Справа № 206/6118/2012
Провадження №11-кп/801/274/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року,

якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та звільнено засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2025, з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком 11 (одинадцять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів,

Короткий зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2025 ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_8 станом на 12.01.2026 відбув 3/4 строку покарання, що створює передбачені законом підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Крім того, під час судового розгляду кримінального провадження було встановлено, що ОСОБА_8 вину визнав в чому щиро розкаявся, в добровільному порядку відшкодував потерпілим шкоду. ОСОБА_8 має на утриманні неповнолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Під час відбування покарання засуджений ОСОБА_8 дотримується встановленого режиму, характеризується позитивно, що свідчить про досягнення мети покарання, визначеного ст. 50 КК України, а саме виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 клопотання підтримав та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Засуджений ОСОБА_10 у судовому засіданні просив суд задовольнити клопотання захисника та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.

Прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 , вважаючи його передчасним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року задоволено клопотання адвоката ОСОБА_7 та звільнено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2025, з невідбутою частиною покарання у виді позбавлення волі строком 11 (одинадцять) місяців 29 (двадцять дев`ять) днів.

Суд, перевіривши відповідність клопотання вимогам ст. 81 КК України, дійшов висновку про його обґрунтованість та наявність підстав для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційні скарзі прокурор Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання.

Прокурор вказує на незаконність ухвали суду першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Посилається на те, що засуджений ОСОБА_8 згідно із вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2025 раніше неодноразово судимий, вчиняв злочини в період іспитового строку.

Вказує, що ОСОБА_8 фактично на даний час ще не розпочав відбувати призначене йому судом покарання, жодним чином не проявив ініціативи та бажання працевлаштуватися в установі виконання покарань з метою доведення бажання стати на шлях вправлення, оскільки з часу його затримання по час ухвалення судом вироку та по час розгляду судом клопотання адвоката засуджений з слідчого ізолятора для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі не вибував, хоча згідно з рішення відповідної комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань від 17.12.2025, останнього визначено направити для відбування покарання до ДУ «Стрижавська виправна колонія №81».

Зазначає, що згідно з наданої адвокатом до суду характеристики за час утримання в слідчому ізоляторі ОСОБА_8 характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення до нього не застосовувались.

Також зазначає, що 15.12.2025 за вказівкою Вінницької обласної прокуратури скасовано накладення на засудженого ОСОБА_8 дисциплінарного стягнення за зберігання забороненого предмета (телефона) у зв`язку з деякими порушеннями вимог законодавства. На даний час за вказаним фактом правопорушення установою виконання покарань проводиться повторна службова перевірка з метою розгляду питання про притягнення засудженого до встановленої законом дисциплінарної відповідальності.

Пояснення учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Колегія суддів заслухавши доповідача, пояснення учасників, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали судового провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення у межах апеляційних скарг.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала вимогам ст.370 КПК України відповідає у повному обсязі.

Згідно зі ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За правилами ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Зокрема, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

При цьому колегія суддів наголошує, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2025 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015) ОСОБА_8 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.11.2023 по 04.11.2025, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_8 відбуває покарання з 30.11.2023 та станом на 27.01.2026 відбув більше 2/3 строку призначеного покарання.

За час відбування кримінального покарання в ДУ «Вінницька УВП (№1)» ОСОБА_8 характеризується посередньо. Заходи стягнення та заохочення не застосовувались. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими ув`язненими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих відносин з персоналом установи. Утримує спальне місце у чистоті та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Адекватно реагує на зроблені зауваження. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання безоплатних робіт по впорядкуванню місця попереднього ув`язнення ставиться з розумною ініціативою.

Сукупність наведених обставин привела суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про доведення засудженим ОСОБА_8 свого виправлення у зв`язку із чим суд, відповідно до вимог закону звільнив засудженого умовно-достроково від подальшого відбування покарання, належним чином мотивувавши своє рішення.

Апеляційна скарга прокурора не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Посилання прокурора на те, що засуджений ОСОБА_8 згідно із вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10.10.2025 раніше неодноразово судимий, вчиняв злочини в період іспитового строку, не може враховуватись судом при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення, оскільки відповідно до положень ст. 81 КК України при вирішенні даного питання враховуються обставини, які виникли і існували під час відбування покарання, а не до вчинення кримінального правопорушення.

Також є формальними та не можуть бути підставою для скасування ухвали суду доводи про те, що ОСОБА_8 фактично на даний час ще не розпочав відбувати призначене йому судом покарання, жодним чином не проявив ініціативи та бажання працевлаштуватися в установі виконання покарань з метою доведення бажання стати на шлях вправлення, оскільки з часу його затримання по час ухвалення судом вироку та по час розгляду судом клопотання адвоката засуджений з слідчого ізолятора для відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі не вибував, хоча згідно з рішення відповідної комісії Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань від 17.12.2025, останнього визначено направити для відбування покарання до ДУ «Стрижавська виправна колонія №81».

Як установлено колегією суддів, ОСОБА_8 засуджено вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 10 жовтня 2025 року.

Разом з тим, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 28 жовтня 2025 року тимчасово залишено засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в слідчому ізоляторі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», для подальшої доставки до Вінницького міського суду Вінницької області для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи №206/6118/2012.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 січня 2026 року ухвалено вважати засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що ознайомився із матеріалами кримінального провадження №206/6118/2012.

Надалі захисником засудженого ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , яке розглянуто судом 27 січня 2026 року.

Таким чином, перебування засудженого ОСОБА_8 в умовах слідчого ізолятора при ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» викликане поважними причинами.

Що стосується доводів прокурора про те, що згідно з наданої адвокатом до суду характеристики за час утримання в слідчому ізоляторі ОСОБА_8 характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочення до нього не застосовувались, то колегія суддів зауважує наступне.

Посередня характеристика та відсутність заохочень самі по собі не є свідченням того, що особа не стала на шлях виправлення.

Крім того, брак заохочень не може бути ототожнений з негативною поведінкою. Якщо засуджений не порушує режим, він вже демонструє мінімально необхідний рівень виправлення для розгляду клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Стосовно доводів про те, що за фактом зберігання засудженим ОСОБА_8 забороненого предмета (телефона) установою виконання покарань проводиться повторна службова перевірка з метою розгляду питання про притягнення засудженого до встановленої законом дисциплінарної відповідальності, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до характеристики, виданої ДУ «Стрижавська виправна колонія (№81)» 27.02.2026, за порушення установленого режиму утримання, допущеного під час перебування в державній установі «Вінницька установа виконання покарання (№ 1)», 27.02.2026 засуджений ОСОБА_8 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності у виді попередження за зберігання забороненого предмета (телефона), заохочування не застосовувалися.

Разом з тим, варто зауважити, що відповідно до ч.7 ст.135 КВК України рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності особи, яка відбуває покарання, має бути детально вмотивоване та може бути оскаржене особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, або її представником до органу виконання покарань вищого рівня, прокурора чи суду. Засудженому протягом трьох робочих днів видається копія рішення про застосування до нього стягнення із зазначенням можливості та порядку його оскарження.

Колегія суддів наголошує, що рішення адміністрації колонії про накладення дисциплінарного стягнення на особу, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, буде законним лише у випадку, коли адміністрацією повністю дотримано процедури проведення перевірки певного факту, встановлено всі обставини та зібрано у встановленому законом порядку всі необхідні докази та забезпечено реалізацією зазначеною особою всіх наданих їй законом прав і гарантій.

Зважаючи на те, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_8 ухвалено 27.02.2026, то засуджений на момент апеляційного розгляду ще має право його оскаржити відповідно до положень ч.7 ст. ст.135 КВК України.

Таким чином, колегія суддів наразі не бере до уваги наявність вказаного стягнення у засудженого ОСОБА_8 .

З огляду на викладене, доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведеність засудженим свого виправлення та відсутність підстав для його звільнення від відбування покарання умовно-достроково. Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення. Зрештою інші доводи апеляційної скарги прокурора були предметом обговорення у суді першої інстанції, знайшли належну оцінку у тексті судового рішення, правильність якого апелянтом не спростована.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою, тому підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, 81 КК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 січня 2026 року - залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4