ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/545/26 Справа № 174/101/26 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ( в режимі відеоокнференції) захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року, якою в кримінальному провадженні № 0000195 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з вищою освітою, не працює, військовозобов`язаний, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307 КК України. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят ) діб до 23 квітня 2026 року за зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладно на підозрюванго ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: не залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, цілодобово; прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що слідчим, прокурором при доведеності обставин, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та водночас про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту. На думку слідчого судді, домашній арешт стане запорукою дотримання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, забезпечить дотримання вимог ст.2 та ч.2 ст.28 КПК України щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.

Доводи апеляційної скарги:

Із вказаним рішенням слідчого судді не погодився прокурор ОСОБА_6 та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі апелянт просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновок слідчого судді про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного є передчасним та необґрунтованим.

Зазначає, що стороною обвинувачення в повному обсязі доведено обґрунтованість підозри по вказаному кримінальному провадженню та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Звертає увагу, що хоча підозрюваний ОСОБА_8 є особою раніше не судимою, але в діях останнього під час досудового розслідування встановлено стійкий злочинний характер, останній не став на шлях виправлення та продовжив зберігати психотропну речовину, що було зафіксовано під час проведення обшуку, свідчить про повторне вчинення останнім кримінального правопорушення та підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наголошує, що судом не взято до уваги, що обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень та вчинення кримінальних правопорушень фактично за місцем йог проживання.

Позиції учасників судового провадження:

В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити з зазначених в ній підстав та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення слідчого судді залишити без змін.

Мотиви суду:

Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 частини 1 вказаної статті.

Підставами застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Хоча зміст поняття «достатні підстави» не має чіткого законодавчого визначення, аналіз кримінального судочинства свідчить про те, що такими підставами є передбачувана небезпека вчинення обвинуваченим протиправних дій, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, та дозволять суду на основі закону та внутрішнього переконання зробити висновок про необхідність обрання запобіжного заходу.

У кримінальному судочинстві поняття ризиків передбачає як тактичні ризики, так і конкретні небажані для кримінального провадження наслідки поведінки підозрюваних та обвинувачених.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 196 КПК в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим СВ ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях: № 0000195, внесеному до ЄРДР 02.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, та № 0000026, внесеному до ЄРДР 29.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

23.02.2026 слідчим у межах кримінального провадження № 0000026 винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 309 КК України на ч. 2 ст. 307 КК України.

Постановою прокурора Вільногірського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_6 від 23.02.2026 вказані кримінальні провадження об`єднані в одне провадження, якому присвоєно номер №0000195.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 у невстановлений дату та час, переслідуючи злочинний умисел спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено у невстановленому місці, невстановленої слідством особи та спосіб, всупереч ст. 14 Закону України « Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» від 08.07.1999 р № 863 ( із змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.0.21995, № 62/95 ВР (із змінами), незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору в невстановленій слідством масі, але не менше 0,1016 г, яка містить метамфетамін психотропну речовину, обіг якої обмежено та почав зберігати у невстановленому слідством місці з метою збуту.

В подальшому, 06.01.2026 о 15.27 год., ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , із корисливих спонукань, з метою власного збагачення, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, за грошові кошти у розмірі 500 грн., що заздалегідь оглянуто співробітниками відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області та передано ОСОБА_10 особі, залученій до конфіденційного співробітництва, який діяв за дорученням і під контролем співробітників вказаного відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, особисті дані якого заздалегідь змінено згідно Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», незаконно збув ОСОБА_10 один сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,1016 г, яка містить метамфетамін психотропну речовину, обіг якої обмежено.

В подальшому, ОСОБА_10 передав співробітникам поліції один сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 0,1016 г, яка містить метамфетамін психотропну речовину, обіг якої обмежено, які було вилучено та поміщено до спеціалізованого пакету № ICR 0076755.

Відповідно висновку експерта № СЕ-19/104-26/654-НЗПРАП від 12.01.2026 за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,1016 г. містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса метамфетаміну в речовині складає 0,0755 г.

Крім того у невстановлену досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин, обіг яких обмежено, у великих розмірах у невстановленому місці, у невстановленої слідством особи та спосіб, незаконно придбав кристалічну речовину білого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину обіг якої обмежено «метамфетамін», у невстановленій під час досудового слідства масі, але не менше 3,845 г.

В подальшому, продовжуючи реалізацію злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, у великих розмірах ОСОБА_8 , переніс та почав зберігати у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка перебуває у його фактичному користуванні, кристалічну речовину білого кольору, що у своєму складі містить психотропну речовину обіг якої обмежено «метамфетамін», загальною масою 3,845 г.

