Справа № 308/590/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження відомості про яке 22.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Есень Ужгородського району, із вищою освітою, одруженої, яка має на утриманні одну малолітню дитину, тимчасово не працюючої, мешканки АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4

захисник - адвокат ОСОБА_5

обвинувачена - ОСОБА_3

перекладач - ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, російська федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН;

№ 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

- застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

- вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

- бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

- блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

- напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

- застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

- дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала

в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

- засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є російська федерація.

Статтями 1 та 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, яка вступила в дію 26 січня 1910 року та 7 березня 1955 року визнана СРСР, правонаступником якого є російська федерація, передбачено, що військові дії між державами не повинні починатися без попереднього та недвозначного попередження у формі або мотивованого оголошення війни, або ультиматуму з умовним оголошенням війни. Про існування стану війни має бути без зволікання оповіщено нейтральним державам, і він матиме для них дійсну силу лише після отримання оповіщення.

Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки 24.08.1991 схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з цим документом територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали понад 68 держав світу, серед яких і російська федерація (далі - рф).

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98-ВР та федеральним Законом російської федерації від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, російська федерація зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та російською федерацією про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований російською федерацією 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-3 Конституції України, яка прийнята Верховною Радою України 28.06.1996, визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. Систему адміністративно-територіального устрою України складають: АР Крим, області, зокрема Донецька та Луганська, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи національної безпеки України» - інформаційною безпекою є, зокрема, захищеність України від намагань маніпулювати суспільною свідомістю, у тому числі шляхом поширення недостовірної, неповної або упередженої інформації.

Стаття 8 Закону України «Про основи національної безпеки України» зазначає, що з урахуванням геополітичної і внутрішньої обстановки в Україні діяльність усіх державних органів має бути зосереджена, зокрема на прогнозуванні, своєчасному виявленні, попередженні і нейтралізації зовнішніх і внутрішніх загроз національній безпеці, збереження соціально-політичної стабільності суспільства та зміцнення позицій України у світі. Основним напрямом державної політики з питань національної безпеки України в інформаційній сфері є, крім іншого, забезпечення інформаційного суверенітету України.

20 лютого 2014 року, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії рф території АР Крим і м. Севастополя, усупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 5 грудня 1994 року, пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10 лютого 1995 року, статей 2, 3 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, а також всупереч вимогам частини 4 статті 2 Статуту ООН, Декларації Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та декларацій, затверджених резолюціями Генеральної Асамблеї ООН № 2131 (ХХ) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету, № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН, № 2734 (ХХV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, № 3314 (ХХІХ) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, статей 1, 2 III Конвенції про відкриття воєнних дій від 18 жовтня 1907 року, статей 1, 2, 68 Конституції України, на територію суверенної держави Україна, а саме АР Крим і м. Севастополь, представниками влади рф і службовими особами зс рф розпочато збройне вторгнення регулярних військ рф на територію України.

Частиною 2 статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 № 1207-VII констатовано, що тимчасова окупація території України розпочалася 20 лютого 2014 року.

Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII визначено, що збройна агресія російської федерації розпочалася з неоголошених і прихованих вторгнень на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, а також шляхом організації та підтримки терористичної діяльності; російська федерація чинить злочин агресії проти України та здійснює тимчасову окупацію частини її території за допомогою збройних формувань російської федерації, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих міністерству оборони російської федерації, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам російської федерації, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих російською федерацією, а також за допомогою окупаційної адміністрації російської федерації, яку складають її державні органи та структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні російській федерації самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України (далі по тексту РНБО) від 14 вересня 2020 року "Про Стратегію національної безпеки України", затвердженої Указом Президента України № 392/2020 від 14 вересня 2020 року - Для відновлення свого впливу в Україні російська федерація, продовжуючи гібридну війну, системно застосовує політичні, економічні, інформаційно-психологічні, кібер- і воєнні засоби; посилюються угруповання збройних сил російської федерації та їх наступальний потенціал, регулярно проводяться масштабні військові навчання поблизу державного кордону України, що свідчить про збереження загрози військового вторгнення; зростає мілітаризація територій тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим та міста Севастополя; зберігається загроза з боку російської федерації вільному судноплавству у Чорному та Азовському морях, Керченській протоці. Спеціальні служби іноземних держав, насамперед російської федерації, продовжують розвідувальну-підривну діяльність проти України, намагаються підживлювати сепаратистські настрої, використовують організовані злочинні угруповання і корумпованих посадових осіб, прагнуть зміцнити інфраструктуру впливу. Деструктивна пропаганда як зовні, так і всередині України, використовуючи суспільні протиріччя, розпалює ворожнечу, провокує конфлікти, підриває суспільну єдність. Державний суверенітет, територіальна цілісність, демократичний конституційний лад та інші життєво важливі національні інтереси мають бути захищені також від невоєнних загроз з боку російської федерації та інших держав, зокрема спроб спровокувати внутрішні конфлікти.

