ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 розглянув у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 11.02.2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась м. Дніпропетровськ, громадянка України, маюча середню освіту, заміжня, офіційно не працевлаштована, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб не маюча, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , -

обвинувачена у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026, приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на подвір?ї приватного будинку N? 31 по вулиці Мечетній в місті Дніпро, побачила раніше знайому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , між якими виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту у ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел, спрямований на умисне спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_2 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій та їх наслідки, бажаючи їх настання, перебуваючи в безпосередній близькості навпроти ОСОБА_3 , штовхнула останню, через що вона впала на коліна. Після чого ОСОБА_4 піднялась та підійшла до ОСОБА_2 , яка, продовжуючи свої протиправні дії, штовхнула останню зі сходів від чого ОСОБА_3 впала вперед обличчям. Далі, ОСОБА_2 підійшла до ОСОБА_3 та завдала не менше двох ударів правою ногою по обом рукам останньої, один удар по

правій сідниці у верхній частині, та один удар по грудній клітині з правої стороні.

У результаті умисних дій ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді шести синців - на тильній поверхні правої та лівої кісті з переходом на пальці, у верхній квадрантах правої сідниці, на зовнішній поверхні правого кульового суглобу, на передній поверхні правого колінного суглобу та на грудній клітині справа по середньо-пахвовій лінії в проекції 4-6 ребра.

Відповідно до висновку експерта N? 514е від 18.02.2026 нанесені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились в спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою суду від 27.02.2026 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В направленому обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченої, яку він підписав в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідно до якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згодна зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згодна з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні та без її участі. У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваної, її згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за її відсутності.

Відповідно до заяви потерпілої ОСОБА_3 , не заперечує щодо розгляду обвинувального акта судом у спрощеному провадженні без її участі згідно ч. 2 ст. 302 КПК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорює пред`явлене їй обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.

Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10.02.2026 року;

- протоколом допиту потерпілої від 16.02.2026 року та протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_3 з фото- таблицею, яка показала, що 06.02.2026 року приблизно о 20 год 30 хв. за адресою:м.Дніпро, вул. Мечетна, буд.31, а саме, остання своїми двома руками штовхнула ОСОБА_3 в області грудної клітини, від чого потерпіла впала зі сходинок, далі ОСОБА_3 піднялась з землі та знову підійшла до ОСОБА_6 , яка знову штовхнула потерпілу своїми руками по спині, від чого потерпіла знову впала зі сходинок на землю, обличчям до землі, та почала покривати обличчя руками, а ОСОБА_7 підійшла до ОСОБА_3 з правої сторони почала наносити їй удари ногами, а саме приблизно п`ять ударів правою ногою по правій руці та приблизно п`ять ударів своєю лівою ногою по лівій руці та приблизно два удари удари в області грудної клітини, з правої сторони та приблизно п`ять ударів своєю правою ногою по сідниці, з правої сторони. Далі ОСОБА_7 схопила ОСОБА_3 своєю правою рукою за волосся, підняла з землі та почала вести на вихід до хвіртки, після чого виставила її з двору.

- висновком експерта №514е від 18.02.2026 року в якій зазначено, що локалізація виявлених у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення встановлений при проведенні судово-медичної експертизи, не суперечать механізму, локалізації та характеру на які вказує ОСОБА_3 в ході проведення слідчого експерименту за її участі.

- протоколом допиту свідка від 21 лютого 2026 року ОСОБА_8 , яка зазначила, що бачила, як ОСОБА_7 декілька разів вдарила ногою ОСОБА_9 в районі тулубу.

- поясненнями ОСОБА_10 від 23.02.2026, яка пояснила, що 06.02.2026 року між нею та ОСОБА_3 зав`язався словесний конфлікт, з причини того, що ОСОБА_3 відмовилась виходити з її будинку, та розпитувала ОСОБА_10 про її брата. Коли ОСОБА_3 вийшла з будинку ОСОБА_10 штовхнула її, через що остання впала на коліна. Після вказаного ОСОБА_3 піднялась та підійшла до мене, ОСОБА_10 в свою чергу знов її штовхнула та ОСОБА_3 впала вперед обличчям. Коли ОСОБА_3 лежала на землі ОСОБА_7 почала завдавати удари ногами по її обом тулуба, та по грудній клітинці в районі ребра з правої сторони. Після цього схопила ОСОБА_11 за передпліччя та утримуючи вела до хвіртки, за яку виставила останню та наказала більше сюди не приходити.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваній було роз`яснено та дотримано.

Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.

ОСОБА_2 повина нести відповідальність за нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України..

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченої.

Так, обвинувачена одружена, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_2 .

Витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази суду не надавались.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст.382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1