УХВАЛА

про арешт тимчасово вилученого майна

Справа № 621/554/26

Провадження № 1-кс/621/110/26

13 березня 2026 року м. Зміїв Харківської області

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

про арешт тимчасово вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 14.02.2026, внесеного до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 13.02.2026 до ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що не встановлюваною особою, в приміщенні будинку АДРЕСА_1 скоєна крадіжка його грошових коштів.

14.02.2026 відомості за даним фактом внесено слідчим СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - військовослужбовець Збройних сил України, перебуваючи у відпустці, 11.02.2026 їхав за місцем мешкання до с. Мачебилове Ізюмського району Харківської області. На шляху він вирішив відвідати свою знайому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . При собі ОСОБА_5 , мав грошові кошти, призначені на купівлю житла для своєї матері в розмірі 7900 доларів США, купюрами номіналом по 100. Перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_5 довіряючи ОСОБА_6 , повідомив їй про наявність та призначення вказаних грошових коштів.

13.02.2026 близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 вийшов із будинку до двору на території домоволодіння. Повернувшись черерз декілька хвилин ОСОБА_6 повідомила що їй треба йти, та швидко зібравшись покинула територію домоволодіння. Крім того, остання лишила свого малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Будучі обуреним такою поведінкою останньої, ОСОБА_5 перевірив вміст кишені своєї куртки, яка знаходилась в будинку та в якій зберігались грошові кошти та помітив, що майже половина з них відсутня. Взявши із собою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , вийшов із будинку з метою пошуку ОСОБА_6 , слідуючи вулицею, останні помітили, що вона сіла до авто, яке належить ОСОБА_9 та поїхала з місця. Пройшовши за місцем мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 попросив повернути йому грошові кошти, але останні відмовили.

Оглядом місця події від 13.02.2025 на ділянці вулиці Лісової, поруч із буд. 21 було виявлено ОСОБА_5 разом із малолітнім ОСОБА_8 . Під час огляду було встановлено, що у ОСОБА_5 в кишені куртки містились грошові кошти в розмірі 4600 (чотири тисячи шістсот) доларів США, купюрами номіналом по 100.

Оглядом місця події від 13.02.2026 проведеним поруч із буд. 10 по в`їзду Абрикосовому с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, перед вхідною хвірткою на ґрунтовому покриві виявлено купюру номіналом 100 доларів США

ОСОБА_11 ніч з 13.02.2026 на 14.02.2026 ОСОБА_6 на зв`язок не вийшла у зв`язку із чим малолітнього ОСОБА_8 було передано на тимчасову опіку до служби у справах дітей Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області.

14.02.2026 в ході огляду місця події ОСОБА_6 , перебуваючи поруч із буд. 2 по вул. Шкільній с. Таранівка Чугуївського району Харківської області, добровільно видала для огляду та вилучення грошові кошти в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США купюрами номіналом: 100 доларів США РА40661849B, LBN, MB63088178N, MG17828469B, MB28759732P, ML34695636C, MA51726145A, MJ79479551A, MK56075788C, MB76662333S, MB74656243I, PA40661822B, PA40661839B, PA40661840B, PA40661841B, 40661842B, MS794795552A, які вилучено та поміщено до полімерного експертного пакету PSP230758.

14.02.2026 постановою слідчого СВ ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, виявлені та вилучені 13.02.2026 купюра номіналом 100 доларів США LB48111230A поруч із буд. 10 по в`їзду Абрикосовому с. Таранівка Чугуївського району Харківської області та грошові кошти в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США РА40661849B, LBN, MB63088178N, MG17828469B, MB28759732P, ML34695636C, MA51726145A, MJ79479551A, MK56075788C, MB76662333S, MB74656243I, PA40661822B, PA40661839B, PA40661840B, PA40661841B, 40661842B, MS794795552A поруч із буд. 2 по вул. Шкільній с. Таранівка Чугуївського району Харківської області визнано речовими доказами по матеріалам даного кримінального провадження.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_12 зазначив, що 14.02.2026 близько 11 год. 00 хв. до нього приїхав його знайомий - товариш ОСОБА_13 . Разом із останнім вони поїхали до центру с Таранівка. Дорогою ОСОБА_13 попросив його передати конверт ОСОБА_14 . Перебуваючи в центрі зазначеного села, поруч із магазином "Надія", ОСОБА_13 передав ОСОБА_12 конверт та повідомив номер телефону ОСОБА_15 . Зателефонувавши останній ОСОБА_12 запропонував зустрітися, на що вона погодилась. В подальшому він та ОСОБА_16 зустрілись поруч із магазином "Рома", де останній передав їй вказаний конверт. ОСОБА_12 повідомив, що він не дивився що знаходиться в конверті, але зрозумів, що в ньому містились грошові кошти.

