Провадження № 1-кп/537/37/2026
Справа № 537/4195/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 Крюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 , представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000844 від 25.10.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, учня групи С-22-3 Регіонального центру професійно-технічної освіти №1, який на утриманні нікого немає, який не є інвалідом, депутатом, учасником бойових дій чи ліквідатором на ЧАЕС, раніше не судимий, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Крюківського районного суду міста Кременчука перебуває кримінальне провадження №0000844 від 25.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 22.04.2025 клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 про оголошення в міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_5 задоволено, оголошено у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , провадження у справі №537/4655/23 зупинено щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до його розшуку.

28.04.2025 до суду звернулась прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 із клопотанням про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання пвд вартою.

Клопотання мотивоване тим, що обвнувачений не з`являвся в судові засідання, про причини неявки суд не повідомляв. Законним представником неповнолітнього обвинуваченого також не забезпечено явку сина до судових заідань. За повідомленням Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 перетнув державний кордон України 27.11.2024 у пункті перетину «Краківець» на виїзді з України. Також вказала, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Прокурор вказує, що для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є наявність обгрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 статті 296 Кримінального кодексу України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Метою застосування запобіжного заходу прокурор вказує забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Одночасно із вказаним клопотанням, прокурор просила надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 24.06.2025 виділено в окреме провадження із матеріалів кримінального провадження №0000844 від 25.10.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, - матеріали кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та матеріали цивільного позову ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_9 , до ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, в частині позовних вимог до ОСОБА_5 , ОСОБА_11 .

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 25.12.2025 відновлено провадження у справі.

В судовому засіданні прокурор Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 підтримала подане 28.04.2025 клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на викладені в ньому обставини.

Представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, фактичне його місцезнаходження на цей час не відоме.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не обґрунтовано клопотання в частині неможливості застосування відносно обвинуваченого більш м`якого виду запобіжного заходу.

Вислухавши думку прокурора, представника неповнолітнього потерпілого, захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 176 Кримінального процесуального України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини 2 статті 177 Кримінального процесуального України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведені вище норми Закону, вирішуючи питання щодо доцільності обрання на стадії судового розгляду обвинуваченому міри запобіжного, суд виходить із вимог статті 29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно з положеннями статті 183 Кримінального процесуального України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального України.

Згідно статті 178 Кримінального процесуального України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до частин 1, 4 статті 194 Кримінального процесуального України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Кримінальне провадження на території України здійснюється з підстав і в порядку, визначеному КПК України (ч. 1ст. 4 КПК України).

Відповідно до вимог розділу IV КПК України, участь обвинуваченого під час судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Під ухиленням від суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

При з`ясуванні того, які дії особи мають визначатися юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від суду, враховується, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку. При цьому, факт ухилення від суду буде і тоді, коли особа перебуває поза межами території України і не з`являється на виклики суду без поважних причин та умисно створює видимість наявності об`єктивних причин неможливості такої явки (як то не своєчасне отримання повісток про виклик, ігнорування отримання повісток у поштовому відділенні тощо).

При вирішенні заявленого прокурором клопотання суд виходить з того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого чинним законодавством України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, у зв`язку із чим суд вважає наявним ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбуття покарання.

Окрім того, про наявність ризику переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відбуття покарання свідчить і той факт, що обвинувачений, достовірно знаючи про здійснення щодо нього судового провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України, усвідомлюючи тяжкість злочину та загрозу застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі, в порушення покладених на нього обов`язків, з метою переховування від суду, 27.11.2024 перетнув державний кордон України на виїзді з України, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням Державної прикордонної служби України. Дозвіл на виїзд за межі України ОСОБА_5 не надавався. Відомості про його повернення з-за кордону відсутні.

Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 22.04.2025 обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до частини 6 статті 193 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З наведеної норми вбачається, що у разі оголошення обвинуваченого у міжнародний розшук та доведення прокурором підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд може застосувати так звану попередню процедуру застосування до обвинуваченого запобіжного заходу - обрання запобіжного заходу. Наступним етапом після затримання особи (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - є забезпечення розгляду за участю обвинуваченого клопотання про застосування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Отже, для оцінки необхідності обрання запобіжного заходу обвинуваченому достатньо встановлення судом обставини оголошення у міжнародний розшук.

Додатковою умовою для такого висновку є наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України. Вказана стаття визначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Крім цього, на відміну від процедури застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою - це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 виїхав та наразі перебуває за межами України та відомості про його в`їзд на територію України на теперішній час відсутні.

Аналізуючи викладене, суд вважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого від суду. Крім того, суд вважає наявними ризики можливого незаконного впливу обвинуваченого на свідків, потерпілого, та вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не тотожне застосуванню такого, оскільки після затримання обвинуваченого питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде розглядатися судом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

З урахування вищезазначеного, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 виїхав за межі території України, судом 22.04.2025 прийнято рішення про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку, що відносно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, у зв`язку із чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

У зв`язку з оголошенням ОСОБА_5 в міжнародний розшук у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, провадження у справі підлягає зупиненню.

Керуючись статтями 176, 177, 178, 183, 196, 371, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кременчук Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, учня Регіонального центру професійно-технічної освіти №1, який на утриманні нікого немає, який не є інвалідом, депутатом, учасником бойових дій чи ліквідатором на ЧАЕС, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця розгляду кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Провадження у справі №537/4195/25, провадження №1-кп/537/37/2026 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 296 Кримінального кодексу України,- зупинити до його розшуку.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів.

Суддя: ОСОБА_1