справа № 179/938/26
провадження № 1-кс/179/109/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

представника заявника ОСОБА_5

розглянувши клопотання представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

19 травня 2026 року до Магдалинівського районного суду Дніпропетровській області надійшло представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Адвокат ОСОБА_5 у клопотанні посилається на те, що в рамках даного провадження, 15 січня 2026 року, ухвалою слідчої судді Святошинського районного суду м. Києва (справа № 759/580/26) було накладено арешт яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Iphone 7 Plus IMEI1: НОМЕР_4 .

07.01.2026 слідчим СУ ГУНП в Київській області у рамках вказаного кримінального провадження. на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 19.12.2025 пр. №1-кс/759/8210/25, ун. № 759/30793/25 з метою виявлення та вилучення предметів та документів, які матимуть суттєве значення під час розслідування кримінального провадження, проведено обшук автомобіля Toyota Land Cruiser Prado VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_5 .

У ході проведення обшуку вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, набої, мобільний телефон, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль Toyota Land Cruiser Prado VIN: НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_6 , який поміщено на спеціальнии майданчик тимчасового утримання транспортних засобів. який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курсантська, буд. 11.

08.01.2026 зазначені об`єкти у зв`язку із їх відповідністю ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Захисник вказує також на те, що Станом на сьогодні органом досудового розслідування в матеріалах слідства жодним чином не доведено (окрім обшуку не згадується) участь в інкримінуємому злочині автомобіль марки«Toyota Land Cruiser Prado», VIN НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .

Вказане майно не є доказом вчинення кримінального правопорушення, не містить інформації, яка б мала значення у рамках вказаного кримінального провадження, а тому продовження арешту даного майна на думку його власника є безпідставне й таке, що порушує права останнього вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном.

У свою чергу, згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі наведеного, представник заявника просить скасувати арешт майна, який накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 січня 2026 року в справі №759/580/26 у рамках кримінальному провадженні №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1, ст. 263 КК України, а саме на автомобіль «Toyota LandCruiser Prado», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Iphone7 Plus IMEI1: НОМЕР_4 .

Представник заявника ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, посилаючись на обставини викладені в ньому.

Заявник повністю підтримав позицію адвоката ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що на даний час на даний час є необхідність арешту автомобіля для проведення слідчих дій, а також автомобіль визнано речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_7 підтримав позицію прокурора ОСОБА_3 .

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд вважає, що у задоволенні клопотання про скасування арешту майна необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень частини другої статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Перевіркою матеріалів встановлено, що на цьому етапі кримінального провадження під час досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення зберігання речових доказів та запобігання можливості його використання чи відчуження.

Згідно з ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 січня 2026 року, необхідність накладення арешту була обгрунтована тим, що вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та мобільний телефон можуть бути використані, як речові докази у кримінальному провадженні.

Обгрунтованість вказаного висновку слідчого судді підтверджено рішенням колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, наведеним в ухвалі від 17 березня 2026 року, згідно з яким матеріали судового провадження переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України.

Враховуючи, що автомобіль «Toyota LandCruiser Prado», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на автомобіль «Toyota Land Cruiser Prado», VIN НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки Iphone7 Plus IMEI1: НОМЕР_4 , визнані речовими доказами, слідчий суддя вважає, що потреба в застосуванні заходузабезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на цей час не відпала. За таких обставин, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що не доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба та що арешт накладено необгрунтовано.

Керуючись 170, 174 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання представника заявника - адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000395 від 22.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1