Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2784/26
Провадження №: 1-кп/332/413/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2026 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя Запорізької області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов вказаний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам діючого законодавства, підстав для його повернення немає, справа підсудна Заводському районному суду м.Запоріжжя.

Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки на сьогоднійшній день не перестали існувати ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти призначення до розгляду обвинувального акту, оскільки, на його думку, справа підсудна Заводському районному суду м.Запоріжжя. Проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисник заперечував, оскільки, на думку захисника прокурором не доведені відповідні ризики та підстави для задоволення клопотання, вважала за можливе обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків та міркувань.

Щодо підсудності та можливості призначення справи до розгляду.

Згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується обвинуваченому, мало місце на території, яка згідно наявної дислокації перебуває у сфері територіальної юрисдикції Заводського районного суду м.Запоріжжя.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено. Тому вказане кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду, та розглядати справу одноособово.

Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність обставни, передбачених ст.178 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.26р. гр-ну ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під варто на строк до 07.05.26р., з можливістю внесення застави у розмірі 96 270 гривень, за наявності певних мотивів та ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наразі доведені прокурором, а саме ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Серед іншого, судом не встановлено відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, тому суд дійшов висновку про доцільність з метою запобігання визначеним п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Отже, судом встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання обвинуваченого під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції».

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого та обмеження його прав, не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод».

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи обставини справи, суспільну небезпечність кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , а також ризик того, що тяжкість інкриміновного кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років позбавлення волі, розуміння невідворотності покарання, що надасть спробу обвинуваченому переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у свідків бажання відмовитись від наданих свідчень, та імовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає, за необхідне продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з можливістю внесення застави, тому підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відсутні.

Керуючись ст.ст314-316, 176-178, 183 КПК України,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України -прийняти до провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Заводського районного суду м.Запоріжжя за адресою м.Запоріжжя, вул.Л.Чайкіної, 65 на 13 травня 2026р. на 14-00 годину.

Справу розглядати одноособово.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Проджовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вДУ «Запорізький слідчий ізолятор» на строк по 04 липня 2026 року включно, з можливістю внесення застави в порядку і на умовах, втзначених ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 10.03.26р.

Копію ухвали направити до Запорізького СІЗО.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особами, які перебувають під вартою протягом п`яти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1