УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

30 березня 2026 рокуСправа № 495/11627/23
Номер провадження 1-кп/495/71/2026

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілих ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою, клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0001038,

встановив:

у провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 286 Кримінального кодексу України.

У вересні 2023 року слідчим суддею відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який у подальшому судом неодноразово продовжено, востаннє - до 25.04.2026.

26.03.2026 прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у межах даного кримінального провадження. Клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років, у зв`язку з чим, враховуючи стадію кримінального провадження, він може переховатися від суду, незаконно вливати на свідків та потерпілих, чим буде перешкоджати встановленню істини у справі, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризики за пунктами 1, 3, 4 частини першої статті 177 КПК України).

30.03.2026 захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт за місцем постійного проживання, або інший альтернативний запобіжний захід, непов`язаний із позбавленням волі; проти клопотання прокурора заперечив.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ), постійне місце роботи, на утриманні неповнолітню дитину та дружину з інвалідністю 3 групи, позитивну репутацію, є учасником бойових дій з бойовими відзнаками, за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий; не має наміру уникати виконання своїх процесуальних обов`язків, переховуватись від суду; ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою; ризик впливу на свідків, потерпілих також вичерпаний, оскільки їх допит уже проведено.

Захисник акцентував увагу та тривалості судового розгляду та перебування обвинуваченого під вартою, що може вказувати на порушення права свободи та особистої недоторканості, презумпції невинуватості. Щодо визначеного альтернативного запобіжного заходу у виді застави зазначив, що її розмір є непомірним для обвинуваченого; просив, з урахуванням матеріального стану обвинуваченого, сімейними обставинами, розмір застави визначити у межах пункту 2 частини п`ятої статті 182 КПК.

У судовому засіданні 30.03.2026 прокурор підтримав клопотання, просив продовжити строк запобіжного заходу на 60 днів, проти клопотання захисника про заміну запобіжного заходу заперечив.

У судовому засіданні 30.03.2026 захисник, обвинувачений проти клопотання прокурора заперечували, просили замінити запобіжний захід на домашній арешт.

У судовому засіданні 30.03.2026 представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 вважав клопотання прокурора підставним та обґрунтованим; альтернативний запобіжний захід заставу вважав недопустимою.

Заслухавши учасників справи, дослідивши необхідні матеріали, суд дійшов такого висновку.

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого (частина перша статті 331 КПК).

Згідно із ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені статтею 178 КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого особу обвинувачено, дані, які її характеризують, чи зменшились раніше визначені ризики, чи не з`явились нові.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, уникнення доведених ризиків. Ризиком є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій особою.

Надаючи оцінку обставинам щодо наявності заявлених ризиків, суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, яке призвело до суспільно-небезпечних наслідків, зокрема до загибелі чотирьох людей, у тому числі малолітньої особи, за що передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років; свою провину не визнає, вважає, що ДТП відбулось із незалежних від нього причин. Також суд враховує працездатний вік обвинуваченого, стан його здоров`я.

Також судом враховано, що стадія судового розгляду у кримінальному провадженні ще триває; судом отримано висновок експертів за результатами проведення комісійної судової психологічної експертизи від 17.07.2025 № 1394/25-61, однак не завершено проведення комісійної судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи «Дослідження деталей транспортних засобів» та комісійної судової інженерно-транспортної (автотехнічної) експертизи по обставинам дорожньо-транспортної пригоди), у зв`язку із направленням справи в експертну установу, процесуальні дії у справі не здійснюються.

Відповідно до листа заступника директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ОСОБА_7 про строки виконання експертизи від 08.12.2025, який надійшов до суду 06.01.2026, враховуючи значний рівень поточного завантаження експертів Інституту, а також складність призначених досліджень, забезпечити виконання експертизи у передбачені п.1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (№53/5) строки не видається можливим (про що суд було повідомлено листом №4131/2370-4-25/52 від 28.02.2025). Експертиза перебуває на виконанні. Незважаючи на високе навантаження та здійснення досліджень у порядку черговості, з урахуванням того, що на виконанні наразі перебувають експертизи, призначені у 20222024 роках, керівництво Інституту вживає всіх можливих заходів для забезпечення завершення вищезазначеної експертизи у максимально стислий термін.

Показання свідків, в повторному допиті яких може виникнути необхідність, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого судового розгляду. Перебуваючи на свободі, обвинувачений, як самостійно так і через інших осіб, може здійснювати незаконний вплив на даних осіб схиляючи їх до зміни показань в рамках даного кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Керуючись наведеним, зважаючи на встановлені обставини, суд знаходить обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризиків, визначених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплив на свідків, експертів та інших учасників даного кримінального провадження).

Однак, доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 177 КПК, як можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (без конкретизації способів такого перешкоджання), суд вважає необґрунтованим.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК, які б вказували на необґрунтованість клопотання прокурора, у судовому засіданні не встановлено.

Оцінюючи достатність таких ризиків для застосування до обвинуваченого найтяжкого виду запобіжного заходу, суд враховує, що судовий розгляд справи ще триває.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в справах «Летельє проти Франції», «І. А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

За вказаних умов, зважаючи наявність ризиків, передбачених частиною першою, третьою статті 177 КПК, на неможливість завершення судового розгляду у даному судовому засіданні, пріоритет суспільних інтересів над інтересами обвинуваченого подальше тримання ОСОБА_4 під вартою є виправданим.

Отже суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та відмову у задоволені клопотання захисника обвинуваченого, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить захист ризиків передбачених КПК України.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті (частина третя статті 183 ЦПК).

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 4) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів (частина четверта статті 183 ЦПК).

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (частини четверта, п`ята статті 185 КПК).

За таких обставин, враховуючи тривалість судового розгляду, пов`язаний із проведенням повторний судових експертиз, неможливістю закінчити судовий розгляд у цьому судовому засіданні, суд вважає, що він має право скористатися своїм диспозитивним правом, зазначеним частиною четвертою статті 183 КПК України, та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК.

Визначаючи розмір застави, суд враховує її розмір, визначений пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК, обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого, обставин, що характеризують особу, обґрунтованість ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, виключність обставин цього кримінального провадження у виді наслідків.

Суд вважає, що застава у розмірі 320 розмірів прожиткового мінімуму, для працездатних осіб (який становить 3 328 грн), тобто 1 064 960 грн, здатна буде забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та буде відповідати матеріальному стану обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 315, 331, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволені клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» на 60 днів - до 28.05.2026 включно.

Визначити відносно ОСОБА_4 , в порядку ч.3 ст.183 КПК України, заставу в розмірі 320 розмірів прожиткового мінімуму, для працездатних осіб (який становить 3 328 грн), що дорівнює 1 064 960 грн (один мільйон шістдесят чотири тисячі дев`ятсот шістдесят грн), яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі 1-кп/495/71/26.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

4) утримуватися від спілкування із, свідками у цьому кримінальному провадженні та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення, окрім суду, прокурорів та своїх захисників у цьому провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності).

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу

Визначити строк дії обов`язків, покладних на обвинуваченого у разі внесення застави, до 28.05.2026 включно.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 01.04.2026.

Суддя ОСОБА_1