ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/659/26 Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.4 ст.185 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком кримінальне провадження № 0001267 від 31 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за дрібне викрадення чужого майна у частині епізодів в період часу з 18 год. 00 хв. 15 червня 2023 року по 07 год. 30 хв. 16 червня 2023 року з крадіжкою автомобільного акумулятора у ОСОБА_8 на суму 1138,26 грн. та у період часу з 19 год. 00 хв. 15 червня 2023 року по 19 год. 00 хв. 18 червня 2023 року з крадіжкою автомобільного акумулятора у ОСОБА_9 на суму 1505,28 грн. - закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію вироку після набрання законної сили направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за наявності в її діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Харківської області м. Ізюм, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 липня 2023 року за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з моменту фактичного затримання та приведення вироку до виконання.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2023 року виконувати самостійно.

Вирішено долю речових доказів та процесуальних витрат.

Як встановив суд, ОСОБА_7 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період часу з 05 год. 30 хв. 29 травня 2023 року по 17 год. 30 хв. 30 травня 2023 року, більш точного часу в ході судового розгляду встановлено не було, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 244, побачив припаркований транспортний засіб марки ВАЗ

210990, днз - НОМЕР_1 , зеленого кольору. Після чого, перебуваючи біля автомобілю у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаними про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про Затвердження Указу Президента України «Про зведення воєнного стану в Україні».

Після чого, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір прямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане проникненням у сховище, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлено предмету, який вході судового розгляду не встановлений, відкрив капот та двері до салону автомобілю марки «ВАЗ 210990», та звідти таємно викрав автомобільний компресор «Торнадо» з кабелем для підключення через прикурювач, чорно-сірого кольору, 12В, потужністю 150 Вт, вартість якого згідно з висновку сперта №21508 від 03 серпня 2023 року складає 450 грн. 00 коп., автомобільний акумулятор «Ista 7 Series», напруга 12V, ємність 60АН, 600А, синього кольору, вартість якого згідно з висновку експерта №21508 від 03 серпня 2023 складає 1 806 грн. 00 коп., електронний блок управляння «Январь 5.1» разом з проводами та роз`ємом до нього, вартість якого згідно з висновку експерта №21508 від 03 серпня 2023 року складає 2 547 грн. 00 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій

розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на

загальну суму 4 803 грн. 00 коп.

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в інше приміщення умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період часу з 18 год. хв. 15 червня 2023 року по 07 год. 30 хв. 16 червня 2023 року, більш точного часу в ході судового розгляду встановлено не було, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Данилевського, 18, побачив припаркований транспортний засіб марки ВАЗ 2101, днз - НОМЕР_2 , зеленого кольору. Після чого, перебуваючи біля автомобілю у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаними про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України

№2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Після чого, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлено предмету, який вході досудового розслідування не встановлений, відкрив капот автомобілю марки «ВАЗ 2101» та звідти таємно викрав автомобільний акумулятор марки «Merculy Classic Plus», напруга 12V, ємність 60АН, 520А, чорного кольору, вартість якого згідно з висновку експерта №21521 від 31 липня 2023 року складає 1 138 грн. 26 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1 138 грн. 26 коп.

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у сховище, в період часу з 19 год. 00 хв. 15 червня 2023 року по 19 год. 00 хв. 18 червня 2023 року, більш точного часу в ході судового розгляду встановлено не було, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Літературна, 6, побачив припаркований транспортний засіб марки ВАЗ 21013, днз - НОМЕР_3 , білого кольору. Після чого, перебуваючи біля автомобілю у ОСОБА_7 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану поширеного на території України, будучи обізнаними про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закон України

№ 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про Затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Після чого, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів, маючи намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь заготовлено предмету, який вході досудового розслідування не встановлений, відкрив капот автомобілю марки «ВАЗ 21013» та звідти таємно викрав автомобільний акумулятор марки «Varta» D24, серія - Blue Dynamic, напруга 12V, 62АН, 480А, темно сіро-синього кольору, вартість якого згідно з висновку експерта №21522 від 31 липня 2023 року

складає 1 505 грн. 28 коп., після чого з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 1505,28 грн.

Своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Виключити посилання на самостійне виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 липня 2023 року, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.4 ст.185 КК України з призначенням останньому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

В інший частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_7 засуджений до покарання у виді штрафу вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року, при цьому дворічний строк давності виконання вказаного вироку суду з дня набрання ним чинності вже сплив. Таким чином, посилання в оскаржуваному вироку на самостійне виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.

