Провадження № 11-кп/824/1784/2026Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого

засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 , 28.11.2024 року приблизно о 10:30, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр-т Алішера Навої, парк «Перемога», де біля дерева на землі знайшов два фрагменти блістера з двома таблетками білого кольору, буду чи особою яка періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_8 припустив, що у знайдених двох фрагментах блістера міститься наркотичний засіб, який він підняв з землі та помістив до кишені куртки, з метою подальшого власного вживання без мети збуту, тим самим вчинивши безоплатне незаконне придбання для подальшого власного вживання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) з двома таблетками білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Того ж дня, тобто 28.11.2024 року приблизно з 11:31 до 11:37, за адресою: м. Київ, пр-т Воскресенський,6, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_8 , в присутності двох понятих було проведено огляд місця події,в ході якого ОСОБА_8 , добровільно дістав з куртки та видав працівникам поліції два фрагменти блістера з двома таблетками білого кольору, що містить в собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044г.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-24/70340-НЗПРАП від 04.12.2024: Надана на дослідження дві таблетки білого кольору містять наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон(фенадон) Маса метадону (фенадону) в таблетках становить 0,022 г, 0,022 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в Таблиці ІІ « Перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме 0,02 грам.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити та пом`якшити призначене йому покарання до штрафу у розмірі, визначеному в санкції ч.1 ст.309 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги, не оспорюючи своєї провини у скоєному та фактичні обставини кримінального правоорушення, вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки судомне прийнято до уваги тих обставин, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, раніше не судимий, хоча у вироку при вирішенні питання щодо призначення покарання, суд помилково врахував, що обвинувачений раніше судимий.

Крім того, зазначає, що у нього було вилучено дві таблетки з метадоном, розмір яких наближений до граничного розміру, з яких настає кримінальна відповідальність.

Вважає, що покарання у виді штрафу, який він спроможний сплатити, не лише слугуватиме поповненням бюджету України, а й вагомим стримуючим фактором для нього, для недопущення повторення вчинення подібних кримінальних правопорушень у майбутньому.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України сторонами в апеляційному порядку не оскаржується та не є предметом розгляду суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначеного покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обираючи покарання ОСОБА_8 у виді пробаційного нагляду, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який не одружений, на утриманні осіб не має, працює, інвалідом не являється, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, як обставину, що пом`якшує покарання суд визнав щире каяття обвинуваченого, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що судом не прийнято до уваги ті обставини, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся, є безпідставними оскільки, щире каяття, яке включає в себе і визнання вини, було визнано обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та було враховано при обранні виду та розміру покарання судом першої інстанції у сукупності з даними про особу обвинуваченого.

Та обставина, що суд у мотивувальній частині вироку при вирішенні питання щодо призначення покарання ОСОБА_8 , всупереч даним вступної частини вироку, зазначив, що обвинувачений є раніше судимою особою, не свідчить проте. що вид покарання обвинуваченому обраний без врахування вимог ст.ст.50,65 КК України.

З довідки про судимість ОСОБА_8 вбачається, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності , у тому числі і за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, судимість погашена. Під час апеляційного розгляду захисником та обвинуваченим надана інформація про притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення після ухвалення даного вироку у іншому провадженні.

Наявність у обвинуваченого можливості сплатити штраф та незначна кількість вилученого у нього наркотичного засобу , не є тими обставинами, які б могли свідчити про те, що призначене судом першої інстанції покарання не є домірним вчиненому внаслідок суворості і суперечить меті виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Інших доводів, якими б спростовувався висновок суду про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді пробаційного нагляду, апеляційна скарга не містить.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для пом`якшення ОСОБА_8 призначеного судом першої інстанції покарання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя: Суддя: Суддя: