Справа №523/3852/26
Провадження №1-кс/523/2605/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 , в присутності підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (разом із цивільним чоловіком),

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

СВ Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000084 від 04.02.2026 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється групою прокурорів Одеської обласної прокуратури.

Так, органами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 являючись громадянкою України підтримуючи збройну агресію російської федерації проти України та бажаючи окупації території Одеської області збройними силами рф, з корисливих мотивів, з метою отримання грошової винагороди на постійній основі, в період лютого 2026 року, перебуваючи на території м. Ізмаїл Одеської області, більш точна дата та місце досудовим розслідуванням не встановлено, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за допомогою мобільного телефону марки «Samsung» модель Galaxy М32 IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , який безпосередньо належав ОСОБА_7 , однак спільно використовувався ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , через месенджер «Telegram» вступили у злочинну змову з невстановленим співробітником фсб рф (представником розвідувальних служб держави агресора РФ) через телеграм канал «BRABUS» (адміністратор телеграм каналу ID 701141613) направлену на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності та обороноздатності України шляхом надання можливості використання терміналів супутникового зв`язку «STARLINK» під час воєнного стану, для забезпечення ведення агресивної війни представниками ЗС РФ проти сил оборони України, за матеріальну винагороду у розмірі 30 доларів США за кожний окремний зареєстрований термінал супутникового зв`язку «STARLINK» в органах влади України та реєстрацію і верифікацію терміналів (створення «білого списку») для забезпечення безпеки та контролю зв`язку, тобто дали добровільну згоду на співпрацю з вказаною особою.

При чому невстановлений співробітник фсб рф (представником розвідувальних служб держави агресора РФ) через телеграм канал «BRABUS» (адміністратор телеграм каналу ID 701141613) надав дані терміналів супутникового зв`язку «STARLINK», які потрібно зареєструвати і верифікувати в органах ЦНАП України, а саме пристрої з наступними ідентифікаторами: 1. KIT - KIT404528594FHV SN - 4PBA04510574PJG UTID - 21a888a2-87008a1c-99c14bc8 Номер акаунту - ACC-DF-828-52; 2. KIT - KIT4M02333361TF7 SN - M1HT024480885CG UTID -008a1c-9939c535 Номер акаунту - ACC-DF-541-33; 3. КІТ - КІТ4MK SN - M1HT00118526 UTID - 20a003a3-47125119-d86c44dc Номер акаунту - ACC-50-34; 4. KIT - KIT400702882 SN - 4PBA00635597 UTID - 000000-00d40264 Номер акаунту - ACC-49-24.

Також, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 будо відомо та останні усвідомлювали, що вищевказані термінали супутникового зв`язку «STARLINK», номери яких передано співробітником фсб рф (представником розвідувальних служб держави агресора РФ) через телеграм канал «BRABUS» (адміністратор телеграм каналу ID 701141613) будуть використані виключно для забезпечення ведення агресивної війни представниками ЗС РФ проти сил оборони України.

Крім того ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , були ознайомлені, шляхом прочитання SMS повідомлення, отриманого на особисті мобільні телефони, надіслані з метою протидії агресії РФ проти України, а саме: «СБУ інформує! Ворог намагається завербувати українців, щоб зареєструвати на них свої заблоковані термінали Starlink. Така допомога рашистам кримінальний злочин! Якщо Вас або ваших знайомих просять «допомогти зі Starlink», повідомляйте про це на офіційний Telegram-бот СБУ https://t.me/spaly_fsb_bot. Разом переможемо! Слава Україні!». Після отримання вказаного SMS останні не звертались до органів безпеки.

В подальшому в період лютого 2026 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, на виконання загального злочинного плану реєстрацію і верифікацію терміналів супутникового зв`язку «STARLINK» звернулись до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не повідомляючи про дійсні мотиви, підстави та наслідки реєстрацію і верифікацію терміналів супутникового зв`язку «STARLINK», запропонували останнім за матеріальну винагороду у розмірі 1000 гривень України, здійснити в органах ЦНАП Ізмаїльської міської ради, зазначені дії, при чому реєстрації підлягали термінали, ідентифікаційні ознаки яких вищевказаним особам будуть надані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

На виконання загального злочинного плану 17.02.2026 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб, разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули до ЦНАП Ізмаїльської міської ради (м. Ізмаїл, пр-т Незалежності, 62), однак здійснити реєстрацію та верифікацію в органах ЦНАП України терміналів супутникового зв`язку «STARLINK» за ідентифікаційними номерами наданими співробітником фсб рф (представником розвідувальних служб держави агресора РФ) не змогли здійснити, з причин, які не залежали від їх волі.

Згідно відповіді командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Міністерства оборони України № 174/174/20/302/ПС від 19.02.2026 року встановлено, що факт реєстрації в «білому списку» систем супутникового зв`язку «STARLINK», які використовують російські окупаційні війська, завдає шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. Також факти використання російськими окупаційними військами систем супутникового зв`язку «STARLINK», становить загрозу суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України. Крім того факти реєстрації громадянами України в «білому списку» систем супутникового зв`язку «STARLINK», які використовують російські окупаційні війська, є підривною діяльністю проти України. Також, системи супутникового зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_6 » відключені на території дислокації російських окупаційних військ та системи зв`язку «STARLINK» використовуються військовими російських окупаційних військ, які знаходяться і ведуть бойові дії проти Сил оборони України на тимчасово окупованих територіях та територіях бойового зіткнення. Крім цього, вищезазначені системи супутникового зв`язку використовуються російськими окупаційними військами для забезпечення керованості ударних безпілотних літальних апаратів (БПЛА).

20.02.2026 року, о 11 год. 50 хв. ОСОБА_12 в порядку ст. 208, 615 КПК України, затримано посадовою особою слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області та в той же день повідомлено про підозру у вчиненні нею вищезазначеного кримінального правопорушення.

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого вищезазначеного органу досудового розслідування, погоджене прокурором, щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , яке обґрунтоване тим, що вона може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрювана ОСОБА_6 усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого вона на цей час підозрюється, а саме у вчиненні особливо тяжкого злочину за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна може вчинити вищезазначену дію з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності та подальшого засудження;

- впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки в ході проведення слідчих дій підозрюваній надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних, вона особисто знайома з свідками ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та будучи обізнаною про хід досудового розслідування може незаконно впливати на зазначених свідків, експертів, інших учасників кримінального провадження з метою дачі ними завідомо неправдивих показань/висновків, а також перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому;

старший слідчий ОСОБА_4 підтримав позицію прокурора;

захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання;

підозрювана ОСОБА_6 підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя, суд враховує наявність обґрунтованої підозри, доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також інші обставини, зазначені ст.178 КПК України.

Відповідно до ст.17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України Кримінальне Процесуальне Законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доцільність тримання підозрюваного під вартою повинна забезпечувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» зазначав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Згідно повідомлення про підозру, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останньої до кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.111 КК України, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема:

- повідомлення відділу у м. Ізмаїл УСБУ в Одеській області від 20.02.2026 року, щодо обставин вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

- відповіддю на доручення відділу у м. Ізмаїл УСБУ в Одеській області від 20.02.2026, щодо обставин вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінального правопорушення;

- мобільним телефоном марки «Samsung» модель Galaxy М32 IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , добровільно виданим ОСОБА_7 , в ході якого виявлено спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і невстановленим співробітником фсб рф (представником розвідувальних служб держави агресора РФ) через телеграм канал «BRABUS» (адміністратор телеграм каналу ID 701141613);

- протоколом огляду мобільного телефону марки «Samsung» модель Galaxy М32 IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 в ході якого відображено наявність спілкування між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 і невстановленим співробітником фсб рф (представником розвідувальних служб держави агресора РФ) через телеграм канал «BRABUS» (адміністратор телеграм каналу ID 701141613);

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , відповідно до яких свідки повідомили обставини звернення до них ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з метою проведення реєстрації і верифікації терміналів супутникового зв`язку «STARLINK» за матеріальну винагороду у розмірі 1000 гривень України, здійснити в органах ЦНАП Ізмаїльської міської ради;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , адміністратора ЦНАП Ізмаїльської міської ради, відповідно до якого остання повідомила обставини звернення ОСОБА_6 разом з ОСОБА_11 , для проведення реєстрації і верифікації терміналів супутникового зв`язку «STARLINK»;

- відповіддю командувача повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Міністерства оборони України № 174/174/20/302/ПС від 19.02.2026, відповідно до якої вищевказані дії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заподіють шкоди обороноздатності, державній та економічній безпеці України у відкритому доступі не поширювалась та не розміщувалась, не є загальнодоступною та підлягає захисту від розповсюдження;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, прокурора, що повідомлена ОСОБА_6 підозра станом на час розгляду цього клопотання повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). Тобто факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Дослідивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до переконання, що вони є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Щодо заявлених ризиків на наявність яких посилаються слідчий та прокурор у поданому клопотанні, то слідчий суддя вважає наступне.

На даний час є достатні підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на свободі з огляду на санкцію статті в підозрі може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду на території України та за її межами з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, як особисто, так і через третіх осіб, з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань.

Слідчий суддя вважає, що запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що перебуваючи на свободі підозрювана ОСОБА_6 буде перешкоджати виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Зазначені ризики існують, що, згідно ст. 177 КПК України, є підставою для застосування підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України не встановлено.

З урахуванням суспільної небезпеки злочину, у скоєнні якого ОСОБА_6 пред`явлена підозра, усіх обставин справи, особи підозрюваної, яка є громадянином України, з середньою-спеціальною освітою, перебуваючої в цивільному шлюбі, маючої на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючої з чоловіком та його бабусею, яка має 1-группу інвалідності за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, останній було повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, слідчий суддя вважає, що потрібно застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею також враховуються і положення ч.6 ст.176 КПК України про те, що до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час дії воєнного стану, що становить підвищену суспільну небезпеку, а також високий ступінь встановлених ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про застосування запобіжного заходу без визначення розміру застави.

Таким чином, дотримуючись завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, враховується необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами суспільства та держави та забезпечення охоронюваних прав та свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176, 177, 183, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 20.04.2026р. включно, в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1