Справа № 521/2911/26
Номер провадження:1-кс/521/1519/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м.Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000209 від 05.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000209 від 05.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадження № 0000209, відомості по якому внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань 05.02.2026 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», у невстановлений час та місці, але не пізніше 04.02.2026, виник злочинний умисел направлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Об`єктом свого протиправного посягання ОСОБА_5 визначив транспортний засіб автомобіль марки «Porshe» моделі «Cayenne» червоного кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », розташованого біля будинків № 70, № 72, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, і який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 04.02.2026 приблизно об 23 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись біля автомобіля марки «Porshe» моделі «Cayenne» червоного кольору, з державним номером реєстрації « НОМЕР_2 », розташованого біля будинків № 70, № 72, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом права власності інших осіб, та з метою умисного знищення матеріальних цінностей а саме автомобіля марки «Porshe» моделі «Cayenne», усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, підпалив передню праву частину автомобіля, на яку заздалегідь розлив легкозаймисту речовину, що призвело до займання вказаного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_5 з місця події зник, не ставши очікувати настання бажаних ним наслідків, чим завершив здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважав необхідними, направлених на умисне знищення майна потерпілої ОСОБА_7 , а саме автомобіля марки «Porshe» моделі «Cayenne» червоного кольору, з державним номером реєстрації « НОМЕР_2 », розташованого біля будинків № 70, № 72, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, вчинене шляхом підпалу.

Крім того встановлено, що у невстановлений час та місці, але не пізніше 06 лютого 2026 року, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виник злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу. Об`єктом свого протиправного посягання ОСОБА_5 визначив транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «IONIQ 5» зеленого кольору, з державним номером реєстрації « НОМЕР_3 », розташованого біля будинку № 22, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, який належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 06.02.2026 приблизно об 01 годині 17 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись біля автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «IONIQ 5» зеленого кольору, з державним номером реєстрації « НОМЕР_3 », розташованого біля будинку № 22, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом права власності інших осіб, та з метою умисного знищення матеріальних цінностей а саме автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «IONIQ 5», усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, підпалив передню праву частину автомобіля, на яку заздалегідь розлив легкозаймисту речовину, що призвело до займання вказаного автомобіля.

Після цього, ОСОБА_5 з місця події зник, не ставши очікувати настання бажаних ним наслідків, чим завершив здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважав необхідними, направлених на умисне знищення майна потерпілої ОСОБА_8 , а саме автомобіля марки «HYUNDAI» моделі «IONIQ 5» зеленого кольору, з державним номером реєстрації « НОМЕР_3 », розташованого біля будинку № 22, за адресою: м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, вчинене шляхом підпалу.

26.02.2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме: в умисному пошкодженні чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України підтверджується: протоколами огляду місця події, протоколами допитів свідків, протоколами отримання добровільно наданих предметів, іншими доказами.

Слідчий у клопотанні зазначає, що оскільки маються ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, наполягали на його задоволенні, зазначивши, що більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, який складається з двох епізодів, що може свідчити серед іншого про ризик вчинення нового злочину. Крім того, просили визначити заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатної особи. Одразу після повідомлення про підозру із клопотанням не зверталися унаслідок великого навантаженя.

Підозрюваний в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині визнав, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, оскільки він працює бармєном та йому потрібно заробляти на життя. Також просив врахувати, що має на утриманні неповнолітню дитину 2021 року народження, працює барменом у кафе, перебуває у фактичних шлюбних відносинах.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, зазначивши, що ризики є лише припущенням, підозрюваний добросовісно прибуває на усі виклики слідчого, також до суду, приймає участь у процесуальних діях, надав правдиві свідчення, тому враховуючи особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, просив обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Просив врахувати, що протягом майже місяця до підозрюваного не було застосовано жодного запобіжного заходу та останній мав добросовісну поведінку.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного, думку захисника, дослідивши клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно із ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя наділений лише повноваженнями на перевірку обґрунтованості підозри, яка за своїм змістом до процедури висунення обвинувачення в порядку, передбаченому КПК України, на стадії досудового розслідування є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення, повідомлення про яке складається на певному етапі досудового розслідування, коли є підстави для формулювання підозри (ч. 1 ст. 276 КПК України). Повідомлення про підозру персоніфікує кримінальне провадження, є юридичним фактом, що породжує виникнення кримінальних процесуальних правовідносин, та етапом, з якого починає реалізовуватися кримінальна відповідальність.

Оцінці слідчим суддею також підлягають наявність та/або продовження існування ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК. Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. За таких обставин посилання сторони захисту на відсутність ризиків спростовується наведеним.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно роз`яснень, що містяться в п.3 та п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки. Обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року №14-рп/2003 в справі №1-23/2003, тяжкість злочину законом не визначається, як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а не тільки взяття під варту, і при цьому, за своєю правовою природою запобіжний захід не є кримінальним покаранням.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує ту обставину, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість можливого покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який з дня повідомлення про підозру 26.02.2026 року не переховається від слідчого, прокурора, суду, прибуває на усі виклики до слідчого та суду, не контактує зі свідками у зазначеному кримінальному провадженні, має соціальні зв`язки, постійне місце проживання, неповнолітню дитину на утриманні, працює, що вказує на його належну поведінку, хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, але прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід, як домашній арешт не зможе забезпечити запобіганню ризиків переховування від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень, тому приходить до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати місце проживання у нічний час з 23:00 годин до 06:00 годин для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та із врахуванням необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги та надання підозрюваному можливості працювати і забезпечувати своє життя.

У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 196-197 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23:00 годин до 06:00 годин у межах строку досудового розслідування до 27.04.2026 року включно за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у нічний час з 23:00 годин до 06:00 годин без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності переміщення до укриття під час сигналу тривоги в період воєнного стану в Україні або отримання невідкладної медичної допомоги;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у нічний час та що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію даної ухвали передати для виконання до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Строк дії ухвали до 27.04.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання

Слідчий суддя ОСОБА_1