Справа № 451/692/18
УХВАЛА

26.03.2026 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2018 за № 0000082 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Кам"янка-Бузького районного суду Львівської області (суддя ОСОБА_5 ) знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000082 від 16.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст 368 КК України.

10 березня 2026 року обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_5 . У поданій заяві зазначає про те, що ним заявлено відвід головуючому судді у справі у зв"язку з наявністю обставин, які об"єктивно викликають обгрунтований сумнів у його неупередженості. Зокрема, підстави для заявленого відводу стали очевидними після постановлення ухвали від 13.02.2026 зі змісту якої вбачається, що суд уже сформував певне ставлення до обставин кримінального провадження та позиції сторони захисту. Суд оцінив доказове значення документів ДПС до їх отриимання та дослідження що є порушенням ст. 94 КПК України. При вирішенні клопотання про призначення експертизи здійснив підміну предмета при відмові у дактилоскопічній експертизі, що є прямим відстороненням доказу захисту ще до його дослідження. Зазначає про те, що клопотання від 17.02.2025 було розглянуто 13.02.2026 в порушення вимог ст. 28 КПК та ст. 6 Конвенції. В судовому засіданні головуючим суддею ОСОБА_5 було проведено ініціативний допит свідка, що є порушенням ч.4 ст. 352 КПК України. Крім цього під час судового засідання від 09.12.2025 головуючий суддя відмовився перевірити особу свідка у відеконференції. Також суддею в ході розгляду справи мали місце висловлювання з ознаками упередженості а саме " Сольвар, якшо ви будете говорити більше ніж я я буду нервуватись" а також "якщо в житті робити помилки то вони можуть пізно наздогнати". Такі висловлювання створюють враження передчасного формування судом негативного ставлення до активної процесуальної позиції обвинуваченого. Суддею системно відхилялись всі клопотання сторони захисту, зокрема чотири клопотання які були відхилені ухвалою від 13.02.2026. Зазначив про те, що перелічені факти не є окремим процесуальними помилками, а утворюють системну картину упередженості, яка охоплює всі форми судової діяльності. Враховуючи вищенаведене просив суд відвести суддю ОСОБА_5 від подальшого розгляду кримінального провадження, передати матеріали справи на повторний автоматизований розподіл між суддями.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 березня 2026 року заяву про відвід передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заяву підтримав, з підстав зазначеній у ній.

Прокурор просив у задоволенні заяви про відвід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого відводу, розглянувши заяву про відвід та перевіривши наведені в ній доводи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини 1 статті 21 КПК, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Неупередженість суду є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, з метою дотримання якої учасники судового провадження наділені правом заявити відвід, який відповідно до частини 5 статті 80 КПК повинен бути вмотивованим.

Перелік підстав, за наявності яких особами, які беруть участь в кримінальному провадженні, може бути заявлено відвід судді, визначений частинами 1, 2 статті 75 КПК, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 цього кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також частиною 1 статті 76 КПК визначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Розглядаючи заявлені доводи, суддя виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_5 позиція учасника, який заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Проаналізувавши зазначені обвинуваченим ОСОБА_3 обставини для відводу судді ОСОБА_5 , суд має визначити, чи є наведені обвинувачем факти такими, які можуть викликати обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості.

Зокрема, розглядаючи вказані доводи як підстави для відводу, суд вважає за необхідне відзначити, що обґрунтований сумнів в упередженість судді ОСОБА_5 , на переконання обвинуваченого, полягає у порушенні принцип змагальності,зокремадослівні висловлювання які свідчать про заздадегідь прийняту позицію на користь обвинувачення,відмова перевіряти особу свідка у відеоконференції, висловлювання в судовому засіданні від 28.03.2025, розгляд клопотанн від 17.02.2025 лише 13.02.2026 та системне відхилення чотирьох клоптань захисту в одній ухвалі без вмотивованих підстав.

На думку суду заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді ОСОБА_5 передбачених КПК України та зводиться до незгоди із прийнятим суддею процесуальних рішення у справі. Проте, така обставина жодним чином не свідчить про наявність сумніву в об`єктивності, неупередженості чи безсторонності судді.

Разом з тим, відповідно до ст. 321 КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

Відтак, вчинення процесуальних дій, прийняття того чи іншого рішення з приводу заявлених клопотань не може свідчити про упередженість чи безсторонність судді, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду.

Оцінка щодо наявності чи відсутності процесуальних порушень при розгляді кримінального провадження надається судами вищих інстанцій при перегляді судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, а тому суддя при вирішенні питання відводу не вправі оцінювати мотиви, з яких виходив суд при вчинені процесуальних дій чи прийнятті процесуальних рішень.

Щодо висловлювань у судовому засідання про які зазначає ОСОБА_3 та такі на думку суду не свідчасть про тиск на обвинуваченого чи натяк на вину до вироку, про що зазначає обвинувачений, відтак не можуть бути підставою для відводу судді.

Щодо відмови у перевріці особи свідка у відеоконференції та "ініціативного" допиту свідка, то на думку суду такий допит був проведений у відповідності до ст. 336 КПК України і зокрема ч. 5 цієї статті.

Таким чином, існування будь-яких інших переконливих обставин, що викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді, відсутні. Заява про відвід судді нічим не підтверджена та є необґрунтованою.

Відтак, дослідивши заяву про відвід, суд встановив відсутність обставин, які свідчили б про порушення норм процесуального права чи унеможливлювали б прийняття суддею об`єктивного судового рішення. Заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність передбачених чинним законодавством підстав для його задоволення, й тому належить відмовити у його задоволенні.

Керуючись ст. 76, 80, 81 Кримінального процесуального кодексу України,-

у х в а л и в:

в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.03.2018 за № 0000082 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 27.03.2026.

Суддя ОСОБА_1