Справа № 331/1933/26
Провадження № 1-кс/331/656/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК, ч. 2 ст. 110 України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000598, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК, ч. 2 ст. 110 України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000598, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК, ч. 2 ст. 110 України.

Окрім цього слідчий зазначає, що за загальновідомим фактом, всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 №36/103, від 16.12.1970 №2734 (ХХV) від 21.12.1965 №2131 (ХХ), від 14.12.1974 №3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС Російської Федерації на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2026 року №40/2026 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4757-ІХ від 14.01.2026, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, тобто до 04 травня 2026 року.

Відтак, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області внесена до вказаного переліку, та з 24.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Комплексом слідчих-розшукових дій встановлено, що у невстановлені точні досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 23.09.2022 на тимчасово окупованій території Запорізької області було утворено т.зв. дільничну виборчу комісію №288 (мовою оригіналу «участковую избирательную комиссию № 288»), розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Володимирівка, вул. Миру, буд. 77 (вул. Миру, буд. 70).

Надалі, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 23.09.2022, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території

с. Володимирівка Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, де з 24.02.2022, та на час складання письмового повідомлення про підозру, діє окупаційний режим держави-агресора Російської Федерації, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, з метою підтримання та остаточного становлення окупаційної влади Російської федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, прийняла пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади, які брали участь в організації та проведенні незаконного референдуму на території Запорізької області та безпосередньо займалися створенням і формуванням складу дільничних виборчих комісій та добровільно зайняла посаду заступника (мовою оригіналу «заместитель») однієї із місцевих незаконних виборчих комісій - т.зв. дільничної виборчої комісії № 288 (мовою оригіналу «участковой избирательной комиссии № 288»), розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Володимирівка, вул. Миру, буд. 77 (вул. Миру, буд. 70), з метою участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території громади за відповідну оплату.

В подальшому, протягом серпня-вересня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Володимирівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за попередньою змовою з головою місцевого штабу референдуму та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами із числа окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, бажаючи проявити себе перед окупаційною адміністрацією держави-агресора Російської Федерації, всупереч Конституції України та Закону України «Про всеукраїнський референдум», з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, здійснювала активні організаційні заходи направлені на проведення на тимчасово окупованій території с. Володимирівка Мелітопольського району Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації, де, зокрема: розносила агітаційні листівки та газети, проводила розмови про необхідність голосування та робила попередній опитування щодо вибору у голосуванні, облаштувала вказану незаконну виборчу дільницю у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (вул. Миру, буд. 70).

На виконання вказаного незаконного указу окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, а також усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди інтересам держави, в т.ч. зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, громадянка ОСОБА_5 в період 23-27 вересня 2022 року, перебуваючи на території

с. Володимирівка Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла безпосередню участь в проведенні на території с. Володимирівка незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, особисто, будучи заступником комісії (мовою оригіналу «заместителем») однієї із місцевих незаконних виборчих комісій -

т.зв. дільничної виборчої комісії № 288 (мовою оригіналу «участковой избирательной комиссии № 288»), розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Володимирівка, вул. Миру, буд. 77 (вул. Миру, буд. 70), діючи за попередньою змовою із невстановленими під час досудового розслідування особами із числа місцевих мешканців, які приймали участь у проведенні референдуму, а також із числа представників окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, відвідувала місця проживання мешканців вказаного населеного пункту спонукаючи їх до голосування на незаконному референдумі, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування, здійснювала публічну агітацію щодо необхідного включення Запорізької області до складу російської федерації, допомагала встановленню та розповсюдженню окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

При цьому, ОСОБА_5 , будучи «заступником» місцевої незаконної виборчої комісії - т.зв. дільнична виборча комісія №288, будучи обізнаною із положеннями законодавства, яке регламентує порядок проведення референдумів на території України, але, діючи з особистих та корисливих мотивів, не пізніше серпня 2022 року вступила у злочинну змову з головою незаконної виборчої комісії та іншими невстановленими особами із числа представників окупаційної влади, які брали участь в організації та проведенні незаконного референдуму на території Запорізької області та безпосередньо займалися створенням і формуванням складу дільничних виборчих комісій для вчинення умисних дій, спрямованих на виведення з-під юрисдикції України окремих адміністративно-територіальних одиниць Запорізької області.

Так, в період з 23-27 вересня 2022 року, ОСОБА_5 , на виконання завдань, що були поставлені їй головою дільничної виборчої комісії №288 та іншими невстановленими органом досудового розслідування представниками окупаційної влади рф, будучи заступником так званої дільничної виборчої комісії №288 (мовою оригіналу «участковой избирательной комиссии № 288»), розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Володимирівка, вул. Миру, буд. 77 (вул. Миру,

буд. 70), діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, та головою вказаної виборчої комісії, забезпечувала роботу зазначеної вище комісії та приймала безпосередню участь у проведенні незаконного референдуму.

В свою чергу, ОСОБА_5 , виконуючи функції заступника дільничної комісії №288 відвідувала місця проживання мешканців вказаного населеного пункту спонукаючи їх до голосування на незаконному референдумі, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування, здійснювала публічну агітацію щодо необхідного включення Запорізької області до складу російської федерації, допомагала встановленню та розповсюдженню окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації.

Таким чином, громадянка ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, перебуваючи на тимчасово окупованій території с. Володимирівка Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи за попередньою змовою з головою незаконної виборчої комісії та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами із числа окупаційної адміністрації держави-агресора Російської Федерації, як заступник (мовою оригіналу «заместитель») місцевої незаконної виборчої комісії - т.зв. дільнична виборча комісія №288 (мовою оригіналу «участковая избирательная комиссия № 88»), розташованої за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Володимирівка, вул. Миру, буд. 77 (вул. Миру, буд. 70), у період часу з серпня-вересень 2022 року, приймала участь у проведенні незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, тобто вчиняла умисні дії направлені на зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, після виконання всіх злочинних дій, на підставі пропозиції «Про прийняття Запорізької області в російську федерацію на правах нового суб`єкта» №190-п від 28.09.2022 затверджено Федеральний конституційний закон від 04.10.2022 № 7-ФКЗ (мовою оригіналу) «О принятии в Российскую Федерацию Запорожской области и образовании в составе Российской Федерации нового субъекта Запорожской области», яким Запорізьку область прийнято до складу російської федерації на правах суб`єкта російської федерації.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

23.02.2026 слідчим слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури у кримінальному провадженні № 0000050 від 09.01.2023 складено, та відповідно до вимог ст.ст. 111, 135, 276-278 КПК України, 24.02.2026 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб; ч. 2 ст. 110 КК України - умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб.

Слідчий, на обґрунтування поданого клопотання вказує, 24.02.2026 слідчим направлено постанову до Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, та відповідно до доручення від 24.02.2026 № 3-08-2026-000551 для надання безоплатної вторинної правової допомоги особі призначено захисника адвоката ОСОБА_7 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю від 11 лютого 2005 № 513,контактний телефон: , адреса основного/додаткового робочого місця: АДРЕСА_2 ), після виділення матеріалів кримінального провадження в окреме кримінальне провадження доручення залишається № 3-08-2026-000378, відповідно до роз`яснення Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги №005/04.2-08/1804 від 27.08.2025.

Того ж дня, 24.02.2026, на виконання вимог частини 3 статті 111, статті 135, статті 278 КПК України, повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України вручено її захиснику адвокату ОСОБА_7 .

Проте, дотепер ОСОБА_5 не з`явилася за викликом та жодним чином не повідомила про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Зокрема встановлено, що 25.02.2022 Мелітопольський район Запорізької області було захоплено і окуповано представниками збройних формувань Російської Федерації та введено діяльність окупаційної адміністрації держави-агресора. У зв`язку з чим не виявляється за можливе здійснити виїзд до фактичного місця проживання ОСОБА_5 для повідомлення їй про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

На теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності

ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території с. Володимирівка Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області та має наявність сухопутного сполучення з анексованою територією АР Крим та безперешкодного сполучення з раніше окупованою територією Донецької та Луганської областей, має безперешкодну можливість виїхати на територію держави-агресора Російської Федерації, окрім цього, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може виїхати через державний кордон України та переховуватись на території сусідніх держав.

Слідчий зазначає, що 04.03.2026 прокурором матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000050 від 09.01.2023 відносно підозрюваної ОСОБА_5 виділені в окреме кримінальне провадження та внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань під №0000598 від 04.03.2026.

04.03.2026 постановою слідчого підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у державний та міжнародний розшук, проведення якого доручено співробітникам 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Волинській області та скеровано лист до сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Запорізькій області.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду м. Запоріжжя задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_5 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжких злочинів, вчинених в умовах військового стану, підтверджується зібраними з дотриманням вимог КПК України доказами, а саме:

Повідомленням оперативного підрозділу про виявлення кримінального правопорушення;

Допитами в якості свідків із числа місцевих жителів с. Володимирівка Мелітопольського району та прилеглих населених пунктів, котрі надали викривальні покази та вказали, що ОСОБА_5 погодилась на співпрацю з окупаційною владою та приймала активну участь в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території с. Володимирівка Запорізької області, крім того, агітувала за проведення референдуму, ходила з урною по домівкам.

Протоколом огляду відкритої інформації у мережі Інтернет від 31.03.2023, відповідно до якого призначено та організовано проведення незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області про входження Запорізької області до складу держави-агресора Російської Федерації.

Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до яких свідки серед пред`явлених фотознімків впізнали ОСОБА_5 як особу, яка приймала участь в проведенні та організації референдуму.

Проколами огляду інформації, отриманої під час проведення негласних (слідчих) розшукових дій, якими зафіксовано участь ОСОБА_5 у організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території Запорізької області.

Іншими, зібраними відповідно до КПК України, доказами, які долучені до даного клопотання.

Згідно інформації оперативного підрозділу та матеріалів кримінального провадження на даний час підозрювана ОСОБА_5 зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , та забезпечити її явку для участі у слідчих діях не виявляється за можливе.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, санкцією ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачена можливість додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, з урахуванням санкції ч. 2 ст. 18 ч. 5 ст. 111-1 КК України, орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

На обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що під час досудового розслідування встановлено, що у підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (витяги № 469435422, 469435147 від 23.03.2026), наявні об`єкти нерухомого майна, а саме:

- об`єкт нерухомого майна: квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить у розмірі частки 1/1;

- об`єкт нерухомого майна: магазин № НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, що розташований: АДРЕСА_4 , належить у розмірі частки .

Також, виходячи з того, що ОСОБА_5 достовірно відомо про те, що вона має статус підозрюваної особи, у вчинені тяжкого злочину, тому на теперішній час з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території с. Володимирівка Мелітопольського району Запорізької області, а також ОСОБА_5 має сталі зв`язки із представниками окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, наразі в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження, перереєстрації наведеного вище переліку майна ОСОБА_5 , з метою унеможливлення застосування до неї заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації, шляхом встановлення заборони на користування, розпорядження та відчуження вказаним вище майном, орган досудового розслідування вважає за доцільне, здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення про це підозрюваного та сторону захисту, з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У цей час незастосування заборони або обмеження в користуванні, розпорядженні наведеним вище майном підозрюваного може призвести до: їх перереєстрації на інших фізичних або юридичних осіб, а отже неможливості забезпечити їх спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, тобто спричинення істотної шкоди інтересам держави.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», просить провести розгляд клопотання без виклику підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника.

На підставі вищевикладеного слідчий просить суд клопотання про арешт майна, задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: об`єкт нерухомого майна: квартира, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить у розмірі частки 1/1; об`єкт нерухомого майна: магазин №58, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, що розташований: АДРЕСА_4 , належить у розмірі частки , що підтверджується відповідними інформаційними довідками.

У судове засідання слідчий слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явилася, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлялася судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомила, при цьому надала до канцелярії суду заяву, із змісту якої вбачається, що слідчий просить розглянути клопотання про арешт майна без її участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, клопотання підтримує у повному обсязі.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А « 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

З урахуванням вищевикладеного та приймаючи до уваги, що накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 , необхідне, зокрема, з метою запобігання відчуження майна та забезпечення його можливої конфіскації, шляхом встановлення заборони на розпорядження та відчуження вказаним вище майном, та з метою досягнення дієвості кримінального провадження, вважаю необхідним застосувати такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт цього майна, тому на підставі вищезазначеного, підлягає задоволенню у повному обсязі клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування № 0000598, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК, ч. 2 ст. 110 України.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінального провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженню № 0000598, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2026 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК, ч. 2 ст. 110 України, - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- об`єкт нерухомого майна: квартиру, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належить у розмірі частки 1/1;

- об`єкт нерухомого майна: магазин № НОМЕР_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 203, що розташований: АДРЕСА_4 , належить у розмірі частки , що підтверджується відповідними інформаційними довідками.

Роз`яснити, що згідно статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню співробітниками УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1