Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

26.02.2026 м. Ужгород -

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 , та апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2026 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, у кримінальному провадженні №0000026 від 19.01.2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2026 року, відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 28.03.2026 року включно.

На ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу; не відлучатися з місця свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися із потерпілою та свідками, у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну до органів ДМС України в Закарпатській області.

З матеріалів судового провадження слідує, що 29 січня 2026 року до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУНП в Закарпатській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_8 погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено про те, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст. 272 КК України.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на посаді заступника директора товариства з обмеженою відповідальністю «Драгобрат», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., смт. Ясіня, полонина Драгобрат, буд. 1.

Згідно наказу №65/2 ТОВ Драгобрат від 03 червня 2013 р. «Про призначення відповідальних осіб», відповідальною особою за охорону праці на підприємстві призначено заступника директора по матеріально-технічному забезпеченню ОСОБА_6 . Також відповідальність за організацію робіт з охорони праці в ТОВ «Драгобрат» в цілому, здійснення контролю за виконанням заходів щодо забезпечення безпечних умов праці, проведення вступного інструктажу з охорони праці для новоприйнятих працівників покладена на ОСОБА_6 .

Згідно наказу №65 ТОВ Драгобрат від 03 червня 2013 р. «Про впровадження системи управління охороною праці в ТОВ «Драгобрат», «Положення про систему управління охорони праці», управління охороною праці було покладено в цілому по ТОВ «ДРАГОБРАТ» на директора, а у підрозділах на головних спеціалістів. Згідно даного наказу організаційно-методичну роботу по управлінню охороною праці, підготовку рішень і контроль за їх виконанням була покладена на службу охорони праці (відповідального за охорону праці ОСОБА_6 ).

Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 14:10 год. ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 мешк. АДРЕСА_2 перебуваючи на території гірськолижного курорту ТОВ «Драгобрат», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., смт. Ясіня, полонина Драгобрат, буд. 1, пересуваючись на лижах за допомогою витягу буксирному канатному ВЛ1000 за координатами 48.246318, 24.237716 та піднявшись близько 350 метрів вгору, не втрималась за канат та почала сковзати до низу, набравши велику швидкість де біля початку підйому вдарилась головою об металеве огородження, яке в той момент не було обладнане захисними матами та внаслідок отриманих тілесних ушкоджень померла на місці.

У відповідності до висновку судово-медичної експертизи №8 від 05.03.2025, смерть громадянки ОСОБА_9 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому потиличної кістки з переходом в основу черепа, забою головного мозку, субарахноїдального крововиливу, що ускладнилось набряком та ущемленням речовини головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті.

Виявлені ушкодження у ОСОБА_9 могли виникнути при обставинах, які мали місце ІНФОРМАЦІЯ_3. При судово-токсикологічному дослідженні в крові від трупа громадянки ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,76% що відноситься до легкого сп`яніння.

Згідно висновку призначеної експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності від 12.12.2025 обов`язок з забезпечення виконання правил охорони праці та безпеки життєдіяльності при експлуатації витягу буксирного канатного на території ТОВ «Драгобрат», в урочищі «Драгобрат» у смт. Ясіня, Рахівського району Закарпатської області, на момент настання нещасного випадку ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був покладений на відповідального за охорону праці, заступника директора ТОВ «Драгобрат» ОСОБА_6 та директора ТОВ «Драгобрат» ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_6 будучи відповідальним за охорону праці на ТОВ «Драгобрат», по функціонуванню витягу буксирного канатного, що відноситься до робіт з підвищеною небезпекою, ігноруючи вимоги охорони праці та техніки безпеки, неналежно виконуючи свої обов`язки, внаслідок несумлінного до них ставлення, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, проявив бездіяльність, що виявилася у невиконанні ОСОБА_6 вимог нормативних актів з питань охорони праці та безпеки життєдіяльності, а саме: не виконав пункт 1 розділу ІІ посадової інструкції заступника директора ТОВ «Драгобрат», що виразилось у відсутності контролю за додержанням законодавства з охорони праці. ОСОБА_6 порушив пункти 8.1, 9.3 наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України №1281 від 07.12.2011 «Про затвердження Правил безпеки з улаштування, безпечної експлуатації та утримання гірськолижних трас», що полягає у відсутності аварійно-рятувальної служби (лижного патруля), на ТОВ «Драгобрат», яка мала здійснювати контроль за додержанням норм поведінки відвідувачів та слідкувати за відповідністю території та захисного обладнання. Також, ОСОБА_6 порушив пункти 7.1.3., 7.2.5. наказу Міністерства надзвичайних ситуацій України №1281 від 07.12.2011 «Про затвердження Правил безпеки з улаштування, безпечної експлуатації та утримання гірськолижних трас», у частині відсутності захисних матів на металевій огорожі та експлуатуванні гірськолижної траси при відсутності захисних матів на огорожі.

Крім того, ОСОБА_6 порушив пункт 8 розділу ІІ посадової інструкції заступника директора, відповідно до якого він мав провести вступний і первинний інструктажі з питань охорони праці ОСОБА_11 . Невиконання даного пункту порушує вимоги пунктів 3.16, 6.3, 6.4. наказу №15 Державного комітету України з нагляду за охороною праці «Про затвердження Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань запитань охорони праці та Переліку робіт з підвищеною небезпекою», ОСОБА_6 не провів інструктажі з охорони праці, що вказує на невиконання норм статті 18 Закону Украйни «Про охорону праці», не зупинив роботу дільниці попри наявність порушень, що становили загрозу життю, чим порушив статтю 15 Закону України «Про охорону праці».

Внаслідок допущених порушень заступником директора ТОВ «Драгобрат» ОСОБА_6 нормативно-правових актів з охорони праці, ІНФОРМАЦІЯ_3 на території гірськолижного курорту ТОВ «Драгобрат», що знаходиться за адресою: Закарпатська обл., Рахівський р-н., смт. Ясіня, полонина Драгобрат, буд. 1 стався нещасний випадок зі смертельним наслідком, в результаті якого загинула ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, а саме у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є - порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_3 проведеного в св ур. Дагобрат, смт. Ясіня, Рахівського р-ну;

- протоколом огляду місця події від 01.02.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 27.01.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.01.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 04.02.2025;

- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 04.02.2025;

- висновком судово-медичної експертизи №8 від 05.03.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 04.03.2025 року ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 04.03.2025 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.03.2025 року;

- висновком експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності № СЕ-19/107-25/9012-БЖ від 12.12.2025 року;

- іншими матеріалами та доказами, що у своїй сукупності підтверджують обґрунтованість підозри.

В клопотанні слідчий зазначив, що враховуючи вищевикладене, а також тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою констатовано, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 272 КК України), а також зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (до 8 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України. Крім того, підозрюваний будучи на волі може незаконно впливати на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, вирішуючи питання про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя врахував, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР минуло більше одного року, до моменту звернення з даним клопотанням ОСОБА_6 не вчиняв таких дій, доказів зворотного надано не було, а тому наявність вказаного ризику не доведена та не обґрунтована, ні матеріалами клопотання, ні під час судового засідання. Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, місцевий суд також врахував наявність ризиків, передбачених пунктами ч. 1 ст. 177 КПК, тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме: наявність постійного місця проживання, роботи, відсутність судимостей та прийшов до переконання, що у клопотанні сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слід відмовити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з цим рішенням ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 , та прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 подали апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 вказує на необґрунтованість та невмотивованість ухвали слідчого судді. В обґрунтування доводів вказує на відсутність складу кримінального правопорушення яке інкриміноване ОСОБА_6 .. Разом з цим зауважує, що з боку ОСОБА_6 не було і не буде жодних переховувань від органів досудового розслідування або суду, не було і не буде жодних дій з боку ОСОБА_6 спрямованих на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Дії, спрямовані на вплив свідків, потерпілих, експертів чи спеціалістів з боку ОСОБА_6 теж відсутні, що говорить про його усвідомлення та повне розуміння ситуації. Просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 та застосувати відносно нього домашній арешт в нічний час доби.

Прокурор ОСОБА_5 в апеляційній скарзі вказує про незаконність та необґрунтованість рішення про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Крім того, зважаючи на встановлені під час досудового розслідування обставини вчинення кримінальних правопорушень, відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені та підтверджені ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовується необхідність у обранні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експерта у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку прокурора, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання. Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності захисника, неявка якого, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд провадження за відсутності захисника апеляційний суд бере до уваги, що: останній належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, клопотань про відкладення розгляду чи бажання приймати участь при розгляді апеляційної скарги він не подав; підозрюваний ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду апеляційної скарги без участі захисника.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу подану у його інтересах та заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечив проти апеляційної скарги підозрюваного, та перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні старшого слідчого ОВС слідчого управління ГУНП знаходиться кримінальне провадження №0000026, внесене до ЄРДР 19.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.

Із журналу судового засідання слідує, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник - адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваної на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182).

Таким чином, твердження апеляційної скарги підозрюваного про відсутність складу кримінального правопорушення яке інкриміноване ОСОБА_6 , апеляційний суд до уваги не бере, оскільки на цій стадії судового розгляду (вирішення питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим на час судового провадження), як суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєного кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальне правопорушення.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Таким чином, ґрунтуючись на матеріалах, доданих до клопотання, колегія суддів погоджується і з висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обґрунтованість існування зазначених ризиків, слідчий суддя врахував, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину (ч. 2 ст. 272 КК України), зважаючи на вид та розмір покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (до 8 років позбавлення волі), останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, а відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування». Крім того, підозрюваний будучи на волі може незаконно впливати на свідків, їх родичів, в тому числі із застосуванням психологічного та фізичного насильства або ж шляхом підкупу з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань, приховування їх від органів досудового розслідування та суду, що утруднить встановлення дійсних обставин справи, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Разом з цим, вирішуючи питання про наявність ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя врахував, що з моменту внесення вказаних відомостей до ЄРДР минуло більше одного року, до моменту звернення з даним клопотанням ОСОБА_6 не вчиняв таких дій, доказів зворотного надано не було, а тому вважав, що наявність вказаного ризику не доведена та не обґрунтована, ні матеріалами клопотання, ні під час судового засідання.

Крім того, слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу врахував характеризуючі дані підозрюваного, а саме: наявність постійного місця проживання, роботи, відсутність судимостей, а також те, що на утриманні підозрюваного перебуває непрацедзатна дружина.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також слідує, що прокурор під час розгляду клопотання посилався на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

При цьому, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 перешкоджав досудовому розслідуванню.

Приймаючи судове рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тому, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

За цих обставин, при розгляді клопотання слідчий суддя, взявши до уваги вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до належних висновків про відмову у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про можливість і необхідність застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Вищенаведені обставини свідчать і про недостатність підстав для зміни запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосування відносно нього домашнього арешту в нічний час доби, тому доводи апеляційної скарги у цій частині апеляційний суд вважає безпідставними.

Інші наведені доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді про обрання запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу встановлено відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на їх першу вимогу; не відлучатися з місця свого проживання АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду; не спілкуватися із потерпілою та свідками, у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну до органів ДМС України в Закарпатській області.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи ці обставини, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі стороною обвинувачення не вказується.

Керуючись ст. ст. 176-183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 , від імені якого діє адвокат ОСОБА_7 , та апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 29 січня 2026 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: