Справа № 127/4858/26
Провадження №11-сс/801/183/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 у режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року,

якою задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

До слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000741 від 03.07.2025 до ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а також наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризикам переховуванням від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на свідків, продовження протиправної діяльності.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року - задоволено клопотання слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_9 . Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів. Строк тримання під вартою ухвалено рахувати в межах строку досудового розслідування, тобто до 14 квітня 2026 року включно.

Постановляючи судове рішення, слідчий суддя врахував: обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, особу підозрюваного ОСОБА_8 , який міцних соціальних зв`язків не має, відомості про його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, а тому дійшов до висновку, що на даній стадії кримінального провадження клопотання слідчого обґрунтоване та наявні підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту або визначити йому помірний розмір застави.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оголошена ОСОБА_8 підозра є необгрунтованою. Матеріали справи містять посилання на результати таємних оглядів квартири АДРЕСА_2 , однак підозрюваний офіційно проживає за іншою адресою у квартирі АДРЕСА_3 того ж будинку. Докази того, що він мав доступ до квартири АДРЕСА_4 або розпоряджався у ній майном є непрямими та ґрунтуються на припущеннях. Звертає увагу, що із протоколу обшуку від 14.02.2026 квартири АДРЕСА_3 не знайдено електронних вагів, клейкої ізолюючої стрічки та зіп-пакетів за допомогою яких проводилося фасування наркотичних засобів за версією слідства.

Слідчим не доведено необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу, не надано жодного доказу, що підтверджує вказані в клопотанні ризики.

Також вважає, що слідчим суддею не враховано того, що підозрюваний ОСОБА_8 раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, має постійне місце проживання.

Посилається на те, що слідчим суддею всупереч вимогам ч.3 ст.183 КПК України не визначено розмір застави.

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Прокурор ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.2 ст.177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З наданих матеріалів убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчим суддею при розгляді клопотання належним чином перевірялись, при цьому у судовому засіданні заслухані доводи сторони обвинувачення, заперечення сторони захисту, досліджені матеріали клопотання слідчого, надані стороною захисту письмові матеріали, а також з`ясовані всі необхідні обставини, що повинні бути встановлені при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

На виконання вимог ст.178 КПК України слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , відомості про нього в їх сукупності з врахуванням сімейного та матеріального стану, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обставини його вчинення за пред`явленим повідомленням про підозру.

Щодо обґрунтованості оголошеної ОСОБА_8 підозри, то колегія суддів зазначає наступне.

При вирішенні питання щодо встановлення наявності обґрунтованої підозри предметом перевірки слідчого судді є не лише питання дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру, а й питання дотримання стандарту доказування «обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення, зважаючи при цьому на рівень обмеження прав, свобод та інтересів особи внаслідок повідомлення її про підозру та строк здійснення досудового розслідування.

При цьому поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Разом з цим, стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості саме для встановлення вини чи її відсутності у особи у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Колегією суддів установлено, що 03.07.2025 до ЄДРДР внесено відомості про кримінальне провадження № 0000741 за ч. 3 ст. 307 КК України.

17.02.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та затримано на підставі ст. 615 КПК України.

Обґрунтованість оголошеної підозри підтверджується доказами, зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме:

протоколом обшуку від 14.02.2026;

протоколом про обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою негласного виявлення та вилучення зразків для дослідження від 08.09.2025;

протоколом про обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою негласного виявлення та вилучення зразків для дослідження від 15.09.2025;

протоколом про обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою негласного виявлення та вилучення зразків для дослідження від 01.10.2025;

протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 25.09.2025;

висновками експертів від 17.09.2025, 23.09.2025, 30.09.2025, 23.09.2025, 29.10.2025, 28.10.2025;

протоколом огляду від 14.10.2025;

Доводи захисника, які зводяться до того, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно проживає за іншою адресою у квартирі АДРЕСА_5 , тому докази того, що він мав доступ до квартири АДРЕСА_4 або розпоряджався у ній майном є непрямими та ґрунтуються на припущеннях, на переконання колегії суддів, не спростовують висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри.

Так, фактичне проживання у квартирі АДРЕСА_3 не виключає можливості перебування підозрюваного та користування ним майном у квартирі АДРЕСА_4 , зважаючи на те, що у даній квартирі проживає інший підозрюваний.

Із протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 25.09.2025 за місцем проживання ОСОБА_8 вбачається, що підозрювані ОСОБА_8 та ОСОБА_10 здійснювали спільне фасування невідомої речовини рослинного походження, використовуючи електронні ваги, формуючи так звані закладки.

На підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 08.09.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_6 , де в коридорі, у якому знаходилася шафа-гардероб, відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину, масою 0,6618 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,5476 г, а також з аналогічної ємності чорного кольору з-під спортивного харчування речовину рослинного походження масою 0,62 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. У цій же шафі-гардеробі виявлено сумку синього кольору, у якій знаходилися п`ять згортків чорного кольору, обгорнуті прозорою клейкою стрічкою типу скотч, з одного з яких відібрано зразки для експертизи, а саме: кристалічну речовину масою 2,3530 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, масою 1,8551 г, а також з полімерного пакету білого кольору речовину рослинного походження масою 1,47 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом, які ОСОБА_10 та ОСОБА_8 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Також на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 14.09.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_6 , де під час огляду приміщення кухні відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування речовину рослинного походження масою 2,25 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. У ході огляду ванної кімнати відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину масою 18,7728 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 15,3111 г, які ОСОБА_10 та ОСОБА_8 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Надалі на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 26.09.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_6 , де під час огляду приміщення кухні відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування речовину рослинного походження масою 0,95 г, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, канабісом. У ході огляду коридору, у якому знаходилася шафа-гардероб, відібрано зразки для експертизи, а саме: з ємності чорного кольору з-під спортивного харчування кристалічну речовину масою 8,7370 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP, масою 6,8358 г, які ОСОБА_10 та ОСОБА_8 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Крім того, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду 01.10.2025 шляхом таємного проникнення обстежено публічно недоступне місце, а саме: приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_6 , де під час огляду приміщення кухні відібрано зразки для експертизи, а саме: з прозорих зіп-пакетів, що знаходились у коробці з-під взуття кристалічну речовину масою 1,7519 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 1,4059 г, пакунок обгорнутий ізолюючою стрічкою червоного кольору із кристалічною речовиною, масою 0,5050 г, в якій міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,4002 г, а також пакунок, обгорнутий ізолюючою стрічкою зеленого кольору, з кристалічною речовиною масою 1,0255 г, в якій містилася особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, PVP масою 0,8101 г, які ОСОБА_10 та ОСОБА_8 незаконно придбали та зберігали з метою збуту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наразі сукупність непрямих доказів достатня для підтвердження причетності підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення на початковому етапі досудового розслідування.

Та обставина, що відповідно до протоколу обшуку від 14.02.2026 квартири АДРЕСА_3 не знайдено електронних вагів, клейкої ізолюючої стрічки та зіп-пакетів за допомогою яких проводилося фасування наркотичних засобів за версією слідства, не є підставою вважати оголошену підозру необґрунтованою, оскільки наразі досудове розслідування перебуває на початковому етапі.

Наразі слідчим суддею враховано стадію кримінального провадження - досудове розслідування, для якої встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, та які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та пов`язаних з ним заходів забезпечення кримінального провадження, ці критерії не передбачають обов`язку детальної перевірки та аналізу кваліфікації кримінального правопорушення та встановлення вини конкретної особи, позиція сторони захисту та зазначені доводи не спростовують висновку слідчого судді про обґрунтованість повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

За таких умов, усупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до правомірного висновку про наявність у провадженні доказів, які на час розгляду клопотання свідчать про наявність обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Щодо встановлених слідчим суддею ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України , то колегія суддів зауважує наступне.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний, обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Оцінюючи існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд ураховує практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) , відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, а тому в будь-який момент може залишити своє тимчасове місце проживання, усвідомлюючи можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк. Та обставина, що підозрюваний є особою призовного віку, тому виїзд за кордон для нього обмежений не гарантує, що ОСОБА_8 не зможе змінити місце проживання та переховуватися в іншому регіоні України.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_8 при вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення діяв за попередньою змовою з іншими, невстановленими на цей час особами, а тому існують підстави вважати, що без застосування дієвого запобіжного заходу підозрюваний може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз тощо, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, обставини інкримінованого кримінального правопорушення та відсутність офіційного місця роботи вказують, що єдиним джерелом доходу ОСОБА_8 є збут наркотичного засобу канабісу та психотропної речовини PVP.

Це дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити свою протиправну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України.

Отже, доводи захисника про відсутність у даному кримінальному провадженні ризиків не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Апеляційний суд звертає увагу і на те, що вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у цій частині є суперечливими, оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підстав для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, апеляційний суд, не знаходить, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , відомості про його особу, а також установлені слідчим суддею ризики. Наразі більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Посилання адвоката на те, що ОСОБА_8 є особою молодого віку, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, ураховані апеляційним судом, проте такі не свідчать про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а відтак не можуть бути підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Також як убачається із ухвали, слідчий суддя, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.4 ст. 183 КПК України, правильно не визначив альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому і в цій частині доводи апелянта є безпідставними.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду без змін.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4