Справа № 638/8033/25
Провадження № 1-кп/638/963/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали об`єднаного судового провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 від 19 березня 2025 року, та обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002468 від 24 грудня 2025 року стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполь Донецької області, незаміжня, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судима,

за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною четвертою статті 185 Кримінального Кодексу України

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002468 від 24 грудня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального Кодексу України (справа №638/3097/26, провадження № 1-кп/638/1370/26).

Водночас, у провадженні Шевченківського районного суду міста Харкова також перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000523 від 19 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального Кодексу України (справа №638/8033/25, провадження № 1-кп/638/963/26).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05.03.2026 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002468 від 24 грудня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального Кодексу України, (справа № 638/3097/26) та кримінальне провадження № 0000523 від 19 березня 2025 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального Кодексу України (справа № 638/8033/25) об`єднано в одне провадження, присвоївши справі єдиний номер 638/8033/25, провадження № 1-кп/638/963/26.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05.02.2026 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.04.2026.

Прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 на 60 днів.

Клопотання прокурора обгрунтовано тим, що, відповідно п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати наявність ризики, передбачені статтею 177 КПК України.

Метою продовження до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від суду (так як остання не має постійного місця проживання, вчинила ряд умисних злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, може уникнути суду з метою уникнення покарання);

3) вчинити інше кримінальне правопорушення (обвинувачена не працює і не навчається, не має стабільного доходу, є обвинуваченою у низці злочинних епізодів, обвинувальні акти стосовно якої скеровано до Шевченківського районного суду міста Харкова для розгляду);

5) незаконно впливати на потерпілих та свідків (з метою зміни свідчень, так як вони не допитані в суді).

Прокурор вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_4 , не може запобігти вказаним ризикам.

16 березня 2026 року у судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання, з наведених у ньому підстав, та просила його задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачена заперечувала проти задоволення клопотання прокурора та просила змінити їй запобіжний захід на домашній арешт. Вказала, що не погоджується з доводами прокурора, що вона веде антисоціальний спосіб життя, має постійне місце проживання в АДРЕСА_3 , де проживатиме разом з батьком своєї дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також зазначила, що є внутрішньо переміщеною особою, має стабільний щомісячний дохід у розмірі близько 2,5 тис грн. Вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, зобов`язується виконувати визначені їй процесуальні обов`язки. При цьому, як альтернативу місцю проживання, де вона може мешкати фактично, зазначила іншу адресу, де проживає її друг, який являється військовослужбовцем, що також може надати їй житло, а саме: АДРЕСА_4 . Також вказала, що на даний час має загострення виразкової хвороби, у зв`язку із чим вона потребує огляду лікарями та, у разі необхідності, медичного лікування.

В свою чергу, захисник також заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вважав його безпідставним та необгрунтованим, адже недоведені ризики, вказані прокурором, та просив обрати ОСОБА_4 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, що забезпечило б у повному обсязі виконання нею процесуальних обов`язків.

Суд, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали клопотання, встановив таке.

Так ОСОБА_4 ухвалою Шевченківського районного суду міста Харкова від 05.02.2026 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком до 05.04.2026.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з частиною першою статті 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до частини першої-третьої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.

Суд вважає встановленим продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у об`єднаному кримінальному провадженні.

Підставою тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Тобто метою продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у об`єднаному кримінальному провадженні.

Підставою продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні, зокрема, корисливих тяжких злочинів в умовах воєнного стану, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити зазначені вище дії.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: показаннями потерпілих, протоколами огляду місця події, показаннями свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання, висновком судово-товарознавчої експертизи, тощо.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_4 постійного джерела доходів не має, незаміжня, має малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судима, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та можливість, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та покарання, переховування від суду, а тому суд доходить висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам. При цьому суд бере до уваги, що ряд кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_4 , об`єднано в одне судове провадження.

ОСОБА_4 зазначила, що зареєстрвоана як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, на питання суду, остання не пам`ятала номер квартири. Батько її дитини ОСОБА_8 також готовий надати їй житло для проживання. Однак жодних доказів на підтвердження зареєстриованого місця його проживання чи належності йому житла на праві власності суду не надав. Також зазначила про те, що її друг також згодний надати їй житло для проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином, в судовому засіданні стороною захисту не було надано жодних доказів на підтвердження можливості забезпечення обвинуваченій надання постійного місця проживання за умови зміни останній запобіжного заходу. Так, зокрема, не надано документального підтвердження наявності правовстановлюючих документів у осіб, які виразили бажання забезпечити обвинувачену житлом з метою визначення їй постійного фактичного місця проживання у місті Харкові.

Разом із тим, суд виходить з того, що судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, обвинувачену, потерпілих, свідків не допитано, докази не досліджено.

Таким чином, вирішуючи питання продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд бере до уваги тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання її винним, кількість та обставини вчинення кримінальних правопорушень, виходить з того, що ризики здійснення обвинуваченою дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, які були підставою та були враховані при обранні слідчим суддею стосовно неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та на які посилається прокурор в клопотанні про продовження запобіжного заходу, станом на цей час не зменшились та продовжують існувати.

Згідно вимог статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зменшення встановлених ризиків, що пов`язано з плином судового розгляду.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однак, як встановлено у судовому засіданні, заявлені стороною обвинувачення ризики наразі продовжують існувати та не зменшилися, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховування від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Отже, відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені статтею 176 КПК України, зможуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, та запобігати спробам вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, а відтак жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

За приписами частини четвертої статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2026 року ОСОБА_4 визначено суму застави в розмірі становить 64180 (шістдесят чотири тисячі сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Вирішуючи питання про визначення ОСОБА_4 розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у даному кримінальному провадженні суд виходить з приписів статей 177, 178, 182 КПК України.

Виходячи з практики ЄСПЛ, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому визначений судом розмір застави в повній мірі узгоджується з вимогами частини четвертої - п`ятої статті 182 КПК України.

Суд доходить висновку про необхідність залишення застави як альтернативного запобіжного заходу триманню під вартою у раніше визначеному розмірі 64180 (шістдесят чотири тисячі сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Зі змісту частини четвертої - п`ятої статті 202 КПК України слідує, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти негайно, але не більше протягом одного робочого дня після внесення застави, визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при відсутності іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою; після отримання та перевірки документа, підтверджуючого факт внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення повинна повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю, або суд. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

За таких обставин, на підставі вищевикладеного, зважаючи на те, що судове провадження не завершене, всіх потерпілих, свідків, обвинувачену не допитано, докази не досліджено, з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження стосовно ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14 травня 2026 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2026 року, що становить 64180 (шістдесят чотири тисячі сто вісімдесят) гривень 00 копійок.

Також суд, дослідивши клопотання, обвинуваченої щодо проведення медичного обстеження вважає, що доводи обвинуваченої свідчать про наявність підстав для забезпечення обстеження останньої відповідним лікарем- фахівцем з метою надання їй належної медичної допомоги та, у разі необхідності, призначення відповідного лікування.

Вимогами статті 21 Конституції України закріплено, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Також статтею 49 Конституції України визначено, що кожен громадянин України має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

На підставі викладеного та з метою своєчасного вжиття належних для забезпечення прав та охоронюваних законом інтересів обвинуваченої в ході здійснення зазначеного кримінального провадження, суд вважає за необхідне забезпечити проведення медичного обстеження ОСОБА_4 з урахуванням наявних у неї скарг на стан здоров`я відповідними лікарями-фахівцями.

Таким чином, клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про проведення медичного обстеження слід задовольнити. Зобов`язати начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» призначити та провести відповідне медичне обстеження та, у разі потреби, лікування обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а, у разі неможливості проведення відповідного обстеження в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», якщо у цьому виникне необхідність, провести відповідне обстеження та, у разі потреби, лікування в умовах медичної установи за межами ізолятора профільними лікарями (за скаргами ОСОБА_4 ).

По завершенні медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичну довідку про стан здоров`я останньої невідкладно направити на адресу суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176 - 178, 183, 194, 197, 199, 369 - 372, 376, 392-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання обвинуваченої та захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 травня 2026 року включно, з можливістю внесення застави в розмірі 64180 (шістдесят чотири тисячі сто вісімдесят) гривень 00 копійок, визначеної в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2026 року.

Обвинувачена та заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом всього строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З моменту звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з - під варти у зв`язку із внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає (перебуває), без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання (перебування); утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що у разі внесення застави, але невиконання заставодавцем обов`язків із забезпечення належної поведінки обвинуваченої та порушення покладених на неї цією ухвалою обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Визначити 2-місячний термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про проведення медичного обстеження - задовольнити.

Зобов`язати начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» призначити та провести відповідне медичне обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідними лікарями-фахівцями в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», а у разі неможливості провести обстеження в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор», у разі необхідності, провести відповідне обстеження в умовах медичної установи за межами ізолятора.

По завершенні медичного обстеження обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , медичну довідку про стан здоров`я останньої направити на адресу суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Строк дії ухвали до 14 травня 2026 року включно.

Повний текст ухвали складено та проголошено 17 березня 2026 року о 10 год 40 хв.

Суддя ОСОБА_1