Справа № 203/1799/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання,-

ВСТАНОВИВ:

До Центрального районного суду міста Дніпра надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , в якій останній посилався на те, що в рамках кримінального провадження №0026215 за ст.367 КК України, досудове розслідування у якому проводиться Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ним 17.02.2026 року було подано клопотання про зміну правовою кваліфікації шляхом добавлення ст.382 КК України. Посилаючись на відмову слідчого у задоволенні клопотання, скаржник просив скасувати відповідну постанову слідчого.

В призначене судове засідання скаржник не з`явився. В наданому 17.03.2026 року клопотанні просив розглянути справу за його відсутності, зазначивши про підтримання скарги та просивши її задовольнити.

Слідчий в призначене судове засідання також не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Враховуючи вищезазначене, положення ст.ст.26,28, ч.3 ст.306 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, слідчий суддя визнав за можливе провести її розгляд по суті за відсутності скаржника та слідчого.

Перевіривши викладені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.303 КПК України під час досудового розслідування також може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: 1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; 2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; 3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В поданій скарзі ОСОБА_3 посилався на те, що в рамках кримінального провадження №0026215 за ст.367 КК України, досудове розслідування у якому проводиться Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, він 17.02.2026 року звернувся із клопотанням до слідчого про зміну правовою кваліфікації шляхом добавлення ст.382 КК України.

Посилаючись на відмову слідчого у задоволенні клопотання, скаржник просив скасувати відповідну постанову.

Поряд з цим, ані до скарги, ані під час її розгляду копію відповідної постанови не надав.

З листа слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, від 19.03.2026 року вбачається, що за наслідок розгляду клопотання ОСОБА_3 від 17.02.2026 року, останньому було надано відповідь про те, що у кримінальному провадженні він має статус заявника, права якого визначені ст.60 КПК України, до переліку яких не входить подання клопотань про проведення слідчих та інших процесуальних дій. В зв`язку з цим, підстав для розгляду клопотання в порядку ст.220 КПК України не вбачається.

Слідчий суддя враховує, що до скарги та під час її розгляду ОСОБА_3 , не було надано відомостей, які б свідчили про те, що він набув статус потерпілого у кримінальному провадженні та, що він відноситься до визначеного ч.1 ст.220 КПК України кола осіб, які наділені процесуальним правом на звернення з відповідним клопотанням.

Крім того, відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

А відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В поданій скарзі ОСОБА_3 , було поставлено питання про скасування постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотання від 17.02.2026 року, заявленого в рамках кримінального провадження №0026215.

Проте, як було встановлено під час розгляду скарги, така постанова за наслідками розгляду клопотанням слідчим не виносилась.

Інших питань, на вирішення, в скарзі не ставилось.

В зв`язку з цим, в задоволенні скарги по скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання слід відмовити за відсутності предмету оскарження.

Керуючись ст.ст.3,26,220,303-307,369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 17 лютого 2026 року, заявленого в рамках кримінального провадження №0026215.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1