05 годині 00 хвилин 24 лютого 2022 року президент російської федерації володимир путін, а також інші невстановлені представники військово-політичного керівництва рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів зс рф на територію України.

Так, 24 лютого 2022 року о 05 годині президентом російської федерації володимиром путіним оголошено рішення розпочати військову операцію в Україні, у зв`язку з чим на виконання вищевказаного наказу, під безпосереднім керівництвом та контролем представників влади рф, її збройних сил, спецслужб та інших осіб, військовослужбовці збройних сил російської федерації, шляхом збройної агресії, із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України Київської, Чернігівської, Сумської, Харківської, Луганської, Донецької та інших областей, в тому числі вийшовши за межі адміністративних кордонів Херсонської, Миколаївської, Запорізької областей, та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також окупували частин вказаної території України, чим змінили межі її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що частково продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків.

24 лютого 2022 року указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Рішенням Верховної ради України відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН 3314 «Визначення агресії» від 14 грудня 1974 року - російська федерація визнана державою-агресором, яка здійснює збройну агресію проти України, розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства.

Як встановлено, планування, фінансування та реалізація російською федерацією агресивної війни та агресивних воєнних дій проти України, проведення розвідувальної та підривної діяльності на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, організовується, спрямовується, здійснюється силами, насамперед, зс рф, головного розвідувального управління генерального штабу збройних сил російської федерації, федеральної служби безпеки російської федерації, найманців, а також осіб, залучених до співробітництва на конфіденційній (негласній) основі, у тому числі громадян України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після початку збройної агресії рф проти України, будучи прихильницею мілітаризованої політики здійснюваної рф щодо України і підтримуючи ідеологічну основу так званого «русского мира» та проросійських політичних кіл Угорщини, з використанням загальнодоступних інформаційних ресурсів свідомо виправдовує, визнає правомірною та заперечує збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році.

Так, ОСОБА_3 перебуваючи на території України за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням належного їй мобільного телефону марки "Xiomi Redmi Note 8", із міжнародним ідентифікатором мобільного обладнання: IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , із встановленою в ньому SIM-карткою оператора мобільного зв`язку оператора «Водафон» із номером абонента НОМЕР_3 , створила та використовує в соціально-орієнтованій мережі «ТікТок» сторінку з ніком « ОСОБА_7 » за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), за допомогою якої 31.05.2024, 08.11.2024 та 22.11.2024, діючи умисно, поширила ряд матеріалів у яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Зокрема, ОСОБА_3 , використовуючи вищевказаний профіль в соціальній мережі «ТікТок» з ніком « ОСОБА_7 », усвідомлюючи, що опубліковані матеріали даної мережі формують певні ідеї і погляди користувачів, на виконання свого злочинного умислу, з метою досягнення єдиного бажаного злочинного результату, будучи громадянкою України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, будучи обізнаною щодо факту здійснення рф збройної агресії проти України, з метою доведення своїх ідеологічних мотивів та поглядів серед невизначеного кола користувачів мережі Інтернет, поширила для загального доступу, а саме:

31.05.2024 відеоматеріал під назвою «A Nyugat haborus pszichozisban van» (переклад з угорської мови: «Захід перебуває у стані воєнного психозу»), опублікований 31.05.2024 користувачем під ніком « ОСОБА_8 » за посиланням( ІНФОРМАЦІЯ_3 ). У вказаному відео міститься інтерв`ю угорською мовою із субтитрами.

Текст субтитрів з відеоматеріалів мовою оригіналу:

«Oroszorszag nem fenyegette meg a nyugatot, tehбt errхl szу sincs. Ha valaki meghallgatja ОСОБА_9 elnцk beszйdйt, egy szу se volt arra, hogy х meg akarja tбmadni Franciaorszбgot, vagy Magyarorszбgot, vagy Lengyelorszбgot. Х el akarja foglalni a Donbaszt, ahol gyilkoltбk szisztematikusan йveken keresztьl az ukrбnok az orosz kisebbsйget. Errхl van szу semmi mбsrуl, tehбt ez egy tцrtйnelmi tйny. De ha nagyon akarja a ОСОБА_19, akkor lehet, hogy ez be fog kцvetkezni. Nem tudom, mirхl beszйl, tehбt ОСОБА_9 rбolvasza az Eiffel-tornyot. Tehбt az lesz a vйge, ha х ъgy dцntene, hogy mondjuk a francia atomfegyvereket Oroszorszбg ellen fordнtja. Nyilvбnvalуan abban a pillanatban, ahogy az orosz katonai vezetes es a katonai titkosszolgalat erzekelne, hogy betaplaltak az francia nuklealis fegyverekbe orosz GPS-koordinatakat es engaged, tehat celba vennenek orosz celpontokat, hat azt szerintem a ОСОБА_19 meg se elnй, hogy ezeket a rakйtбkat ki tudja lхni, mert hбt kцrьlbelьl kettх perc kell Kaliningrбdbуl a hiperszуnikus rakйtбknak, hogy elйrjйk a francia tбmaszpontokat. Tehбt abban a pillanatban megsemmisнtх csapбsmйrne Oroszorszбg, йs joggal.

Tehбt mondom, itt хrьlt nagy kйtje van ennek az egйsznek, szerintem a kubai krнzis уta, ugye amikor a Szovjetuniу nukleбlis rakйtбkat akar telepнteni Kubбba, 90 tengeri mйrfцldnyire az amerikai partoktуl, ugye ott van Key West, ott van Florida, azуta nem volt ilyen nuklealis fenyegetettseg»

Переклад на українську мову:

«Росія не погрожувала Заходу, тому про це не може бути й мови. Якщо хтось слухав промову президента путіна, там не було жодного слова про те, що він хоче атакувати Францію, Угорщину чи Польщу. Він хоче окупувати Донбас, де українці роками систематично вбивають російську меншину. Саме про це йдеться, ні про що інше, тому це історичний факт. Але якщо ОСОБА_19 справді цього захоче, це може статися. Я не знаю, про що він говорить, що ОСОБА_9 розплавить на ньому Ейфелеву вежу. Тож це станеться, якщо він, скажімо, вирішить направити ядерну зброю Франції проти росії. Очевидно, що в той момент, коли російське військове керівництво та військова розвідка зрозуміють, що російські GPS-координати були введені у французьку ядерну зброю та що вона задіяна, тобто вона націлена на російські цілі, я думаю, що ОСОБА_19 навіть не доживе до моменту запуску цих ракет, тому що гіперзвуковим ракетам із Калінінграда потрібно близько двох хвилин, щоб досягти французьких баз. Тож на даний момент це було б нищівним ударом для Росії, і це справедливо. Тому я кажу вам, що тут божевільні подвійні стандарти, я думаю, що з часів Карибської кризи, коли Радянський Союз хотів розмістити ядерні ракети на Кубі, за 90 морських миль від узбережжя Сполучених Штатів, знаєте, Кі-Вест, Флорида, такої ядерної загрози з тих пір не було».

(Ілюстративні текстові фрагменти, в яких зафіксовані факти виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у даному відео інтерв`ю наступні: «Він хоче окупувати Донбас, де українці роками систематично вбивають російську меншину. Саме про це йдеться, ні про що інше, тому це історичний факт»);

08.11.2024 відеоматеріал під назвою «ОСОБА_11 az Ukran haboru» (переклад з угорської мови: « ОСОБА_11 про українську війну»), опублікований 08.11.2024 користувачем під ніком « ОСОБА_12 » за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). У вказаному відео міститься інтерв`ю проросійського політолога ОСОБА_11 англійською мовою із субтитрами на угорській мові.

Текст субтитрів з відеоматеріалів угорською мовою:

«ОСОБА_9 egйsz idх alatt alkut akart kцtni, egйsz idх alatt. Mi is a neve? Mindig elrontom a nevet, ОСОБА_17 vagy valami ilyesmi, a sajat szavaival elve azt mondta, hogy ОСОБА_9 azt modta a NATO-nak, hogy ha irasban rogzitik, hogy Ukrajna soha nem csatlakozik a NATO-hoz, akkor nem fogja megszallni. ОСОБА_9 elnok 2021 хszйn kijelentette йs valуjбban kьldцtt egy szerzхdйstervezetet, amit a NATO-nak alбkellett нrnia, hogy нgйrje meg, hogy nem lesz tovбbbi NATO bхvнtйs, ez volt az, amit kьldцtt nekьnk йs ez volt az elхfeltйtele annak, hogy ne tбmadjбk meg Ukrajnбt. Termйszetesen ezt nem нrtuk alб. Йs azzal hencegett, hogy azt mondta, hogy nem, nem hagyjuk, hogy ОСОБА_9 terrorizбljon minket, ezйrt azt mondtuk, hogy csesszйtek meg, nem нrjuk alб йs akkor ОСОБА_9 megszбllt. Okй? Mirхl is szуl az egйsz ukrajnai hбborъ? Йs azt hiszem, hogy Amerikбban tъl kevesen tudjбk ezt. Az egйsz hбborъ arrуl szуl, hogy az Oroszok elhatбroztбk, hogy ez az х vцrцs vonaluk, hogy Ukrajna nem lehet a NATO rйsze. Tudom, hogy az amerikai fejьnkben azt hallva talбn azt gondolnбnk, hogy he mivan? Nekunk soha ne mondja meg senki, hogy mit szabad tennunk, vagy valami ilyesmi, de en azt mondom, hogy gondolkozzunk igy: Mexiko csatlakozhat Kina katonai szovetsegehez? Nem, baszki, nem csatlakozhatnak, ezt semmikepp sem engedhetjuk meg. Amikor a kommunistak atomfegyvereket akartak Kubaba telepiteni, ОСОБА_20 azt mondta, hogy felrobbantja a vilagot, ha ezt megteszik, mert sajnalom, ez volt a mi voros vonalunk. Nem engedhetjuk meg, hogy a fegyvereitek Kubaban legyenek, nehany merfoldre a partjainktуl, ezt megelхzх nukleбris tбmadбsnak tekintjьk, йs х ezt komolyan gondolta. Aztбn telefonбlt, йs alkut kцtцtt йs mi visszavontuk a rakйtбinkat Tцrцkorszбgbуl, хk pedig visszavontбk a rakйtбikat Kubбbуl, йs mi folytattuk. Ez volt ОСОБА_9 бllбspontja, hogy nem lehet katonai szцvetsйgьnk a legnagyobb stratйgiai jelentхsйgы szomszйdjбban. Sajnбlom, de ez йsszerы, ez egy йsszerы нйrйs.»

Переклад на українську мову:

«володимир путін постійно, постійно хотів укласти угоду. Як його звати, нагадайте? Я завжди пишу плутаю його прізвище, ОСОБА_17 чи щось подібне. за його словами, володимир путін сказав НАТО, якщо вони письмово зафіксують, що Україна ніколи не вступить до НАТО, то він не вторгнеться. Президент путін восени 2021 року заявив і фактично надіслав проект договору, який НАТО повинно було підписати, обіцяючи цим, що подальшого розширення НАТО не буде. Саме це він надіслав і нам, і це було передумовою для того, щоб вони не нападати на Україну. Звісно, ми цього не підписали. І він хвалився, що сказав ні, ми не дозволимо володимиру путіну тероризувати нас, тому ми сказали: «До біса все, ми не підпишемо це», і тоді володимир путін вторгся. Гаразд? Через що вся ця війна в Україні? І я думаю, що дуже мало людей в Америці знають про це. Вся війна полягає в тому, що росіяни вирішили, що це їхня червона лінія, що Україна не може бути частиною НАТО. Я знаю, що в нашій американській свідомості, почувши це, ми можемо подумати: «Гей, а що трапилося? Ніхто ніколи не буде вказувати нам, що дозволено робити, або щось подібне», але я кажу, давайте подумайте про це так: чи може Мексика приєднатися до військового альянсу Китаю? Ні, бляха-муха, вони не можуть приєднатися, ми не можемо за жодних обставин, допустити цього. Коли комуністи хотіли розмістити ядерну зброю на Кубі, ОСОБА_20 сказав, що він підірве світ, якщо вони це зроблять, тому що, вибачте, це була наша червона лінія. Ми не можемо дозволити, щоб ваша зброя була на Кубі , за кілька миль від нашого узбережжя, ми вважатимемо це превентивною ядерною атакою, і він мав серйозні наміри. Потім він зателефонував і уклав угоду, і ми вивели наші ракети з Туреччини, а вони вивели свої ракети з Куби , і ми продовжили. Такою була позиція володимира путіна, що ми не можемо мати військового союзу з нашим найважливішим у стратегічному плані сусідом. Вибачте, але це логічно, це обґрунтована вимога».

(Ілюстративні текстові фрагменти, в яких зафіксовані факти виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресію російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у даному відео інтерв`ю наступні: «володимир путін постійно, постійно хотів укласти угоду. Як його звати, нагадайте? Я завжди пишу плутаю його прізвище, ОСОБА_17 чи щось подібне. за його словами, володимир путін сказав НАТО, якщо вони письмово зафіксують, що Україна ніколи не вступить до НАТО, то він не вторгнеться. Президент путін восени 2021 року заявив і фактично надіслав проект договору, який НАТО повинно було підписати, обіцяючи цим, що подальшого розширення НАТО не буде. Саме це він надіслав і нам, і це було передумовою для того, щоб вони не нападати на Україну. Звісно, ми цього не підписали. І він хвалився, що сказав ні, ми не дозволимо володимиру путіну тероризувати нас, тому ми сказали: «До біса все, ми не підпишемо це», і тоді володимир путін вторгся.);

22.11.2024 відеозвернення президента рф путіна (на російській мові), опубліковане 22.11.2024 користувачем під ніком « ОСОБА_12 » за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Стенограма відео мовою оригіналу:

«Дорогие друзья. Хочу проинформировать личный состав вооруженных сил российской федерации, граждан нашей страны, наших друзей во всем мире, а также тех, кто продолжает питать иллюзии о возможности нанесения стратегического поражения россии. Продолжая курс на эскалацию спровоцированного западом конфликта на Украине, США и их союзники по НАТО ранее заявили о том, что дают разрешение на применение своих систем дальнобойного высокоточного оружия по территории российской федерации. В ответ на применение американского и британского дальнобойного оружия, 21-го ноября текущего года российские вооруженные силы нанесли комбинированный удар по одному из объектов оборонно-промышленного комплекса Украины. Полагаем, что США совершили ошибку, разрушив в одностороннем порядке в 2019 году под надуманным предлогом договор о ликвидации ракет средней и меньшей дальности. Напомню, Россия добровольно, в одностороннем порядке взяла на себя обязательство не развертывать ракеты средней и меньшей дальности до тех пор, пока американское оружие подобного рода не появится в каком-либо регионе мира. Мы считаем себя вправе применять наше оружие против военных объектов тех стран , которые позволяют применять свое оружие против наших объектов. А в случае эскалации агрессивных действий будем отвечать так же решительно и зеркально. Об этом рекомендую серьезно задуматься и правящим элитам тех стран, которые вынашивают планы использовать против России свои воинские контингенты. Разумеется, выбирая, в случае необходимости и в качестве ответных мер, объекты для поражения такими системами, как «Орешник» на территории Украины, мы будем заранее предлагать мирным жителям, а также просить находящихся там граждан дружественных государств покинуть опасные зоны. Будем делать это по гуманитарному соображению. Открыто, публично, без опасения противодействия со стороны противника, также получающего эту информацию. Почему без опасения? Потому что средств противодействия такому оружию на сегодняшний день не существует. Ракеты атакуют цели со скоростью 10 махов, это 2,5-3 километра в секунду. Современные имеющиеся в мире системы противовоздушной обороны и создаваемые американцами системы противоракетной обороны в Европе подобные ракеты не перехватывают. Это исключено. Подчеркну еще раз, что не россия, а именно США разрушили систему международной безопасности. И продолжая бороться, цепляться за свою гегемонию, толкают весь мир к глобальному конфликту. Мы всегда предпочитали и сейчас готовы решать все спорные вопросы мирными средствами. Но мы готовы также и к любому развитию событий. Если в этом кто-то еще сомневается - то напрасно. Ответ всегда будет!»

