У х в а л а

іменем України

10 березня 2026 року селище Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону про звільнення від кримінальної відповідальності передбаченої ч.5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.407 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону звернувся до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності передбаченої ч.5 ст. 407 КК України ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст. 401 КК України, посилаючись на те, що солдат військової служби за мобілізацією будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобовязаний свято і непорушно додержуватись Конституцції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обовязок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності та витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів ЗСУ, став на шлях вчинення кримінального правопорушення, а саме 27 липня 2024 року об 21:30 год. рядовий ОСОБА_4 без поважних причин з метою тимчасового ухилення від військової служби у розташування військової частини НОМЕР_2 не прибув. У період з 21:30 год 27 липня 2024 року по 30 листопада 2024 року, військовослужбовець військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_3 та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд. 30 листопада 2024 року солдат ОСОБА_4 добровільно прибув із самовільного залишення військової частини для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_4 . На даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 10.11.2025 року.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив правопорушення, а саме нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України. 28 липня 2025 року підозрюваний ОСОБА_5 добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір продовжити військову службу у військовій частині НОМЕР_5 від 28 липня 2025 року. Вперше притягується до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав, що у ньому викладено.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти заявленого клопотання не заперечив, пояснив, що на початку проходив курс постхірургічного втручання, після чого знаходився вдома, усвідомив протиправність свого вчинку, наразі проходиться військову службу, а тому просив клопотання задовільнити та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Суд заслухавши клопотання прокурора, думку ОСОБА_4 , оглянувши матеріали справи вважає, що ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження по даній справі закрити виходячи з наступних міркувань :

07 вересня 2024 року набув сили Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Зокрема, вказаним законом доповнено редакцію статті 401 КК України, а саме: частиною 5, якою визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану, вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

При цьому, статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.2 ст. 285 КПК України особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чиобвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Як вбачається з клопотання солдат ОСОБА_4 під час мобілізації будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_5 , всупереч вимогам ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою тимчасового ухилення від військової служби, вчасно на службу до розташування військової частини НОМЕР_3 не прибув без поважних причин о 21 годині 30 хвилин 27 липня 2024 року, та в подальшому, проводячи час на власний розсуд, 30 листопада 2024 року добровільно прибув із самовільного залишення військової частини для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_4 що за адресою : АДРЕСА_1 , чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України

З конструкції положень ч.5 ст. 401 КК України можна дійти висновку, що підставою цього виду звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язкова сукупність таких умов, як: особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; кримінальне правопорушення передбачене статтями 407, 408 КК України учинене під час дії воєнного стану; особа, яка вчинила таке кримінальне правопорушення, добровільно звернулась із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби; наявність письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

В судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ст. 407 КК України, при цьому добровільно звернувся з проханням зарахувати його для проходження військової служби за призивом під час мобілізації в особливий період до військової частини НОМЕР_6 . Факт звернення обвинуваченого до слідчого із заявою про намір проходження військової служби сторонами кримінального провадження не заперечувалось і підтверджується відповідною заявою.

З цих підстав, враховуючи положення статті ч.5 ст. 401 КК України, суд має прийняти рішення в порядку, передбаченому статтями 284 - 288 КК України, оскільки встановлено наявність підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати в провадженні відсутні.

Також слід врахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені ч.5 ст. 401 КК України, за своїм змістом не є підставами, які реабілітують особу, що роз`яснено обвинуваченому, і останній погодився на закриття кримінального провадження з цих підстав.

Окрім того, оскільки ОСОБА_4 після скоєного кримінального правопорушення звернувся до військової частини НОМЕР_7 про бажання продовжити військову службу та командування не заперечило щодо проходження військової служби, на підставі положень ч. 3 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний після набрання ухвалою законної сили зобов`язати військову частину НОМЕР_7 невідкладно зарахувати солдата ОСОБА_4 на військову службу, а ОСОБА_4 зобов`язати не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_6 .

Враховуючи наведене та керуючись статтями 284, 285, 286, 288, 314, 350, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, внесеного 5 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження, внесене 5 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000686 - закрити на підставі ч.5 ст. 401 КК України.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_6 невідкладно після набрання ухвалою законної сили зарахувати ОСОБА_4 на військову службу, а останнього не пізніше 72 годин прибути до військової частини НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1