Єдиний унікальний № 500/5939/16-к
Провадження № 1-кп/946/28/26
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.02.2026 м.Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

потерпіла ОСОБА_6 ,

провівши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001315, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Комишівка, Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Комишівка Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся в судові засідання, суду надані відомості, що обвинувачений ОСОБА_7 мобілізований до Збройних Сил України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зупинення провадження відносно нього на час проходження військової служби.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували проти клопотання прокурора.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думки учасників провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 28 КПК України як на сторону обвинувачення під час досудового розслідування, так і на суд під час судового провадження покладено обов`язок забезпечити додержання розумних строків як загальної засади кримінального провадження, яка також є складовою права особи на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, необхідно зважати на випадки, коли виконання цього обов`язку перебуває поза процесуальними можливостями прокурора чи суду.

Відповідно до ст. 318 ч. 2 КПК України судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 335 КПК України у разі, якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

Тобто, наведена норма передбачає три підстави для зупинення судового провадження: 1) ухилення від явки до суду, 2) психічна чи інша тяжка тривала хвороба, 3) проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Водночас, лише застосування другої підстави є умовною і пов`язане з неможливістю участі у судовому провадженні. Дві інші підстави для суду першої інстанції є безумовними та безальтернативними (окрім здійснення спеціального судового провадження).

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 (затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ) із 05 години 30 хвилини 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану неодноразово продовжено і діє на теперішній час.

Також, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Строк проведення мобілізації неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

У частині шостій статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено види військової служби, одним із яких є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ наведені визначення таких термінів:

мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано;

особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Тобто, призов обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації під час дії воєнного стану в Україні, в розумінні ч. 1 ст. 335 КПК України, є підставою для зупинення судового провадження стосовно такого обвинуваченого до звільнення з військової служби.

За матеріалами справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 призваний на військову службу під час мобілізації 03 листопада 2025 року та направлений для проходження військової служби до військової частини.

Водночас, суд враховує, що у кримінальному провадженні № 0001315 обвинувачуються дві особи, зокрема, дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України як вчинені за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується обвинувальним актом у кримінальному провадженні.

За загальним правилом, якщо у справі декілька обвинувачених, то при зупиненні провадження у порядку ст. 335 КПК України щодо одного з них, матеріали провадження щодо такої особи виділяються в окреме провадження відповідно до ч. 3 ст. 217, ч. 1 ст. 334 КПК України.

У той же час, Кримінальний процесуальний кодекс України не містить чітких норм щодо зупинення і виділення матеріалів кримінального провадження стосовно одного з обвинувачених, у випадках коли злочин вчинено у співучасті.

Частиною 1 ст. 334 КПК України визначено, що матеріали кримінального провадження можуть виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 217 КПК України у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 4 ст. 217 КПК України матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту судового розгляду.

Виділення матеріалів кримінального провадження в окреме провадження можливе за наявності матеріальних (фактичних) підстав, однією з яких є наявність окремих обвинувачених у кримінальних провадженнях про злочини вчинені групою осіб, у випадках, коли одного з обвинувачених оголошено в розшук судом або через психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні (ст. 335 КПК України).

Таким чином, з системного аналізу зазначених норм слідує, що рішення про виділення матеріалів кримінального провадження ухвалюється судом у разі наявності визначених для цього законом підстав.

Як вказано вище, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обвинувачувались у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб.

З таких обставин, суд доходить висновку, що здійснення належної оцінки ролі осіб, які обвинувачуються у спільному вчиненні кримінальних правопорушень, можливе лише за умови одночасного та спільного судового розгляду. Окремий розгляд може негативно вплинути на повноту судового розгляду та призвести до порушення загальних засад кримінального провадження, а також прав обвинувачених на справедливий суд, що передбачає незалежність та безсторонність суду, розумний строк розгляду справи, рівність учасників кримінального провадження та справедливу (належну) процедуру розгляду справи.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 20 серпня 2020 року у справі № 344/20740/18, який дійшов висновку, що виділення матеріалів кримінального провадження щодо одного з обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, якщо всі обвинувачені були присутні під час розгляду справи судом, від явки до суду не ухилялися, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкоджає суду повно, об`єктивно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам КПК України та Конвенції.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_7 мобілізований до ЗСУ, здійснює захист Держави у складі ЗСУ, суд вважає необхідним зупинити судове провадження по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України до звільнення з військової служби обвинуваченого ОСОБА_7 .

Суд вважає недоцільним виділення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в окреме провадження, оскільки це може негативно вплинути на повноту судового розгляду, оскільки роздільне провадження у суді не сприятиме повноті і всебічності дослідження обставин вчинення кримінальних правопорушень і ролі у ньому кожного обвинуваченого.

Керуючись ст. 335, 370 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001315 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 121 КК України зупинити до звільнення ОСОБА_7 з військової служби та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 повідомити про закінчення обставин, які стали підставою для зупинення провадження.

Ухвала в частині зупинення судового провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1