Переклад на українську мову:

«Дорогі друзі. Хочу проінформувати особовий склад збройних сил російської федерації, громадян нашої країни, наших друзів у всьому світі, а також тих, хто продовжує мати ілюзії про можливість заподіяння стратегічної поразки росії. Продовжуючи курс на ескалацію спровокованого заходом конфлікту в Україні, США та їхні союзники по НАТО раніше заявили про те, що дають дозвіл на застосування своїх систем далекобійної високоточної зброї на території російської федерації. У відповідь на застосування американської та британської далекобійної зброї, 21 листопада поточного року російські збройні сили завдали комбінованого удару по одному з об`єктів оборонно-промислового комплексу України. Вважаємо, що США припустилися помилки, зруйнувавши в односторонньому порядку в 2019 році під надуманим приводом договір про ліквідацію ракет середньої та меншої дальності. Нагадаю, росія добровільно, в односторонньому порядку взяла на себе зобов`язання не розгортати ракети середньої та меншої дальності доти, доки подібна американська зброя не з`явиться в якомусь регіоні світу. Ми вважаємо, що маємо право застосовувати нашу зброю проти військових об`єктів тих країн, які дозволяють застосовувати свою зброю проти наших об`єктів. А у разі ескалації агресивних дій відповідатимемо так само рішуче та дзеркально. Про це рекомендую серйозно замислитись і правлячим елітам тих країн, які виношують плани використовувати проти росії свої військові контингенти. Зрозуміло, обираючи, у разі потреби і як заходи у відповідь, об`єкти для поразки такими системами, як « Орешник » на території України, ми заздалегідь пропонуватимемо мирним жителям, а також проситимемо громадян дружніх держав, що перебувають там, залишити небезпечні зони. Робитимемо це з гуманітарного міркування. Відкрито, публічно, без побоювання протидії з боку супротивника, який також отримує цю інформацію. Чому без побоювання? Тому що засобів протидії такій зброї на сьогоднішній день не існує. Ракети атакують цілі зі швидкістю 10 махів, це 2,5-3 кілометри на секунду. Сучасні системи протиповітряної оборони, що є у світі, і створювані американцями системи протиракетної оборони в Європі подібні ракети не перехоплюють. Це виключено. Наголошу ще раз, що не росія, а саме США зруйнували систему міжнародної безпеки. І, продовжуючи боротися, чіплятися за свою гегемонію, штовхають увесь світ до глобального конфлікту. Ми завжди вважали за краще і зараз готові вирішувати всі спірні питання мирними засобами. Але ми готові також до будь-якого розвитку подій. Якщо в цьому ще хтось сумнівається - то даремно. Відповідь завжди буде!

(Ілюстративні текстові фрагменти, в яких зафіксовані факти виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресію Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у даному відео інтерв`ю наступні: «Продолжая курс на эскалацию спровоцированного западом конфликта на Украине, США и их союзники по НАТО ранее заявили о том, что дают разрешение на применение своих систем дальнобойного высокоточного оружия по территории российской федерации. В ответ на применение американского и британского дальнобойного оружия, 21-го ноября текущего года российские вооруженные силы нанесли комбинированный удар по одному из объектов оборонно-промышленного комплекса Украины).

