Справа № 296/8170/25
УХВАЛА

Іменем України

07 серпня 2025 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання слідча зазначила, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за № 0000059 від 05 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що протоколом №1 загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальність «Маркол» від 12.04.2012 прийнято рішення створити Товариство з обмеженою відповідальністю шляхом перетворення дочірнього підприємства «Маркол», прийнято Статут товариства.

Цим же рішенням зборів директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркол» призначено ОСОБА_4 .

Відповідно до Статуту ТОВ «Маркол», затвердженого рішенням загальних зборів учасників № 13062022 від 13.06.2022, предметом та основним видом діяльності Товариства є добування піску, гравію, глин і каоліну.

На території Житомирської області, Звягельського району, 1,0 км на схід від с. Карпилівка розміщене Карпилівське родовище, загальною площею 14,0 га. Товариству з обмеженою відповідальністю «Маркол» Державною службою геології та надр України видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4322 від 06.08.2007, а саме видобування пісків, придатних для дорожнього будівництва, штукатурних та будівельних розчинів для опоряджувального шару у межах географічних координат, що визначені таким спеціальним дозволом.

Окрім того, 22.08.2023 між Державною службою геології та надр України в особі Голови ОСОБА_6 з однієї сторони та ТОВ «Маркол» в особі директора ОСОБА_4 , з іншої сторони, укладено Угоду № 4322 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин місцевого значення, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 06.08.2007 № 4322.

Не пізніше лютого 2020 року в ОСОБА_4 , який був ознайомлений із вимогами чинного законодавства щодо охорони та використання надр, виник злочинний умисел на видобування корисних копалин Карпилівського родовища, а саме пісків, поза межами географічних координат, що визначені спеціальним дозволом на користування надрами № 4322 від 06.08.2007, з метою власного збагачення.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди довкіллю, маючи намір отримання незаконного доходу, будучи службовою особою господарського товариства, ОСОБА_4 , під виглядом законної діяльності пов`язаної з видобуванням корисних копалин, залучив до неї низку третіх осіб, у тому числі працівників ТОВ «Маркол».

У подальшому ОСОБА_4 будучи службовою особою - директором ТОВ «Маркол», з використанням наданих йому службових повноважень, не пізніше лютого 2020 року в порушення вимог чинного законодавства, діючи умисно, з родовища що розташоване поза межами ділянки визначеної спеціальним дозволом на користування надрами і граничного відводу, на земельних ділянках з кадастровими номерами :05:000:0184; :05:000:0189 та :05:000:0190 які не були надані для промислової розробки та видобування корисних копалин, із залученням не встановлених досудовим розслідуванням осіб та спеціальної техніки, незаконно видобув корисні копалини, а саме пісок місцевого значення.

Всього ОСОБА_4 здійснив незаконне видобування корисної копалини піску у період лютого 2020 по травень 2024 років об`ємом 113 500 м3.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-екологічної експертизи №459/24-25 від 19.06.2025 розмір шкоди внаслідок самовільного користування надрами, заподіяної довкіллю становить 2 512 530 692,94 (два мільярди п`ятсот дванадцять мільйонів п`ятсот тридцять тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 94 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.07.2025 повідомлено по підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, службовою особою з використанням службового становища.

Так, під час досудового розслідування виникли підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому виникла необхідність в обранні запобіжного заходу з метою запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України та наявність ризиків, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовільнити. Вказав, що ризики зазначені у клопотанні є реальними.

Підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що переховуватись не збирається, а підприємство не працює з 01.06.2023р. Вказав, що підозра необгрунтована. Проживає у Звягелі з дружиною та двома доньками.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.07.2025 повідомлено по підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Частиною третьою статті 132 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, підтверджується наявними у даному кримінальному провадженні доказами.

У клопотанні слідчий вказав про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин; нищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що певним чином мінімізує можливість застосування заохочувальних приписів КК України у разі постановлення обвинувального вироку (призначення покарання більш м`якого, ніж визначене санкцією статті, звільнення від відбування покарання тощо) та підвищує імовірність настання ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, ОСОБА_4 , в силу свого віку може вільно виїжджати за межі України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Разом з тим, слідчий суддя звертає увагу на стримуючі фактори та характеризуючі дані підозрюваного, а саме: стан здоров`я, наявність постійного місця проживання; сталі соціальні зв`язки; наявність сім`ї та постійного місця роботи, які певною мірою спонукають підозрюваного до належної процесуальної поведінки.

Ризик визначений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведено.

З матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «Маркол», може впливати на працівників підприємства, а тому може вчиняти спроби впливу на учасників кримінального провадження з метою неможливості використання в суді в якості доказів показань останніх, що не виключає ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик визначений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Приписами ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який офіційно працевлаштований, має постійне місце реєстрації, одружений, міцні соціальні зв`язки, стан здоров`я, раніше не судимий, приймаючи до уваги доводи підозрюваного, та позицію сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, а тому вважає за можливе застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В зв`язку з цим, наведені обставини, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176- 179, 184, 193, 194, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 17.09.2025р.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора або суду на першу їх вимогу;

- не відлучатися за межі Київської та Житомирської областей без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали досудового розслідування, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками, коло яких визначить слідчий;

- здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії обов`язків до 17.09.2025р.

В разі невиконання покладених судом обов`язків відносно підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід ніж особисте зобов`язання і на нього може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебувають матеріали досудового слідства.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали відбулось 12.08.2025 р. о 14 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1