Справа № 126/2207/25
Провадження № 1-кп/147/461/26
УХВАЛА

іменем України

21 травня 2026 року с-ще Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000031 від 14.08.2015 щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 09.12.2008 близько 12 години 00 хвилини, керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 2121», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по мокрому асфальтованому дорожньому покриттю проїзної частини автомобільної дороги, в с. Війтівка Бершадської територіальної громади Гайсинського району Вінницької області на вул. Соборній (Котовського) зі сторони м. Бершадь під`їхавши до перехрестя головної дороги на вул. Соборній з другорядними дорогами на вул. Сонячній та вул. Вишневій, виконуючи маневр лівого повороту для з`їзду на другорядну дорогу по вул. Вишневій, однак всупереч вимогам п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, не переконавшись що це буде безпечним і не створить небезпеки для інших учасників руху, не надав дорогу водію автомобіля «DAEWOO LANOS», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 , який рухався по головній рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо. Внаслідок цього, ОСОБА_4 допустив зіткнення керованого ним автомобіля «ВАЗ 2121» державний номерний знак НОМЕР_1 з автомобілем «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

Внаслідок цього ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів рукоятки і тіла грудини, які за ступенем важкості відносяться до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я, а також пасажир автомобіля «DAEWOO LANOS» ОСОБА_6 , яка перебувала на задньому сидінні, отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому лобної кістки з ліва, яке за ступенем важкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

В умовах даної події у водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху, який зобов`язує водія транспортного засобу перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також п. 16.3 Правил дорожнього руху, який зобов`язує водія транспортного засобу перед поворотом ліворуч і розворотом дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Порушення ОСОБА_4 вимог п. 10.1 та п. 16.3 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням її наслідків, а саме заподіяння середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

ОСОБА_4 подав до суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, в якому просить: звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000031 від 14.08.2015, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. В обгрунтування клопотання зазначає, що згідно із обвинувальним актом в обвинувачення ОСОБА_4 ставиться вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження, що мало місце 19.12.2008. Кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України, у скоєнні якого він обвинувачується, згідно з нормами ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років. З моменту вчинення зазначеного злочину 09.12.2008 минуло більше десяти років.

Приймаючи до уваги, що зазначене інкриміноване ОСОБА_4 діяння віднесено до категорії кримінального правопорушення за класифікацією ст. 12 КК України, враховуючи, що відповідно до ст. 49 КК України, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за скоєння даного кримінального правопорушення становить 10 років, при цьому строк притягнення до відповідальності за кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 286 КК України сплив, тобто закінчилися строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, підлягає закриттю, із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вказаною статтею.

Потерпілий ОСОБА_5 подав заперечення щодо закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, в якому просить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України. В обгрунтування клопотання зазначає, що до сьогодні прокурором не виконується постанова Бершадського районного суду Вінницької області від 02.06.2015 у справі № 202/1138/12 та проводяться слідчі дії щодо визначення винної особи в ДТП, яке відбулось 09.12.2008. Вважає за необхідне зазначити, що закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч.1 ст. 44 КК, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування. Як, зазначено в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК, порядку відповідне судове рішення. Якщо органи дізнання або досудового слідства зазначені обставини не встановили, а суд при попередньому чи судовому розгляді справи не може усунути допущену ними неповноту або неправильність, справу необхідно направити на додаткове розслідування з дотриманням вимог ст. 246 або ст. 281 КПК.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву, в якій просить судове засідання проводити у її відсутності, оскільки приймати участі не може у зв`язку зі станом здоров`я. Також зазначила, що нею отримано клопотання про закриття кримінального провадження, проте із закриттям кримінального провадження вона не погоджується.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 подане ним клопотання підтримав та просить задоволити, а також зазначив, що вину в інкримінованих йому діях в обвинувальному акті визнає, але на даний час спливли строки притягнення його до кримінальної відповідальності.

Прокурор ОСОБА_3 підтримала заявлене обвинуваченим клопотання, вважає, що таке підлягає до задоволення.

Потерпілий ОСОБА_5 підтримав свої письмові заперечення та зазначив, що ним було заявлено цивільний позов.

Заслухавши сторони кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши доводи клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України не може бути застосовано у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за неналежною обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу злочину або виправдання.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десяти років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, передбачена відповідальність у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Кримінальне правопорушення, яке поставлено у вину ОСОБА_4 вчинено 09 грудня 2008 року, є тяжким злочином, та з дня його вчинення минуло більше десяти років, обвинувачений не ухилялася від слідства та суду і не вчинив нового злочину.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 сам звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження, яке в судовому засіданні підтримав в повному обсязі, ствердив, що йому зрозумілі правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності за вказаних у клопотанні підстав, що носить не реабілітуючий характер, і він не заперечив щодо застосування до нього ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з цих підстав.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи потерпілого ОСОБА_5 викладені в запереченнях щодо закриття кримінального провадження є необгрунтованими та не грунтуються на вимогах закону, а тому такі суд до уваги не бере.

Згідно з ч.1, ч.4-ч.7 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Відмова у позові в порядку цивільного, господарського або адміністративного судочинства позбавляє цивільного позивача права пред`являти той же позов у кримінальному провадженні. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» №3 від 31.03.1989, зазначено, що у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Як вбачається з матеріалів справи 21.05.2010 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 було заявлено позовну заяву до відповідача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої злочином в межах даного кримінального провадження. Постановою Бершадського районного суду Вінницької області від 07 червня 2010 року в прийняття позову ОСОБА_5 , ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у визнанні ОСОБА_5 цивільним позивачем, ОСОБА_7 потерплою та цивільним позивачем відмовлено. Відмовляючи у прийнятті цивільного позову суд звернув увагу, щотв порушення вимог ч.3 ст. 28 КПК України цивільний позов заявлено після початку судового слідства, крім того в провадженні судді ОСОБА_8 є відкрита провадженням цивільна справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Отже, питання цивільного позову поданого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 було вирішено судом.

Також варто роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

У справі також наявні процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15349,60 грн, які слід віднести на рахунок держави.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 286, 314, 372, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.4 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 14.08.2015 щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України, закрити.

Процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15349,60 грн віднести на рахунок держави.

Роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази:

-автомобіль «ВАЗ 2121» номерний знак НОМЕР_1 залишити у ОСОБА_9 ;

-автомобіль «DАЕWОО LАNОS» номерний знак НОМЕР_3 залишити у ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 12.45 год. 25 травня 2026 року.

Суддя ОСОБА_1