Згідно з висновком експерта за результатами проведеної лінгвістичної експертизи №СЕ25-25/Л/1/6 від 02.10.2025, в об`єктивному змісті публікацій, поширених ОСОБА_3 31 травня 2024 року , 08 листопада 2024 року та 22 листопада 2024 року в соціально-орієнтованій мережі «ТікТок» на сторінці з ніком « ОСОБА_7 » за посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Зазначеними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, такі обставини ніким не оспорюються, а обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно зрозуміли зміст цих обставин і сумнівів у добровільності їх позиції немає, суд роз"яснивши обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження, що вони в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, будуть позбавлені права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої документів.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та показала, що 31.05.2024 року, 08.11.2024 року та 22.11.2024 року з використанням належного їй мобільного телефону марки "Xiomi Redmi Note 8", із міжнародним ідентифікатором мобільного обладнання: IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , із встановленою в ньому SIM-карткою оператора мобільного зв`язку оператора «Водафон» із номером абонента НОМЕР_3 , поширила на своїй сторінці у мережі Тік-Ток для загального доступу три публікації, зазначені в обвинувальному акті, які виправдовують збройну агресію рф проти України. Доступу до її телефону ніхто не має, поширення вказаних публікацій зробила саме вона. Зазначила, що усвідомлює, що вчинила протиправно та їй відомо, що в Україні з 2014 року триває війна і агресором є рф.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні щиро розкаялася, просила суд суворо її не карати.

Судом досліджені характеризуючі дані обвинуваченого та встановлено наступне.

Згідно з довідкою УІАП ГУНП в Закарпатській області № від 06.01.2026 року ОСОБА_3 раніше не судима.

Згідно довідки КНП «Закарпатський обласний медичний центр психічного здоров"я та медицини залежностей» Закарпатської обласної ради від 31.07.2025 року № 1855, ОСОБА_3 у вказаний заклад за медичною допомогою не зверталася.

Згідно характеристики наданої старостою Есенського старостинського округу від 02.01.2026 року № 01-14, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак тривалий час на території Есенського стапростинського округу не проживає. Одружена, має на утриманні дитину. За час проживання скарги на її поведінку від мешканців села в сільську раду не надходили.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом та кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 436-2 КК України - поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченоі ОСОБА_3 , яка вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 436-2 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараною у повній відповідності із законом.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 виду та міри покарання на основі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винної ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд доходить переконання, про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду, саме таке покарання ОСОБА_3 буде відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме - буде сприяти виправленню ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення нових злочинів як ОСОБА_3 , так і іншими особами.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

На підставі ст. ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до речового доказу у кримінальному провадженні - мобільного телефону марки "Xiomi Redmi Note 8", із міжнародним ідентифікатором мобільного обладнання: IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , із встановленою в ньому SIM-карткою оператора мобільного зв`язку оператора «Водафон» із номером абонента НОМЕР_3 та конфіскувати його у власність держави, скасувавши арешт, накладений на нього відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року у справі №308/18779/25.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної лінгвістичної експертизи у сумі 11588,20 ( одинадцять тисяч п"ятсот вісімдесят вісім грн. 20 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 373, 374, 376, 392, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 436-2 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням на неї відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

На підставі ст. ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до речового доказу у кримінальному провадженні - мобільного телефону марки "Xiomi Redmi Note 8", із міжнародним ідентифікатором мобільного обладнання: IMEI-1: НОМЕР_1 та IMEI-2: НОМЕР_2 , із встановленою в ньому SIM-карткою оператора мобільного зв`язку оператора «Водафон» із номером абонента НОМЕР_3 та конфіскувати його у власність держави, скасувавши арешт, накладений на нього відповідно до ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.01.2026 року у справі №308/18779/25.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної лінгвістичної експертизи у сумі 11588,20 ( одинадцять тисяч п"ятсот вісімдесят вісім грн. 20 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд - протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1