Справа № 522/5104/21
Провадження по справі № 1-кп/522/958/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Приморського районного суду м. Одеси в залі суду № 106 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003454 від 30.12.2020 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, який має середньо освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку за допомогою власних технічних засобів через ВКЗ),-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003454 від 30.12.2020 року стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України.

Від захисника обвинуваченого до суду надійшло клопотання про звільнення її підзахисного від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285 КПК України.

В обґрунтування клопотання захисник зазначила, про сплинули строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки з моменту вчинення інкримінованих діянь - 02.12.2020 року, п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за даною категорію злочинів закінчився 02.12.2025 року.

ОСОБА_3 не вчиняв жодних умисних дій для переховування від правосуддя, його відсутність була зумовлена об`єктивними обставинами тривалим перебуванням за межами країни, він не був належним чином повідомлений про судові засідання, а отже не усвідомлював виникнення юридичного обов`язку з`явитися до суду в конкретні дати.

Крім того, від захисника до суду надійшло додаткове клопотання, в якому вона зазначила, що згідно з обвинувальним актом, інцидент, що стався 02.12.2020 року, носив характер швидкоплинного локального конфлікту. Дії її підзахисного не спричинили жодного істотного порушення роботи державних чи приватних установ, підприємств, організацій, не призвели до зупинки чи блокування руху громадського транспорту, а також не супроводжувалися пошкодженням чи знищенням чужого майна або інфраструктури міста. Отже абстрактним інтересам суспільства не було завдано невідворотної або непоправної шкоди, яку неможливо було б усунути. Крім того, захисник зазначила, що вся фактична шкода від інкримінованих ОСОБА_3 дій була акумульована виключно в особі потерпілого ОСОБА_5 , громадський порядок у даному випадку виступав лише фоном, на якому розгорнувся міжособистісний конфлікт. Оскільки єдиним реальним носієм завданої шкоди потерпілий ОСОБА_5 , який надав нотаріально посвідчену заяву від 04.08.2025, в якій зазначено, що між ним і ОСОБА_3 досягнуто абсолютного та беззаперечного примирення, саме його волевиявлення має ключове значення, для визначення того, чи була ця шкода усунута.

Обвинувачений підтримав подане захисником клопотання. Вказав, що йому не було відомо про судові засідання, оскільки його не було повідомлено.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки обвинувачений тривалий час ухилявся від суду, у зв`язку із чим його було оголошено у розшук. Строк притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений ст. 49 КК України, не сплинув, оскільки строки перебування особи у розшуку не враховуються до загального строку.

Потерпілий не заперечував проти клопотання захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року (справа №127/26665/16-к; провадження № 51-1066км20), положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Тобто, встановивши обставини, що дають підстави для закриття провадження, суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.

Наведені норми закону вказують на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, установивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд провадження судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 КПК України).

Згідно ст. 44 КК України особа, яка вчинила правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення містить ст. 285 КПК України, відповідно до якої особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною п. 3 ч. 1 статті 49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 та ч. 2 ст. 286 КК України, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення кримінального правопорушеннята, та в редакції, яка діє на даний час) відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Однак, згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 18.04.2023 року та 25.05.2023 року було застосовано приводи до обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку з його неявкою в судові засідання, які виконано не було.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.07.2023 року, обвинуваченого ОСОБА_3 було оголошено у розшук та 26.12.2023 року відносно нього заведено оперативно-розшукову справу, що свідчить про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.

22.12.2025 року відновлено провадження, у зв`язку із явкою до суду обвинуваченого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції

Захисник в своєму клопотанні зазначила, що обвинувачений не з`являвся в судові засідання, оскільки він перебував за межами країни. Вказані дії можуть свідчити про наявність активних дій з боку обвинуваченого, щодо ухилення від правосуддя, оскільки ним було змінено місце проживання, оскільки про зміну місця проживання в порушення свого обов`язку, визначеного ст. 42 КПК України, обвинувачений суд не повідомляв.

Крім того, слід зазначити, що ухиленням є активні дії обвинуваченого, з метою уникнення правосуддя.

Як вбачається з матеріалів провадження, періодично від обвинуваченого надходили клопотання про відкладення судового засідання, що свідчить про те, що обвинувачений знав, що відносно нього продовжується суждовийц розгляду кримінального провадження, проте без поважних причин останній до суду не з`являвся, у зв`язку із чим обвинуваченого було оголошено у розшук.

Отже, обвинуваченому достовірно було відомо про те, що кримінальне провадження відносно нього перебуває на розгляді в суді, однак він систематично ігнорував судові повістки про виклик до суду, що свідчить про свідоме затягування ним судового розгляду шляхом ухилення від правосуддя.

Так, у своєму рішенні від 18.02.2025 року (справа №7128174/23), Перша судова палата Касаційного кримінального суду зазначила, що положення ч. 1-3 ст. 49 КК, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. ст. 47, 48 КК, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Оскільки перебіг строків давності зупиняється з моменту, коли особа почала ухилятися від суду, і до моменту її з`явлення із зізнанням або затримання, наразі у суду відсутні підстави для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку ст. 49 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, в порядку ст. 49 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0003454 від 30.12.2020 року, стосовно ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_7