Справа №295/8468/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення його від відбування покарання та приведення вироку у відповідність до вимог нового закону,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення його від відбування покарання призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року та приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Прокурор частково підтримав клопотання засудженого, оскільки вироком від 29.11.2023 року ОСОБА_4 вчинив два епізода крадіжок майна, а саме: епізодом від 02.07.2023 року сума викраденого майна становить 1480 грн., що підпадає під дію Закону від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, однак епізод від 22.07.2023 року на суму викраденого майна становить 8086,26 грн., що не підпадає під дію Закону та є кримінально караним.

Представник установи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Засуджений в судове засідання не доставлявся, про час та місце розгляду подання повідомлений, надав суду заяву, в якій просив розглянути подання без його участі.

Неприбуття вказаних осіб не є перешкодою для розгляду клопотання відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України.

Дослідивши подання та додані до нього документи, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання, тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України питання, передбачені п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями ч. 6 ст. 3 КК України визначено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 н.м.д.г. до 2 н.м.д.г. є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України застосовано іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 28.02.2025 року скасовано засудженому ОСОБА_4 призначене вироком від 29.11.2023 року призначене покарання із випробуванням та направлено засудженого для відбування покарання призначеного судом.

Згідно вироку від 29.11.2023 року ОСОБА_4 вчинив два епізоди крадіжок: 1) 02.07.2023 року на суму 1480 грн.; 2) 22.07.2023 року на суму 8086 грн. 26 коп.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено в сумі 2684 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП. За таких обставин вчинене засудженим діяння на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючи норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію діянь засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Суд приходить до висновку, що у зв`язку з декриміналізацією крадіжки майна розміром до 2 нмдг, особа, засуджена за таку крадіжку, підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану (епізод від 02.07.2023 року) на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Водночас, за вказаним вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року ОСОБА_4 по епізоду від 22.07.2023 року заподіяв матеріальну шкоду, розмір якої перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, а відтак вчинене ним діяння за вказаним епізодом є кримінально караними.

З урахування цього, суд приводить вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 у відповідність до вимог Закону №3886-IX від 18.07.2024 року.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку у відповідність до вимог нового закону задовольнити частково.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод від 22.07.2023 року на суму 8086 грн. 26 коп.) у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Привести вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від № 3886-IX від 18.07.2024.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 29.11.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом від 02.07.2023 року у зв`язку із усуненням Законом караності діянь.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1