Справа № 496/7600/25
Провадження № 1-кс/496/260/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілої звернулася до суду з до суду з вказаним вище клопотанням, в якому просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , право власності на яке зареєстроване за останньою, а саме на: 1/2 квартири, загальною площею 67,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01); 1/2 машиномісця №44, загальною площею 14 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101); 1/2 транспортного засобу марки: TOYOTA модель: HIGHLANDER, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Свої вимоги мотивує тим, що 06.11.2025 р. у вечірній час доби ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в ресторані «Арт Шат», який розташований за адресою: м. Одеса, провулок Ванний, буд.3А, де відбувалось святкування дня народження дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , організатором якого і був останній. Крім того, на зазначеному заході також були присутні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Під час святкування між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , на фоні раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, який через деякий час поступово припинився. Надалі, близько о 22:00 годин, після завершення святкування зазначений вище конфлікт продовжився, також до нього приєднався ОСОБА_7 та зазначений конфлікт поступово переріс в бійку. По завершенню конфлікту ОСОБА_7 зажадав помсти ОСОБА_9 , так як вважав конфлікт не вичерпаним. Надалі, ОСОБА_7 з метою вирішення конфлікту неодноразово телефонував ОСОБА_9 та повідомляв, що їм необхідно зустрітися та вирішити вказане питання, а також повідомив, що 12.11.2025 р. він буде в районі ЖМ «7-ме Небо», що знаходиться в с. Авангард, Одеського району Одеської області та знайде ОСОБА_9 , однак останній відмовився від зустрічей. Далі, для реалізації своєї помсти, а саме умисного заподіяння смерті ОСОБА_9 , 12.11.2025 р. близько о 19 годині 52 хвилині, ОСОБА_5 перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_7 , на автомобілі марки «Toyota Camry», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 прибули за адресою: Одеська область, Одеський район, селище Авангард, вул. Торгова біля будинку №7. Залишивши вказаний вище автомобіль ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , пішки направились до узбіччя 7-го кілометру Овідіопольської дороги в селищі Авангард, Одеського району, Одеської області, навпроти ТЦ «Епіцентр», де почали очікувати ОСОБА_9 . Приблизно о 20 год. 30 хв., 12.11.2025 до автомобіля марки «MAN», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який був припаркований на узбіччі вищевказаної дороги, прибув ОСОБА_9 , який збирався їхати в рейс. Підійшовши до автомобіля в якому перебував потерпілий ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 , діючи з єдиним злочинним умислом направленим на умисне вбивство потерпілого, протиправно, витягнули останнього з кабіни водія та почали наносити йому безліч тілесних ушкоджень, невстановленим в ході досудового розслідування знаряддям та способом по всій поверхні тулуба та кінцівок, спричинивши останньому травми у вигляді ушкодження лобної ділянки зліва, рани зовнішнього кута лівої надбрівної дуги, синця лівої вушної раковини, безліч синців та саден лівої верхньої кінцівки та правої верхньої кінцівки, задньої поверхні грудної клітини в поперекових ділянках, рани на тильній поверхні правої верхньої кінцівки, безліч крововиливів в сідничних областях на задніх поверхнях обох стегон, саден в проекції лівого та правого колінних суглобів, по одній рані лівої та правої гомілки, внаслідок чого останній загинув від отриманого травматичного шоку. Після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку.

В судове засідання потерпіла та її представник не з`явилися, але надали до суду заяву, в якій просили провести розгляд справи без участі представника потерпілої та потерпілої. Їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України.

Прокурор надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд клопотання про накладення арешту без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити, з метою забезпечення цивільного позову заявленого в рамках кримінального провадження.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Частиною 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/ або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

На підставі ч. 1, 2 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Статтею 23 ЦК України установлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї та близьких родичів.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як вбачається з роз`яснень, які містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами та доповненнями), встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб. Тому суди повинні забезпечити своєчасне, у повній відповідності із законом, вирішення справ, пов`язаних з відшкодуванням такої шкоди.

На підставі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскаті майна як виду покарання або заходу кримінально-правового Характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу): розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до частини 1 статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Дослідивши матеріали клопотання потерпілої, додані до нього докази та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність правових підстав для накладення арешту на майно підозрюваного. Відповідно до положень ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення цивільного позову. З огляду на те, що потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також враховуючи необхідність запобігання можливому відчуженню, приховуванню чи розпорядженню майном підозрюваним, слідчий суддя вважає такий захід забезпечення кримінального провадження співмірним та таким, що відповідає завданню кримінального провадження. За наведених обставин клопотання потерпілої підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , в інтересах потерпілої ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , право власності на яке зареєстроване за останньою, а саме на:

- 1/2 квартири, загальною площею 67,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01);

- 1/2 машиномісця №44, загальною площею 14 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- 1/2 транспортного засобу марки: TOYOTA модель: HIGHLANDER, 2012 року випуску, колір сірий, номер кузова: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований за ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 10.03.2026 року, з урахуванням розрахунку ДСА України щодо необхідної кількості суддів для здійснення ефективного правосуддя, яка суттєво перевищує кількість суддів визначену рішенням ВРП від 24 серпня 2023 р. 852/0/15/ - 23, чисельність суддів Біляївського районного суду, з урахуванням рівня навантаження, має складати 47 осіб (штатна кількість 11 суддів, але фактична кількість суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ на теперішній час 6 суддів (без урахування суддів, які на лікарняному, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження, тому з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку складання повного тексту ухвали суду.