Після чого, ОСОБА_8 , у не встановлений слідством час, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, у великих розмірах, у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , здійснив розфасування психотропної речовини обіг якої обмежено «метамфетамін», загальною масою 3,845 г до сліп-пакетів.

29.01.2026, у період часу з 11:18 год. по 12:22 год, під час проведення обшуку в кв. АДРЕСА_3 , ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_4 вищевказаного будинку, під-час проведення обшуку добровільно вказав працівникам поліції на місце зберігання одного пакету з полімерного матеріалу, всередині якого знаходились сорок один пакетик з полімерного матеріалу з фіксатором, кожен з яких містить кристалічну речовину білого кольору масами 0,0785 г, 0,1014 г, 0,0893 г, 0,1042 г, 0,1083 г, 0,1120 г, 0,0873 г, 0,0939 г, 0,0910 г, 0,0967 г, 0,0918 г, 0,0773 г, 0,0887 г, 0,0824 г, 0,1022 г, 0,1058 г, 0,0885 г, 0,0895 г, 0,0895 г, 0,0881 г, 0,0941 г, 0,1136 г, 0,1095 г, 0,0768 г, 0,0656 г, 0,1000 г, 0,1194 г, 0,0851 г, 0,0967 г, 0,1084 г, 0,0910 г, 0,0955 г, 0,0909 г, 0,0881 г, 0,0919 г, 0,0866 г, 0,0868 г, 0,1082 г, 0,0898 г, 0,0883 г, 0,0923 г загальною масою 3,845 г, який знаходився на підвіконні у приміщенні балкону. Після чого вказані пакети з кристалічною речовиною білого кольору працівниками поліції відділення поліції № 4 Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області були оглянуті та вилучені.

Отже, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному придбані та зберіганні з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, загальною масою 3,0248 г, що є великим розміром, яку розфасував у сорок один пакетик з полімерного матеріалу з фіксатором та зберігав з метою збуту.

В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 не затримувався.

23 лютого 2026 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному проваджені доказами: протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколом огляду особи залученої до конфіденційного співробітництва від 06.01.2026; протоколом огляду та ідентифікації грошових коштів від 06.01.2026; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; висновком експерта № СЕ-19/104-26/654-НЗПРАП від 12.01.2026; протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 ; протоколом обшуку квартири АДРЕСА_3 від 29.01.2026; протоколом огляду прозорого поліетиленового сліп-пакету з кристалічною речовиною білого кольору, який видала особа залучена до конфіденційного співробітництва; висновком експерта № СЕ-19/104-26/3914-НЗПРАП від 05.02.2026 та іншими матеріалами.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу дійшов висновку, що прокурор довів існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

Разом з тим, слідчий суддя вважав недоведеними ризики, передбачені п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України та, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 не може бути безумовною підставою для обрання щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і оскільки слідчий у клопотанні не довів того, що тримання під вартою підозрюваного з урахуванням суспільного інтересу та особливостей кримінального провадження переважує принцип поваги до свободи особистості, а прокурор, під час розгляду клопотання не довів, що інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , з урахуванням особи підозрюваного, дійшов висновку, що для запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України достатнім буде обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Апеляційний суд погоджується з викладеним в ухвалі слідчого судді висновком.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, що сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину не може бути підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…» (справи «Харченко проти України», «Шалімов проти України»).

При цьому, апеляційний суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має вищу освіту та зареєстроване місце проживання по АДРЕСА_1 , де зареєстрований з батьками, на обліку у лікарів психіатра, ЛОРа та офтальмолога не перебуває.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції підозрюваний долучив довідку про офіційне працевлаштування в ТОВ «Скляний Альянс» на посаду налагоджувальника технологічного устаткування служби автоматизованих систем управління виробництвом, що підтверджує його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, належну соціальну адаптацію, сталість життєвих інтересів та відсутність наміру ухилятись від слідства та суду.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що станом на час апеляційного розгляду підозрюваний перебуває під домашнім арештом 1 місяць та стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Суд апеляційної інстанції дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши висновки слідчого судді про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_8 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину і лише обраний слідчим суддею запобіжний захід зможе забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи сторони обвинувачення стосовно обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень та наявності ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який, на думку колегії суддів, є співмірним з існуючими ризиками, особою підозрюваного та тяжкістю правопорушення. Підстав вважати обраний захід занадто м`яким колегія суддів не вбачає.

При цьому, апеляційна скарга не містить та прокурором не наведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням конкретних обставин кримінального правопорушення та особи підозрюваного, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора висновків слідчого судді не спростовують.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд доходить висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23 лютого 2026 року, якою стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: