Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року Справа № 608/217/26

Номер провадження1-кс/608/60/2026

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , скаржника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові скаргу ОСОБА_5 на постанову від 29 грудня 2025 року т.в.о. начальника СД Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000252 від 30 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2026 року скаржник ОСОБА_5 звернувся до суду з скаргою на постанову від 29 грудня 2025 року т.в.о. начальника СД Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000252 від 30 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

В обґрунтування скарги скаржник зазначав, що прийнята слідчою постанова є незаконною та передчасною, оскільки не було достатньо законних підстав для закриття цього провадження, зокрема, виносячи оскаржувану постанову про закриття даного кримінального провадження дізнавач обґрунтовує її тим, що в діях ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, а містяться ознаки необхідної оборони. Проте такі мотиви закриття є належним чином необґрунтовані та упереджені, тобто без належної оцінки наведених скаржником доказів. Також у справі не було допитано свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які були очевидцями події та бачили, що нападником був саме ОСОБА_7 , не було проведено слідчий експеримент з потерпілим та не надано оцінки висновку судово-медичної експертизи № 127 від 09.12.2025.

Представник скаржника адвокат ОСОБА_4 та скаржник в судовому засіданні скаргу підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з мотивів, викладених в скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду скарги до слідчого судді також не надходило.

Дізнавач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, просив відмовити у задоволенні, оскільки вважає, що досудове розслідування є повним та скарга обґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги з наступних підстав.

Зі змісту постанови від 29 грудня 2025 року т.в.о. начальника СД Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000252 від 30 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, вбачається, що під час проведення досудового розслідування, слідча, проаналізувавши та оцінивши всі отримані під час розслідування докази в їх сукупності, прийшла до висновку, що дане кримінальне провадження підлягає до закриття, оскільки встановлено, що дії ОСОБА_7 відповідають умовам необхідної оборони, передбаченими ст. 36 КК України та не містять ознак складу кримінального правопорушення.

Згідно п. 3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Строк подання скарги на рішення слідчого складає десять днів з моменту прийняття рішення, а якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, а сам процес доказування полягає доказування у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав.

Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛРуїсТоріха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти Україниу п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з вставленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Дослідивши постанову про закриття кримінального провадження, слідча суддя зазначає, що слідчим не вжито всіх заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування кримінального правопорушення.

Також в постанові про закриття кримінального провадження в порушення вимог ст.110 КПК України відсутні висновки та мотиви органу досудового розслідування щодо відсутності складу кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідча суддя доходить висновку про необхідність скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження, так як постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК, -

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_5 на постанову від 29 грудня 2025 року т.в.о. начальника СД Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000252 від 30 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову т.в.о. начальника СД Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження № 0000252 від 30 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та повернути матеріали даного кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя:/підпис/

Згідно з оригіналом

Ухвала набрала законної сили "02" березня2026 року.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/217/26, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Слідча суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "___"_______________2026 року.

Секретар: