Справа № 204/3225/26
Провадження № 1-м/204/4/26
УХВАЛА

Іменем України

30 березня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чечелівського районного суду міста Дніпра, клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи, -

встановив:

До Чечелівського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи.

В обґрунтування клопотання зазначено, що Міністерством юстиції України, відповідно до Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року та з урахуванням матеріалів екстрадиційної перевірки, проведеної Дніпропетровською обласною прокуратурою, задоволено запит Міністерства Юстиції Республіки Молдова і прийнято рішення про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання вироку суду міста Белць від 13.04.2016 з урахуванням ухвал Апеляційної палати міста Бельць від 03.08.2016 та 16.02.2023, яким вказану особу визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК Республіки Молдова, та засуджено до 15 років позбавлення волі. Дніпропетровською обласною прокуратурою організовано виконання доручення Міністерства юстиції України № 23462/10609-30-25/12.1.4 про вжиття заходів до застосування екстрадиційного арешту до громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ) та вручення останньому копії рішення про його видачу до Республіки Молдова для виконання вироку суду.Так, судами двох інстанцій Республіки Молдова встановлено, що ОСОБА_10 у період часу з березня 2014 року по травень 2015 року, зловживаючи довірою потерпілих осіб, під приводом отримання позики, та у подальшому її повернення із відсотками в розмірі 10, 20 та 30 % від суми позики, заволодів грошовими коштами потерпілих осіб на загальну суму 12 271 083,00 лей. Злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах), відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) (у редакції на час вчинення злочину), є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Зазначений злочин є особливо тяжким злочином. Відповідно до ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин не закінчилися. За результатами екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 до Республіки Молдова, не встановлено. Запит Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_8 та інші долучені до нього документи оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року. ОСОБА_10 не є громадянином України. Також ОСОБА_10 не має статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні. При цьому, 16.10.2023 Державною міграційною службою України прийнято рішення №179-23 про відмову ОСОБА_11 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі №160/29742/23 задоволено позовну заяву ОСОБА_8 до ДМС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправним та скасовано рішення ДМС України №179-23 від 16.10.2023 про відмову ОСОБА_11 у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язано ДМС України прийняти рішення про визнання ОСОБА_8 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Постановою Третього апеляційного адміністративного від 25.09.2024 задоволено апеляційні скарги Державної міграційної служби України та ГУ ДМС у Дніпропетровській області, скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 .Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.11.2025 касаційну скаргу ОСОБА_8 залишено без задоволення, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 без змін.Наразі, ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 02.03.2026 задоволено апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу Чечелівського районного суду міста Дніпра від 24.12.2025 та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 10.02.2025 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 до Республіки Молдова.У зв`язку з вищевикладеним, Дніпропетровською обласною прокуратурою, відповідно до ст. 587 Кримінального процесуального кодексу України, на виконання доручення Міністерства юстиції України, проводиться додаткова екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі вказаної особи, щодо факту його звернення до органів міграційної служби і оскарження відповідних рішень.Так, ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра про продовження строку застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 та змінено застосований запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту на цілодобовий домашній арешт строком до 30 березня 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 .Так, під час розгляду клопотання слід врахувати тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх характер та суму завданих збитків, а також те, що ОСОБА_10 з метою уникнення кримінальної відповідальності залишив територію країни, якою розшукується. Вік та стан здоров`я ОСОБА_8 є задовільним та такими, що не перешкоджають спробам його втечі. Крім того, у ОСОБА_8 на території України відсутні міцні соціальні зв`язки.Таким чином, наразі існують обґрунтовані ризики його переховування від правоохоронних органів України з метою ухилення від видачі (екстрадиції) до Республіки Молдова. Наразі центральним органом України проводиться додаткова екстрадиційна перевірка обставин, що можуть перешкоджати видачі вказаної особи, щодо факту його звернення до органів міграційної служби і оскарження відповідних рішень.Отже, продовження застосування іншого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт, на даний час є недоцільним. У зв`язку з цим, з метою забезпечення видачі (екстрадиції) ОСОБА_8 до Республіки Молдова та здійснення його фактичної передачі правоохоронним органам цієї держави, до останнього слід продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), прокурор звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання і просив суд його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, посилаючись на письмові заперечення, що продовження домашнього арешту значно ускладнить відвідування ОСОБА_13 органу міграційної служби з метою проведення співбесіди. Порядок розгляду заяв про визнання біженцем, або визнання особою, яка потребує додаткового захисту визначений Законом України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту». Із часу звернення із заявою про визнання біженцем, або визнання особою, яка потребує додаткового захисту, чи визнання особою, яка потребує тимчасового захисту - особа вже перебуває під захистом України, протягом розгляду цієї заяви і навіть під час оскарження відмови в наданні такого статусу. Слід також звернути увагу на те, що ОСОБА_13 тривалий час перебуває на території України, за час перебування ОСОБА_13 на території нашої держави, останній не переховувався від правоохоронних органів чи суду, не вчиняв протиправних діянь. Під час домашнього арешту ОСОБА_14 не порушував приписів, визначених ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30.01.2026 року відносно нього. В розшук Інтерполом ОСОБА_13 не оголошений. Крім того, ОСОБА_13 має міцні соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться дружина та двоє неповнолітніх дітей, що свідчить про те, що останній не має наміру переховуватися від суду, прокуратури та правоохоронних органів. Просила застосувати особисте зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала думку колеги, просила застосувати особисте зобов`язання чи нічний домашній арешт, якщо запобіжний захід є необхідним. Також, суду повідомила, що ОСОБА_6 здійснює волонтерську діяльність, має нагороди.

