Справа № 212/1719/26
У Х В А Л А

27 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про скасування арешту та передачу майна у межах кримінального провадження за № 0000074 від 16 жовтня 2025 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2026 року у провадження слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому прокурор просить скасувати накладений арешт та передати військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ Міністерства оборони України транспортний засіб VOLVO XC90 ДНЗ Литовської республіки LII190 з VIN-кодом НОМЕР_2 та дозволити прокурору Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_3 забезпечити передачу військовій частині НОМЕР_1 ЗСУ Міністерства оборони України зазначеного майна.

В обґрунтування клопотання вказано, що у ході проведення досудового розслідування у межах кримінального провадження за № 0000074 від 16 жовтня 2025 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.263 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування у ході проведених слідчих дій було виявлено та вилучено: т/з HONDA CR-V, ДНЗ Литовської республіки JAR732, з VIN-кодом - НОМЕР_3 ; т/з Honda CR-V ДНЗ Литовської республіки - CFF-306, з VIN-кодом НОМЕР_4 ; т/з Toyota Rav4, ДНЗ Литовської республіки - LRY153, з VIN-кодом - НОМЕР_5 ; т/з NISSAN QASHQAI, ДНЗ Литовської республіки - 3620CV, з VIN- кодом - НОМЕР_6 ; т/з LAND ROVER RANGE ROVER SPORT, ДНЗ Литовської республіки - JCV924, з VIN-кодом - НОМЕР_7 ; т/з VOLVO ХС90, ДНЗ Литовської республіки - LII190, з VIN-кодом - НОМЕР_2 .

У подальшому, вказані автомобілі визнано речовими доказами та ухвалами слідчого судді накладено арешт на вказані транспортні засоби із обмеженням права користування, розпорядження, відчуження.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що вказані автомобілі є гуманітарною допомогою, ввезені поза митним контролем із призначенням для передачі ЗСУ.

Так, в ході досудового розслідування отримано заяви від підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо надання дозволу на передачу вилучених автомобілей на користь ЗСУ.

Крім того, на адресу Криворізької північної окружної прокуратури надійшло клопотання від В/Ч НОМЕР_1 щодо передачі майна для потреб оборони України, а саме: т/з VOLVO XC90 ДНЗ Литовської республіки LII190 з VIN-кодом НОМЕР_2 .

Прокурором зазначено, що тривале зберігання транспортних засобів на майданчиках тимчасового тримання призводить до погіршення їх технічного стану та втрати вартості, тоді як передача їх до військової частини забезпечить виконання завдань щодо відсічі збройної агресії. Виходячи з пріоритету захисту суверенітету держави, передача майна, що є об`єктом гуманітарної допомоги, безпосередньо за цільовим призначенням військовим підрозділам відповідає інтересам суспільства та держави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Слідчий суддя, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 21 січня 2026 року у межах кримінального провадження № 0000074 від 16 жовтня 2025 року проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено у ОСОБА_5 , транспортний засіб VOLVO XC90 д.п. НОМЕР_8 чорного кольору.

Вподальшому постановою слідчого СВ відділення поліції № 3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 21 січня 2026 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000074 від 16 жовтня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 29 січня 2026 року, за клопотанням слідчого накладено арешт на вказаний автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За змістом вказаної норми закону, прокурор не входить до переліку учасників кримінального провадження, що мають право ініціювати перед слідчим суддею, судом питання скасування арешту майна з підстав, викладених у ч.1 та ч.2 ст.174 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Отже, прокурор наділений законодавчим правом ініціювання перед судом питання про скасування арешту майна виключно у випадку закриття кримінального провадження. При цьому, матеріали клопотання не містять відомостей про закриття кримінального провадження, більше того, у кримінальному провадженні повідомлено про підозру двох осіб за ч.3 ст.201-2 КК України за ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, під час воєнного стану. Автомобіль VOLVO XC90 д.п. НОМЕР_8 , який вилучено в ході обшуку у підозрюваного, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і на нього слідчим суддею накладено арешт.

Відповідно до ч.6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Таким чином, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб можуть бути передані виключно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними. Крім того, за наявності письмової згоди власника майна на його передачу, відсутні підстави для судового контролю з боку слідчого судді чи суду з метою вирішення питання про передачу таких речових доказів Національному агентству.

Крім того, відповідно до Пункт 20 Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 р. № 1340 зі змінами, внесеними Постановою КМУ 16.09.2022 року № 1043, тимчасово, на період воєнного стану в Україні, за рішенням керівника обласної військової адміністрації майно, зазначене у підпунктах 1, 3, 5, 6, 8, 12-15 пункту 1 цього Порядку, може бути безоплатно передано Збройним Силам, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держприкордонслужбі, МВС, Національній поліції, ДСНС, Управлінню державної охорони, Держспецзв`язку, іншим утвореним відповідно до законів України військовим формуванням, їх з`єднанням, військовим частинам, підрозділам, державним органам, установам (організаціям), які утримуються за рахунок бюджетних коштів (далі - суб`єкти, яким передається майно), для потреб оборони держави, забезпечення національної безпеки, відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, забезпечення енергетичної безпеки держави, продовольчої безпеки населення (далі - майно для потреб оборони та національної безпеки).

Отже, зазначеним Порядком врегульовано процедуру безоплатної передачі конфіскованого майна на користь Збройних сил України, що відбувається за рішенням керівника відповідної обласної військової адміністрації.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.9 КПК України, закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Згідно з положеннями ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, діючим законодавством України не віднесено до компетенції слідчого судді повноваження щодо передачі речових доказів та/або будь-якого майна у кримінальному провадженні конкретно визначеним військовим частинам за клопотанням прокурора, в тому числі і у період дії воєнного стану, а отже клопотання прокурора в цій частині не ґрунтується на вимогах закону і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.170, 174 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про зняття арешту та передачу майна у межах кримінального провадження за № 0000074 від 16 жовтня 2025 року за правовою кваліфікацією ч.3 ст.201-2, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 03 березня 2026 року о 13.45 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1