Таким чином, ураховуючи викладене, встановлено, що фактично ОСОБА_6 може бути причетною до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме крадіжка грошових коштів в розмірі 3300 (три тисячі триста) доларів США у ОСОБА_5 . Із них, купюра номіналом 100 доларів США була втрачена нею при виході їз її домоволодіння та в подальшому виявлена та вилучена оглядом місця події від 13.02.2026. Грошові кошти в розмірі 1700 доларів США були вилучені у останньої в ході огляду місця події від 14.02.2026. Фактично на теперішній час не виявлено решту викрадених коштів в розмірі 1500 доларів США.

21.02.2026 за місцем проживання ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області, проведено обшук за результатом якого було виявлено та вилучено мобільний телефон "One Plus 9 Pro 5G Le2121" із sim - карткою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 та ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 .

Під час обшуку, оглядом вказаного телефону було виявлено, що в ньому міститься застосунок «Whats app» в якому міститься листування із абонентом " ОСОБА_17 " з номером оператора НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 . В даному листуванні остання повідомила про те, що вона викрала долари і просить ОСОБА_13 її забрати. Спочатку він відмовляється, але в подальшому повідомляє, що прибув до ділянки місцевості, поруч із смітниками за нею. Дане листування підтверджує відомості про факт вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_6 , а також дату, час вчинення даного злочину. Крім того, встановлено, що ОСОБА_13 , в подальшому, допоміг їй покинути місце події із викраденим грошовими коштами, тим самим посприяв вчиненню даного злочину.

Постановою слідчого від 21.02.2026 виявлений та вилучений мобільний телефон "One Plus 9 Pro 5G Le2121" із sim - карткою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 та ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 визнано речовим доказом по матеріалам кримінального провадження.

Фактичним власником вказаного телефону являється ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Оскільки вище вказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та є речовим доказом по справі, посилаючись на положення статтями 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на вище зазначене майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події, з метою забезпечення збереження речових доказів, та яке може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

26.02.2026 Ухвалою Харківського апеляційного суду подання голови Зміївського районного суду Харківської області про направлення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна до іншого суду залишено без задоволення.

10.03.2026 протоколом автоматизованого визначення слідчого судді для розгляду клопотання визначено суддю ОСОБА_18 .

В судове засідання прокурор, слідчий, власник майна та особа, в якої фактично знаходилося вилучене майно, не з`явились, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках - дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає наступне:

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України, до повноважень слідчого судді - судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. ч. 3-5 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься, зокрема й арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В обґрунтування доводів клопотання слідчим надано копії: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000090 від 14.02.2026 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 статті 185 Кримінального кодексу України, постанови про створення слідчої групи, рапортів ВП №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, протоклу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується), протоколу допиту потерпілого, протоколи огляду місця події, ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 20.02.2026, протокол обшуку, постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання (а.с.1-38)

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог пункту 1 частини 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

За змістом частини 3 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 статті 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У клопотанні слідчий вказав, що метою накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено в ході огляду місця події, є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню. Підставою для арешту майна є наявність достатніх підстав вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, яке може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, в зв`язку з чим належить накласти арешт на тимчасово вилучене під час огляду майно шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись статтями 2, 7, 16, 98, 107, 131, 170-175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно тимчасово вилучене в ході обшуку 21.02.2026 домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , мобільний телефон "One Plus 9 Pro 5G Le2121" із sim - карткою мобільного оператора ТОВ «ВФ Україна» з номером НОМЕР_1 та ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим відділу поліції, на якого покладається обов`язок визначення місця зберігання майна, щодо якого застосовано арешт.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому (дізнавачеві), прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення - з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1