ОСОБА_13 підтримав дімку захисника і просив застосувати особисте зобов`язання .

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, якими обґрунтовується необхідність продовження запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного.

При вирішенні клопотання суд не досліджує питання про винуватість особи та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

Згідно ч.1 ст. 585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 30.01.2026 року відмовлено у задоволенні клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра про продовження строку застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 та змінено застосований запобіжний захід у вигляді екстрадиційного арешту на цілодобовий домашній арешт строком до 30 березня 2026 року за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні клопотання прокурора, слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що злочин, передбачений ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу Республіки Молдова (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах), відповідає кримінальному правопорушенню, передбаченому ч. 5 ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах) (у редакції на час вчинення злочину), є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі. Зазначений злочин є особливо тяжким злочином. Відповідно до ст. 49 КК України строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вищевказаний злочин не закінчилися. За результатами екстрадиційної перевірки обставин, що перешкоджають видачі ОСОБА_8 до Республіки Молдова, не встановлено. Запит Міністерства юстиції Республіки Молдова про видачу ОСОБА_8 та інші долучені до нього документи оформлені належним чином відповідно до вимог Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року. ОСОБА_10 не є громадянином України. Також ОСОБА_10 не має статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту в Україні. Розуміючи невідворотність покарання за вчинені діяння, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, ОСОБА_6 може переховуватись від правоохоронних органів та суду. При цьому, дані про особу ОСОБА_6 свідчать про наявність у нього визначеного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, родини та малолітніх дітей на утриманні.

Судом також встановлено, що ОСОБА_6 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом з 30.01.2026 року по теперішній час не порушував умов обраного запобіжного заходу, а також звернувся до відповідних органів державної влади із заявою-анкетою від 09.03.2026 року для надання статусу біженця, що певним чином підтверджує його намір не залишати територію України.

Враховуючи викладене, з метою недопущення ухилення від правоохоронних та судових органів запитуючої сторони є необхідність в застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на даний час є доцільним та достатнім для запобігання визначеного ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 179, 194, 195, 585 КПК України, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення видачі особи задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 28 травня 2026 року, з покладенням на останього наступних обов`язків:

- не відлучатися з м. Дніпро без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

- прибувати за викликом до відповідальної особи органу прокуратури та/або суду.

Контроль за виконанням покладених на ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків покласти на прокурора.

Ухвала щодо покладених на ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1