У судове засідання Харківського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, оскільки на адресу, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, обвинуваченому засобами поштового зв`язку направлялось відповідне судове повідомлення (арк.153).

Відповідно до ч.4 ст.405 КК України, неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Зі змісту норм чинного кримінально-процесуального закону вбачається, що обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.

У зв`язку з викладеним, враховуючи положення ч.4 ст.405 КПК України, вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого, оскільки в апеляційній скарзі сторони обвинувачення не ставиться питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні за відсутністю обвинуваченого ОСОБА_7 , враховуючи відомості, які містяться в матеріалах провадження, з урахуванням того, що в апеляційній скарзі прокурора не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та вважав необхідним вирок суду змінити, виключивши посилання на самостійне виконання попереднього вироку, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду, відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції сторонами не заперечувались і відносно яких, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, докази не досліджувались, а тому колегія суддів, на підставі ч.2 ст. 394 КПК України та ч.1 ст.404 КПК України, їх не перевіряє.

Діям ОСОБА_7 суд першої інстанції дав вірну правову оцінку та правильно кваліфікував його дії за ч.4 ст.185 КК України, що також не оскаржується учасниками судового провадження та, згідно зі ст.404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Перевіряючи вирок в межах доводів апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 10 лютого 2025 року по справі № 229/207/24 зазначено, що закінчення встановлених у частинах 1, 2 статті 80 КК України строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання, з врахуванням положень частин третьої та четвертої цієї статті.

Згідно статті 90 КК України строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання. До строку погашення судимості зараховується час, протягом якого вирок не було виконано, якщо при цьому давність виконання вироку не переривалася. Якщо вирок не було виконано, судимість погашається по закінченні строків давності виконання вироку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 раніше судимий вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 833 гривні. Дворічний строк давності виконання вказаного вироку суду з дня набрання ним чинності вироку вже сплив.

Перебіг давності виконання вироку з підстав, передбачених ч. 4 ст.80 КК України, не переривався, оскільки кримінальне правопорушення за оскаржуваним вироком ОСОБА_7 вчинив у травні 2023 року, тобто до ухвалення Дзержинським районним судом м.Харкова обвинувального вироку від 26 липня 2023 року.

Більш того, згідно наданої прокурором в судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 18 лютого 2026 року копії квитанції від 15 вересня 2023 року, ОСОБА_7 у повному обсязі сплатив суму штрафу у розмірі 833 гривні, призначеного йому за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Такими, що не мають судимості, визнаються, згідно п.2-1 ч.1 ст.89 КК України, особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

Отже, враховуючи відомості наданої прокурором квитанції, належить вважати, що станом на 15 вересня 2023 року, ОСОБА_7 повністю відбув покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року, та він не має судимості за цим вироком, в силу вимог п.2-1 ч.1 ст.89 КК України.

Таким чином, на момент ухвалення оскаржуваного вироку, обвинувачений ОСОБА_7 повністю відбув покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року, яким його засуджено за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 49 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 833 гривні. Більш того, з моменту вчинення ОСОБА_7 останнього кримінального правопорушення минуло вже два роки, а відомостей про ухилення обвинуваченим від відбування покарання матеріали кримінального провадження не містять.

Разом з цим, суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання помилково прийшов до висновку про самостійне виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.125 КК України, що свідчить про неповноту судового розгляду та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню, та є підставою для зміни вироку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Суд апеляційної інстанції змінює вирок, згідно п.4 ч.1 ст.408 КПК України, в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, згідно п.п.2, 4 ч.1 ст.409 КПК України, є неповнота судового розгляду та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п.2 ч.1 ст.410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню (п.2 ч.1 ст.413 КПК України).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку посилання суду першої інстанції на самостійне виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.125 КК України, оскільки на дату ухвалення оскаржуваного вироку обвинувачений ОСОБА_7 повністю відбув покарання за вироком Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року.

З урахуванням наведеного, вирок суду першої інстанції стосовно ОСОБА_7 підлягає зміні через неповноту судового розгляду та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні задоволенню.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 410, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частини вироку висновки та рішення суду про самостійне виконання вироку Дзержинського районного суду м.Харкова від 26 липня 2023 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 49 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 833 гривні.

В решті вирок Шевченківського районного суду м.Харкова від 20 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: