Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8672/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/281/26
Категорія ч.1 ст.263 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

прокурора: ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000768 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дворище Володарсько-Волинського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ч. 1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

В силу ст. 70 ч. 4 КК України, з врахуванням вироку Богунського районного суду міста Житомира від 02.04.2025 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 185 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання призначених покарань призначено остаточне покарання чотири роки позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту затримання засудженого - 13.06.2025 року.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, що становлять 12534 гривні 72 копійки.

Арешт, що накладений на майно ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 17.06.2025 (справа №295/8062/25), - скасувати.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст. 100 КПК України і у апеляційному порядку не оскаржується.

ВСТАНОВИЛА:

Як зазначено у вироку, ОСОБА_6 09.01.2024 призвано на військову службу по мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , де наказом командира цієї військової частини від 09.01.2024 № 9 останнього зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим військового майна у Збройних Силах України» визначено, що до військового майна належать, зокрема, всі види озброєння, бойова та інша техніка, а також боєприпаси.

Згідно додатку № 1 п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-XII від 17.06.1992 встановлено, що до майна, яке не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України належить: зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2 і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси.

Відповідно до розділу І п. 2 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04.08.2000, боєприпасами є патрони до стрілецької зброї, сигнальні та освітлювальні засоби, вибухові пакети та інші вибухові речовини ручні гранати і запали до них, реактивні протитанкові гранати.

Відповідно до п. 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 визначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Відповідно до вимог п. 1 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 (далі - Положення), дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Пунктом 2 Положення визначено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, окрім іншого, вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї, вибухові матеріали і речовини, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї.

Відповідно до вимог п. 9. Положення, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій здійснюється, окрім іншого, на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї, магазини, в яких здійснюється продаж зброї та бойових припасів до неї - у порядку, визначеному МВС, на вибухові матеріали і речовини, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС.

При цьому, згідно п. 21 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція здійснює контроль за дотриманням фізичними та юридичними особами спеціальних правил та порядку зберігання і використання зброї, спеціальних засобів індивідуального захисту та активної оборони, боєприпасів, вибухових речовин і матеріалів, інших предметів, матеріалів та речовин, на які поширюється дозвільна система органів внутрішніх справ.

Водночас, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем, перебуваючи поза межами військової частини, у порушення зазначених вимог законодавства України, без передбаченого законом дозволу, придбав, носив, зберігав та у подальшому збував за грошові кошти бойові припаси за наступних обставин.

Так, у невстановлений слідством час, але не пізніше 27.05.2025, за невстановлених слідством обставин та у невстановленому місці ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою збуту бойових припасів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї, які є бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям у кількості 1050 штук.

Далі, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 27.05.2025, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу, перемістив вказані бойові припаси до невстановленого слідством місця та почав їх зберігати.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 27.05.2025, під час спілкування із особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 , запропонував купити у нього за грошові кошти бойові припаси, які він незаконно придбав.

У свою чергу, ОСОБА_8 розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_6 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій, пов`язаних із збутом бойових припасів.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 27.05.2025, близько 16 год. 45 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи на вулиці за адресою: АДРЕСА_2, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_8 , який був залучений до конференційного співробітництва і діяв під контролем правоохоронних органів, за грошові кошти в сумі 17 000 грн, боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї, які є бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям в кількості 1050 штук.

Цього ж дня о 18 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2, добровільно видав працівникам Національної поліції України придбані в ОСОБА_6 боєприпаси до стрілецької вогнепальної зброї, які є бойовими 5,45 мм проміжними патронами з кулею «ПС» зразка 1974 р. зі сталевим осердям, в кількості 1050 штук, за кошти у сумі 17 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на збут бойових припасів, у невстановлений слідством час, але не пізніше 13.06.2025, за невстановлених слідством обставин та у невстановленому місці, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав бойові припаси, а саме корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з підривачем - уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2, який в конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5, а також корпус наступальної осколкової ручної гранати GHO-1 з підривачем AF11, який в конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою GHO-1, що виготовлені промисловим способом та належать до вибухових пристроїв військового призначення, а саме до бойових припасів, придатних до вибуху.

Далі, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 13.06.2025, за невстановлених слідством обставин, без передбаченого законом дозволу, перемістив вказані бойові припаси до невстановленого слідством місця та почав їх зберігати.

У подальшому, ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 13.06.2025, у ході спілкування із особою зі зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 , запропонував купити у нього осколкову ручну гранату РГД-5 з підривачем - уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 та наступальну осколкову ручну гранату GHO-1 з підривачем AF-11, які він незаконно придбав.

У свою чергу, ОСОБА_8 , розуміючи суспільно-небезпечний характер дій ОСОБА_6 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій, пов`язаних із збутом бойових припасів.

Надалі, ОСОБА_9 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 13.06.2025 о 15 год. 45 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3, під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки незаконно збув ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 5 000 гривень осколкову ручну гранату РГД-5 з підривачем - уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ-2 та наступальну осколкову ручну гранату GHO-1 з підривачем AF-11.

Після цього, 13.06.2025 о 16 год. 05 хв. злочинна діяльність ОСОБА_6 була припинена шляхом його затримання працівниками поліції поруч з будинком АДРЕСА_3, під час якого з правої задньої кишені штанів останнього вилучено отримані від ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 5000 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений оскаржує вирок в частині стягнення з нього на користь держави процесуальних витрат на залучення експертів, що становлять 12534 гривні 72 копійки.

Вказує, що суд стягнув ці витрати безпідставно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення прокурора на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів, перевіривши в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 вирок суду, вважає, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 , правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 263 КК України за встановлених судом обставин, викладених у вироку, та щодо призначеного покарання обвинуваченим в апеляційній скарзі не оспорюються, тому апеляційним судом не переглядаються.

Щодо стягнення судових витрат, з якими обвинувачений не погоджувався, вважаючи, що вони стягнуті судом безпідставно, то колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням, зокрема експерта, несе сторона кримінального провадження, яка його залучила, крім випадків, встановлених КПК України.

Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким експертним установам з Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, і рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2025 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів, що становлять 12 534,72 гривні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Оцінюючи доводи апелянта про безпідставне стягнення витрат за проведення експертизи, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_6 не вказано обставин, які є безумовною підставою для звільнення від обов`язку відшкодування процесуальних витрат.

Обвинувачений є особою працездатного віку, не має інвалідності чи інших обмежень, які б перешкоджали йому в майбутньому займатися суспільно корисною працею та сплачувати борг.

Процесуальні витрати на проведення експертиз підтверджені документально, їх розмір визначено відповідно до встановлених нормативів.

Відсутність доходів на момент перебування під вартою є тимчасовою обставиною, яка не нівелює обов`язок особи, що вчинила злочин, відшкодувати державі та потерпілому витрати, пов`язані з доведенням її вини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час винесення вироку відносно ОСОБА_6 судом першої інстанції було вирішено питання стягнення процесуальних витрат за проведення біологічної експертизи 3 175,02 грн, судової вибухово-технічної експертизи - 3 565,60 грн та 2 228,50 грн, судової експертизи зброї - 3565,60 грн, тобто на загальну суму 12 534, 72 грн., які проводились в даному кримінальному провадженні,

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону та ухвалюючи вирок, яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, стягнув з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

За таких обставин, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог КПК України, які б слугували підставами для скасування чи зміни вироку, апеляційним судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 17 жовтня 2025 року щодо нього - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: