Справа № 594/1214/25
Провадження №1-кп/594/73/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2026 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Борщева обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000134 від 30.07.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого 20.07.2022 Борщівським районним судом Тернопільської області за ст. 309 ч.1, ст.345 ч.2 КК України на 3 роки 6 місяців 9 днів обмеження волі, звільненого 05.10.2023 Рівненським районним судом Рівненської області умовно достроково від відбування не відбутої частини покарання у виді обмеження волі строком на 9 місяців 14 днів, судимість не погашена, розлученого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Борщівського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження № 0000134 від 30.07.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, яке підтримав у судовому засіданні, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивує тим, щоОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, а також на стадії судового провадження продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 у ході судового розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений та захисник не заперечують щодо задоволення клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думку сторін, вважає, що підстави для збереження запобіжного заходу у виді взяття (тримання під вартою) відносно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не відпали, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, ОСОБА_4 30.07.2025 о 14:45 год. затримано слідчим за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Надалі, ОСОБА_4 31.07.2025 о 12:45 год. повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду від 01.08.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Борщівського районного суду від 24.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 22.11.2025 включно.

Крім того, ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18.11.2025, на час судового провадження обрано ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 17 січня 2026 року включно.

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 16.01.2026 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , до 16 березня 2026 року включно

Завершити розгляд даної справи в строк до 16 березня 2026 року не представляється можливим.

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено підстав для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому суд враховує, щоОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 29 липня 2025 року близько 22.00 год. він разом із ОСОБА_6 перебували в приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 , де між ними виникла суперечка на ґрунті неприязних відносин, під час якої ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, цілеспрямовано і рішуче, наніс ОСОБА_6 один удар кулаком руки в область обличчя, від чого останній впав на підлогу. Продовжуючи свої умисні, протиправні дії, ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 декілька ударів ногами в область живота та грудної клітки, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми живота у вигляді розриву селезінки, який супроводжувався внутрішньочеревною кровотечею, що призвело до знекровлення організму важкого ступеня, а також забою хвоста підшлункової залози, синців на обличчі в ділянці нижньої щелепи справа і зліва, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння відносяться до тяжких.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

У судовому засіданні встановлено, що залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження, може переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення.

З огляду на наведене, враховуючи вимоги ст. 178 КПК України, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відсутність відомостей про наявність тяжких захворювань у обвинуваченого, які унеможливлюють перебування останнього у слідчому ізоляторі, дані про особу обвинуваченого, а також те, що при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може у будь-який час та спосіб переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а саме покинути стале місце проживання, може впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення, а відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується останній, суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, з врахуванням тієї обставини, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства, суд не вбачає підстав на даний час визначати в цьому кримінальному провадженні розмір застави при продовженні строку тримання під вартою.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , на строк шістдесят днів, до 10 травня 2026 року включно, без можливості внесення застави.

Копію даної ухвали направити в Державну установу «Чортківська установа виконання покарань №26» для відому та виконання в частині дії запобіжного заходу та вручити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий