазначено, що 21 жовтня 2025 року на судовому засіданні було заявлено клопотання про винесення окремої ухвали про порушення законодавства потерпілою ОСОБА_7 , виділені матеріалів та направленні до ГУНП в Харківській області для внесення відомостей до ЕРДР. Вказане клопотання було відкладено до прийняття рішення апеляційним судом стосовно підсудності справи. Після повернення справи із Харківського апеляційного суду та продовження розгляду справи суддею ОСОБА_6 не було прийнято рішення стосовно вказаного клопотання та фактично надання часу для уточнення позовної заяви для відмови у клопотанні сторони захисту. Не розглядаючи клопотання про винесення окремої ухвали тривай час свідчить про те, що суддя ОСОБА_6 діє в інтересах потерпілої ОСОБА_7 . Вказане свідчить про не об`єктивність та упередженість судді ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд заяви про відвід за його відсутності

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечувала проти заявленого відводу, просила відмовити в його задоволенні.

Інші учасники до судового засіданні не з`явилися, про день та час розгляду клопотання повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення СМС повідомлень, причини не явки суду не відомі.

Головуючий по справі, суддя Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 , надала заяву, якою просила розгляд заяви про відвід розглядати за її відсутності.

Суддею, з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про відвід за відсутності особи, якій заявлено відвід та інших учасників процесу.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши мотиви заявленого відводу, суд дійшов висновку, що заява задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до приписів, викладених в ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» «кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом».

Особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Згідно ч. 2 ст. 344 КПК України питання про відвід вирішується судом відповідно до вимог ст. ст. 75-81 КПК України.

Відповідно ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч.2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. У ст. 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

При цьому, процесуальний закон не покладає на суддю обов`язок переконувати учасників справи у своїй неупередженості. Суддя (суд) своєю процесуальною та поза процесуальною поведінкою має таку неупередженість та безсторонність транслювати, демонструючи презумпцію неупередженості судді.

За своєю природою сумнів в неупередженості судді є суб`єктивним явищем, виникнення якого цілком залежить від внутрішніх моральних настанов та уявлень судді, від його чесності, справедливості, порядності.

Нормами ч. 5 ст. 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим. Тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі у судовому провадженні. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Посилання обвинуваченого, що головуючий суддя не звертає уваги на заявлені клопотання та не постановляє відповідні ухвали, відхиляє клопотання сторони захисту та обвинуваченого, є предметом дослідження рішення суду апеляційною або касаційною інстанціями.

Незгода з процесуальними рішенням має втілюватися у його апеляційному оскарженні або, якщо рішення окремому оскарженню не підлягає, - у включенні заперечень проти таких рішень до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1ст. 392 КПК України.

Суд звертає увагу, що процесуальні рішення судді, їх зміст та форма, не можуть бути підставою для відводу судді. Незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Суд зазначає, що заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних (зокрема доказів упередженості судді у розгляді справи), які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, які передбачені зазначеними вище нормами КПК України.

Окремо суд вважає необхідним зазначити, що доводи учасника справи щодо необхідності відводу судді, у тому числі з підстав незгоди з його правовою позицією (незгоди з рішенням судді чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання) прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства «nemo iudex in causa sua» (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких даного учасника справи не влаштовує.

По суті, у своїй заяві про відвід судді, сторона захисту вказує на допущені, як на їх думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження, що, у свою чергу, згідно положень статті 409 КПК України може бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції під час перегляду судового рішення суду першої інстанції, а не підставою для відводу судді.

Подана заява фактично зводиться до незгоди обвинуваченого ОСОБА_4 з рішеннями та діями головуючої судді ОСОБА_6 , що відповідно до вимог КПК України не є підставами для відводу судді.

Те, що представник заявника ОСОБА_5 внаслідок суб`єктивних міркувань сумнівається в неупередженості судді, не свідчить про її упередженість та необ`єктивність і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду кримінального провадження.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше, будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Ухвалюючи процесуальне рішення у цій справі суддя виходить із того, що існування інституту відводу в кримінальному судочинстві України є гарантією справедливого, неупередженого та об`єктивного правосуддя. Він складається із комплексу охоронних заходів, пов`язаних з усуненням зацікавлених осіб від досудового розслідування та судового розгляду.

Отже, наведені у заяві обвинуваченого ОСОБА_4 доводи про відвід судді не свідчать про наявність будь - яких обставин, які б викликали сумнів в неупередженості головуючого у справі - судді ОСОБА_6 під час розгляду нею кримінальної справи, заявлений відвід не містить обґрунтованих відомостей та доказів, які б свідчили про наявність таких підстав для відводу, що передбачені зазначеними вище нормами КПК України, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження необ`єктивності судді при розгляді кримінального провадження, а незгода із такими рішеннями реалізується шляхом їх оскарження до суду вищої інстанції.

Будь-яких визначених законом підстав для відводу головуючого по справі судді Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_6 у процесі розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було. Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді відсутні. В зв`язку із чим, заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 107, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1