провадження № 11-сс/991/80/26
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 22.12.2025 р. у кримінальному провадженні № 0000766 від 02.09.2020 р. відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, -

в с т а н о в и л а:

07.01.2026 року на розгляд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга адвоката ОСОБА_6 - захисника підозрюваного ОСОБА_8 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.12.2025 р. (т. 4 а.с. 75-91).

Враховуючи, що у вказаній апеляційній скарзі порушувалось питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, ухвалою судді-доповідача від 07.01.2026 р. клопотання захисника призначено до розгляду в судовому засіданні (т. 4 а.с. 93).

Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03.02.2026 р. клопотання захисника ОСОБА_6 задоволено та поновлено йому строк на апеляційне оскарження (т. 4 а.с. 126-127).

1.Короткий зміст оскаржуваної ухвали та апеляційної скарги.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання детектива НАБУ ОСОБА_9 , погоджене з прокурором САП ОСОБА_7 , та обрано ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання. Наголошує, що в оскаржуваній ухвалі наявність обґрунтованої підозри в інкримінованих діях ОСОБА_8 виписано через призму стандарту «достатність підстав», однак положеннями КПК України передбачено стандарт «обґрунтована підозра». Отже, застосування стандарту «достатність підстав» для твердження про наявність обґрунтованої підозри з метою обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недопустимим. Стверджує, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, оскільки інкриміновані останньому дії за ст. 191 КК України не були злочином на момент їх вчинення. В свою чергу, з огляду на відсутність предикатного злочину, передбаченого ст. 191 КК України, ОСОБА_8 не може бути інкриміновано злочин за ст. 209 КК України. Також, зазначив, що запропонована стороною обвинувачення схема, за якою ОСОБА_8 начебто фінансував вчинення злочину, спрямованого на заволодіння майна ДП «Чоразморшлях», є суперечливою за описом подій.

Окремо послався на висновок слідчого судді про те, що оскільки органом досудового розслідування не встановлено місце перебування ОСОБА_8 , а за місцем проживання та місцем реєстрації він відсутній, вручення письмового повідомлення про підозру здійснено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, тобто у відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 135 КПК України. Такий висновок є безпідставним, оскільки сторона обвинувачення, направивши повідомлення про підозру за останнім відомим місцем проживання ОСОБА_8 в Україні, в подальшому оголосила його в міжнародний, а не в національний розшук. Втім, достеменно знаючи, що ОСОБА_8 виїхав за кордон 18.02.2022 року і перебуває за межами України, а також має посвідку на тимчасове проживання в Швейцарії, сторона обвинувачення мала вручити йому повідомлення про підозру у порядку ч. 7 ст. 135 КПК України, тобто виключно в порядку міжнародної правової допомоги.

2.Узагальнений виклад позицій учасників апеляційного провадження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Додатково наголосив на відсутності обґрунтованої підозри та відсутності у ОСОБА_8 статусу підозрюваного, оскільки сторона обвинувачення, будучи обізнаною про те, що він проживає у Швейцарській Конфедерації, формально підійшла до направлення йому повідомлення про підозру. Посилаючись на викладене, наполягав на скасуванні оскаржуваної ухвали.

Прокурор ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та зазначив, що ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного, оскільки йому вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України, зокрема направлено її за всіма відомими стороні обвинувачення адресами його реєстрації та проживання, а також вручено представнику житлово-експлуатаційної установи. ОСОБА_8 напередодні повномасштабного вторгнення РФ покинув територію України саме через наявність даного кримінального провадження. Відтак, він набув відповідного процесуального статусу. Крім того, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість повідомленої підозри та наявність ризиків.

Підозрюваний ОСОБА_8 повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду за останнім відомим місцем реєстрації у м. Києві (т. 4 а.с. 106, 117), тому його неявка не перешкоджає судовому розгляду.

3.Встановлені слідчим суддею обставини та мотиви оскаржуваного рішення.

За змістом клопотання про обрання запобіжного заходу, яке було предметом розгляду слідчого судді, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000766, зокрема за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_10 у період з травня по грудень 2019 року, будучи в.о. начальника ДП «Чоразморшлях», розуміючи, що підприємство готується до приватизації, про що вже були прийняті відповідні рішення Фонду державного майна України та Міністерства інфраструктури України, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, вирішив протиправно обернути на свою користь чуже майно - а саме, майновий комплекс Головної бази технічного обслуговування флоту, розташованої у смт. Олександрівка, м. Чорноморськ, Одеська обл., який є державною власністю і належить ДП «Чоразморшлях» на праві господарського відання. При цьому, знаючи про наявність виконавчого провадження про стягнення з ДП «Чоразморшлях» коштів на користь фізичних і юридичних осіб на загальну суму 37 737 221,10 грн., розуміючи, що відчуження державного майна, належного ДП «Чоразморшлях» на праві господарського відання, без погодження з органом управління та ФДМУ неможливе, розробив злочинний план, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом примусового відчуження майна органами виконавчої служби на користь заздалегідь визначених осіб за заниженою вартістю.

Розуміючи, що реалізувати злочинний план самостійно неможливо, ОСОБА_10 залучив до злочинної діяльності як виконавця ОСОБА_11 , як пособника ОСОБА_12 , яка раніше оцінювала майно ДП «Чоразморшлях», як співорганізатора ОСОБА_8 , який був зацікавлений у незаконному набутті державного майна за заниженою вартістю. Роль ОСОБА_8 у досягненні спільної злочинної мети полягала у забезпеченні фінансування злочину, створенні товариства з обмеженою відповідальністю, до статутного фонду якого буде передано нерухоме майно, придбане ОСОБА_11 на торгах, а саме ТОВ «Чорномор-Бризбуд». Роль ОСОБА_11 полягала у забезпеченні придбання на торгах майнового комплексу за заниженою вартістю шляхом спотворення результатів торгів, не допустивши перемоги у торгах непідконтрольного учасника, реєстрації майна на своє ім`я та його подальшій передачі до статутного капіталу товариства, створеного ОСОБА_8 . У свою чергу, ОСОБА_12 як пособник, будучи директором та оцінювачем ТОВ «Інвестиційно-Консалтингове Бюро «Тріада», видала завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна ДП «Чоразморшлях» із визначенням істотно заниженої вартості - 6 455 494,74 грн., для надання органу, що здійснює виконавче провадження. Натомість, згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 24.11.2021 р., ринкова вартість відповідного об`єкта становить 59 717 000 грн.

Реалізуючи зазначене, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 як організатори злочину, особистими діями та діями залучених до злочину виконавців забезпечили придбання нерухомого майна ДП «Чоразморшлях» за заниженою вартістю на електронних торгах.

Таким чином, за версією органу досудового розслідування, ОСОБА_8 з корисливих мотивів, діючи у співучасті із в. о. начальника ДП «Чоразморшлях» ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , фінансував вчинення, керував підготовкою та заволодінням, а також заволодів виробничим будинком з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, який розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, смт. Олександрівка, вартістю 59 млн. 717 тис. грн. Крім того, ОСОБА_8 своїми діями по забезпеченню передачі до статутного капіталу ТОВ «Чорномор-Бризбуд» виробничого будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, смт. Олександрівка, вул. Судноремонтна, буд. 35, вартістю 59 млн. 717 тис. грн. вчинив дії по легалізації такого майна, здобутого злочинним шляхом.

За результатом дослідження наданих сторонами доказів слідчий суддя погодився з доводами клопотання щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому злочинів за обставин, викладених у клопотанні. При цьому, повідомлення про підозру вручене ОСОБА_8 у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Також, слідчий суддя погодився з доводами клопотання щодо існування ризиків, визначених п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, приховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; незаконно вплинути на свідків у цьому провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважав доведеним оголошення ОСОБА_8 в міжнародний розшук, як обставини, яка обумовлює розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваного.

4. Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За результатом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, належним чином повідомлений про підозру та набув статус підозрюваного у даному провадженні, його оголошено у міжнародний розшук, а також стороною обвинувачення доведено наявність всіх чотирьох ризиків, наведених у клопотанні, що передбачені п. п. 1-3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас, як вже зазначалось вище, процедура, передбачена в ч. 6 ст. 193 КПК України, є випадком, який дозволяє суду розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, однак у такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 193 КПК України, також має правовим наслідком обмеження права на свободу та особисту недоторканність, оскільки, хоча і не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для її затримання і доставки до місця кримінального провадження, чим забезпечується право особи постати перед судом. В свою чергу, на слідчого суддю покладений імперативний обов`язок розглянути це питання протягом 48 годин з часу доставки затриманої особи до місця кримінального провадження.

Натомість, слідчий суддя обрав ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не визначивши подальший обов`язок органу досудового розслідування протягом визначеного часу доставити його до суду для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, чим грубо порушив вимоги КПК України та не забезпечив право ОСОБА_8 постати перед судом, гарантоване ч. 6 ст. 193 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя постановив ухвалу, яка не передбачена положеннями КПК України, допустивши при цьому істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які позбавляють суд апеляційної інстанції можливості самостійно їх усунути, оскільки апеляційна скарга ані прокурором, ані захисником в цій частині не подавалась.

Допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому вказане, на переконання колегії суддів, може бути виправлене лише шляхом скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду слідчим суддею клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу.

За наявності безумовних підстав для скасування оскаржуваної ухвали, немає потреби у наданні детальної оцінки іншим доводам апеляційної скарги захисника.

5.Висновки суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України).

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Оскільки слідчим суддею порушено норми кримінального процесуального закону, що призвело до постановлення судового рішення, не передбаченого законом, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового розгляду клопотання слідчим суддею. При новому розгляді слідчому судді з урахуванням вищенаведених висновків слід ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Керуючись ст. ст. 369-372, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22.12.2025 р. - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4