Справа № 489/1858/26
Провадження № 1-кс/489/1508/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

06 березня 2026 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Інгульського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції) захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.07.2025 за №0003880, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бацмани Роменського району Сумської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, не працевлаштованого, раніше судимого 18.10.2011 Роменським міським судом Сумської області за ч. 4 ст. 152, ст. 69, ч. 3 ст. 153, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, звільненого 27.09.2016 по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального Кодексу України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

05.03.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України тобто у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти утримання його під вартою. Вказував, що від органів досудового розслідування не переховувався, добровільно звернувся до поліції, повідомив, що самовільно залишив військову частину, після чого був доставлений до слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві. Має намір продовжити військову службу.Також повідомив, що у липні 2025 року його доставляли у ВСП для продовження військової служби, проте він утік та переховувався вдома. На теперішній час зрозумів, що переховуватись немає сенсу, а тому вирішив добровільно продовжити військову службу. Пояснив, що військову службу залишив через вимагання коштів командиром підрозділу у якому проходив службу та погрозами застосування фізичного насильства.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, вказуючи на недоведеність ризиків. Зазначив, що виключно тяжкість покарання не може бути підставою вважати доведеним ризик переховування, враховуючи що підозрюваний добровільно звернувся до правоохоронних органів. Також просив, у разі застосування запобіжного заходу, визначити розмір застави.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003880 від 16.07.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України.

За версією органу досудового розслідування, матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , 27.06.2025 самовільно залишив місце служби місце тимчасової дислокації ВЧ НОМЕР_1 , незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця.

05.03.2026 відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, копія якого була вручена йому особисто 05.03.2026.

Щодо обґрунтованості підозри.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а саме: витягом з ЄРДР від 05.03.2026, відповідно до якого внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, актом проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини ОСОБА_5 ; військовим квитком ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 виданого 02.04.2025; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 від 11.12.2025; повідомленням про підозру від 05.03.2026.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині.

Щодо наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, слідчим та прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Врахування тяжкості кримінального правопорушення також має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинене кримінальне правопорушення підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від органу досудового розслідування та суду, та іншим чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з правовою позицією ЄСПЛ, згідно якої небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін.

Зокрема ризик переховування підозрюваного від суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та не передбачає можливості звільнення від відбування покарання. ОСОБА_5 не має тісних соціальних зв`язків, має достатню обізнаність, щоб розуміти суть пред`явленої підозри та покарання за інкриміноване діяння, що може бути достатньою підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

При визначенні вказаного ризику слідчим суддею також враховано, що після самовільного залишення військової частини у червні 2025, у якому підозрюється ОСОБА_5 , його було доставлено до ВЧ НОМЕР_3 для продовження військової служби, проте у липні він знову залишив службу, після чого до березня 2026 року переховувався вдома.

Доведеним слідчий суддя вважає ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Так, ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, судимість за які не погашене через вчинення в подальшому ряду інших кримінальних правопорушень.

Водночас прокурором не доведено наявність ризику впливу на свідків. Так, в клопотанні не вказані конкретні свідки, на яких може вплинути підозрюваний. Матеріали додані до клопотання не містять відомостей, що з часу вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , він намагався вплинути на свідків в даному провадженні.

Також прокурором не обґрунтовано та не доведено наявність ризику перешкоджання ОСОБА_5 кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання судом встановлено, що надані докази доводять обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, тому слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання і наявність підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатен запобігти доведеним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Слідчий суддя враховує дані про ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, який не одружений, не має на утриманні дітей, не працевлаштований, раніше судимий, а тому з урахуванням встановлених обставин, які доводять наявність вказаних вище ризиків, вважає, що для запобігання вказаним ризикам на даний час є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому адекватним запобіжним заходом для підозрюваного буде тримання під вартою.

Крім того, згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Таким чином право визначати чи не визначати розмір застави належить до повноважень слідчого судді, суду.

Розмір застави, у відповідності до ч. 5 ст.182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Вирішуючи питання про визначення застави та її розміру, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу, ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Висновки суду.

Слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити частково та з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, необхідно обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120,00 грн, якого буде достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України.

Даних щодо неможливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я суду не надано.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Строк перебування під вартою ОСОБА_5 обчислювати з дати його затримання 05 березня 2026 року до 03 травня 2026 року включно.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, як альтернативний запобіжний захід для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 грн 00 коп.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, проходження служби;

- не відлучатись із с. Бацмани Роменського району Сумської області без дозволу слідчого, прокурора, суду

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку їх наявності).

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1