ПОДІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
Справа № 553/3400/24
Провадження № 1-кп/553/331/2026
У Х В А Л А

Іменем України

05.03.2026м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

законного представника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000356 від 20.06.2024 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за клопотанням про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000356 від 20.06.2024 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисник особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення додаткової судово-психіатричної експертизи. Клопотання обґрунтовував тим, що в межах вказаного кримінального провадження 25.09.2024 року було проведено судово-психіатричну експертизу, (висновок № 512 від 25.09.2024 року). Відповідно до висновку експерта ОСОБА_4 на даний час виявляє ознаки вродженого недоумства у вигляді легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки, які позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, що відноситься до інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння, не страждав будь-яким хронічним психічним захворюванням і не перебував в ставні тимчасового розладу психічної діяльності, а виявляв ознаки вродженого недоумства рівня легкої розумової відсталості зі значними порушеннями поведінки. Ступінь недоумства у поєднанні з емоційно-вольовими розладами у ОСОБА_4 є такими, що можуть позбавляти його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними у вказаний період часу. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 триває, з врахуванням досудового розслідування, вже майже два роки. Після проведення судово-психіатричної експертизи минуло 17 місяців, протягом яких ОСОБА_4 без виключень вчасно з`являвся за викликом в суд, брав участь в судових засіданнях, не вчиняв нових правопорушень, має своєрідно влаштований побут та хоч і специфічні, але сталі соціальні зв`язки. У зв`язку із вказаними обставинами, зразковою поведінкою, на даний час необхідність в ізоляції ОСОБА_4 від суспільства (через примусові заходи медичного характеру, пов`язані з госпіталізацією), на думку сторони захисту, відпала. У зв`язку з чим, на думку сторони захисту, в цілях судового розгляду, є проведення додаткової судово-психіатричної експертизи.

Особа стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 думку захисника підтримав.

Прокурор та законний представник вказали, що не заперечують проти задоволення клопотання.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

За змістом ч. 2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

За змістом ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

За змістом ч. 4 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Отже, предметом судово-психіатричної експертизи є, зокрема, визначення, в тому числі, яким чином буде надаватись психіатрична допомога особі, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння.

Вирішуючи вказане питання експерти зазначили: «Враховуючи значну соціальну дезадаптацію, відсутність постійного місця проживання, наявність сформованих антисоціальних стереотипів поведінки, вираженість емоційно-вольових порушень- підекспертний потребує застосування примусових заходів медичного характеру, пов`язаних з госпіталізацією».

Будучи допитаним в судовому засіданні експерт ОСОБА_7 , який приймав участь у проведенні експертизи, не виключив можливості застосування примусових заходів у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, за умови проведення додаткової експертизи, з урахуванням аналізу поведінки ОСОБА_4 в період більш, ніж 17 місяців, після проведення попередньої експертизи.

Питання щодо застосування примусових заходів у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, не обговорювалось при проведенні судово-психіатричної експертизи.

За змістом ч. 4 ст. 503 КПК України примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи з наведеного, суд має оцінити висновок судово-психіатричної експертизи та визначити, зокрема, чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Питання необхідності застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру стороною захисту не оспорюється.

Проте обставини, встановлені під час судового розгляду, які наведені вище, позбавляють суд прийняти об`єктивне рішення щодо виду примусових заходів медичного характеру, які мають бути застосовані до ОСОБА_4 .

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ч. 1 ст. 243 КПК України передбачено, що експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 332 КПК України після постановлення судом ухвали про доручення проведення експертизи судовий розгляд продовжується, крім випадків, якщо таке продовження неможливе до отримання висновку експерта.

Керуючись ст. ст. 242-243, 332 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 задовольнити.

Призначити у справі додаткову судово-психіатричну експертизу.

На вирішення експертів поставити наступне питання: чи можливе застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку?

Проведення експертизи доручити експертам Полтавської Філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Полтава, вул. Медична, буд. 1).

У розпорядження експертів надати матеріали за клопотанням про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000356 від 20.06.2024 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа № 553/3400/24, провадження № 1-кп/553/331/2026).

Зупинити судовий розгляд справи за клопотанням про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0000356 від 20.06.2024 року за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, на час проведення експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1