Номер справи 175/353/26
Номер провадження 1-кс/175/525/26
УХВАЛА

іменем України

11 березня 2026 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000117 від 19.12.2025 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Дніпро (Дніпропетровськ), освіта неповна середня, непрацевлаштований, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Зміст клопотання та короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється,

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється за ч.3 ст.368 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що згідно ст.4 Закону України "Про поховання та похоронну справу" основним принципом діяльності в галузі поховання є безоплатне виділення місця для поховання померлих (їхніх останків) чи урн із прахом померлих на кладовищі (у колумбарії). Статтею 25 передбачено, що за зверненням виконавця волевиявлення померлого або особи, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, на території кладовища безоплатно виділяється місце для поховання померлого відповідно до затвердженої проектної документації.

Слобожанською селищною радою створено комунальне підприємство «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» (), яке діє на підставі статуту затвердженого рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради від 20.04.2022 № 125, відповідно до якого основною діяльністю підприємства є: організація поховань і надання суміжних послуг; роздрібний продаж ритуальної атрибутики та інших пов`язаних товарів; створення зручних умов для громадян та поліпшення якості надання ритуальних послуг, створення агентських, диспетчерських служб; вирішення відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховань; організація поховання померлих громадян, контроль за здійсненням поховання та надання ритуальних послуг; будівництво, утримання, охорона кладовищ та інших місць поховань; ведення обліку та реєстрації поховань померлих і намогильних споруд.

Також, встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Слобожанської селищної ради, № 488 від 23.11.2022 «Про встановлення для комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» вартості ритуальних послуг передбачених мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг» вартість поховання померлого на вільному місці складає 2971,22 гривень, яка включає в себе наступні платежі: 28,37 грн - оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; 21,08 грн - оформлення свідоцтва про поховання; 2921,77 грн - копання та закопування могили ручним способом у 2, 3 групах ґрунтів.

Директор комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» ОСОБА_5 , 11 серпня 2016 року уклав трудовий контракт із Слобожанською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області в особі селищного голови ОСОБА_6 , строком на 3 роки, тобто до 11 серпня 2019 року.

Розпорядженнями селищного голови ОСОБА_6 № 39-р від 12.08.2019, № 236/к/тр від 11.08.2022, № 165/к/тр від 15.07.2025 ОСОБА_5 неодноразово продовжено строк дії Контракту, востаннє до 12 серпня 2028 року. Тобто, директор комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» ОСОБА_5 є службовою особою у розумінні ст. 364 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що у директора комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба», ОСОБА_5 у невстановлені органом досудового розслідування дату та час, але не пізніше 19.12.2025, виник умисел, направлений на систематичне скоєння злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, а саме: одержання, як службовою особою, неправомірної вигоди.

Так, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, з метою систематичного отримання незаконного прибутку, розробив злочинний план, неухильно дотримуючись умов якого був упевнений у неможливості викриття його злочинної діяльності, уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Усвідомлюючи, що самостійне, без залучення інших осіб систематичне скоєння тяжких злочинів у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг неможливе, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи запобігти викриттю такої діяльності, ОСОБА_5 , володіючи якостями лідера та організатора, у невстановлений органами досудового розслідування час, але не пізніше 19.12.2025, знаходячись у невстановленому органами досудового розслідування місці, з метою конспірації та систематичного отримання неправомірної вигоди прийняв рішення про залучення до реалізації свого злочинного умислу, в якості пособників, раніше знайомих йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який раніше обіймав посаду начальника виробничої дільниці № 3 з реалізації ритуальних послуг комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради, та був обізнаний з «особливостями» поховання громадян, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований як фізична особа-підприємець та мав дозвіл на ведення діяльності за КВЕД 96.03 організування поховань і надання суміжних послуг, із якими підтримував стабільні, довірливі, тривалі за часом стосунки та у яких користувався авторитетом, під час зустрічі із якими ознайомив останніх зі своїми злочинними намірами, довів до їх відома деталі розробленого ним злочинного плану.

Злочинна роль ОСОБА_4 та ОСОБА_7 полягала у отриманні неправомірної вигоди від громадяни, які звертаються до комунального підприємства з приводу поховання осіб на кладовищах, які їм за вказівкою ОСОБА_5 повинні передавати такі особи.

Досягнувши між собою домовленості про спільне здійснення систематичної протиправної діяльності, співучасники кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом (спільно) почали втілювати у життя заздалегідь розроблений ОСОБА_5 злочинний план.

Суть діяльності співучасників кримінального правопорушення полягала в наступному: вищезазначені особи, достовірно знаючи, що відповідно до рішення виконавчого комітету Слобожанської селищної ради, № 488 від 23.11.2022 «Про встановлення для комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» вартості ритуальних послуг передбачених мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг» вартість поховання померлого на вільному місці складає 2971,22 гривень, а сплату комунальне підприємство «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» за такі послуги має приймати шляхом безготівкового перерахунку через банківські установи на спеціальний рахунок комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба», усвідомлюючи безальтернативність та монополію на надання ритуальних послуг, діючи з метою отримання неправомірної вигоди для себе, в декілька разів завищують вартість надання ритуальних послуг.

Громадяни, які звертаються до комунального підприємства з приводу поховання осіб на кладовищах, перебуваючи у складному емоційному стані, пов`язаному із втратою близьких людей, не здатні об`єктивно встановити справжню вартість ритуальних послуг, будучі обмежені у часі через невідворотні біологічні процеси з тілом померлого, вимушені сплачувати грошові кошти у розмірах, які вимагають службові особи комунального підприємства.

У випадку відмови громадян сплачувати вказану суму грошових коштів, керівник відповідного кладовища безпідставно відмовляє у наданні ритуальних послуг.

Після отримання грошових коштів від громадян, службові особи комунального підприємства самостійно сплачують в касу комунального підприємства за фактично надані ритуальні послуги грошові кошти в сумі, визначеній договором-замовленням, яка складає не більше 2971,22 гривень, а решта грошових коштів, у якості неправомірної вигоди, розподіляється між співучасниками кримінального правопорушення.

У подальшому встановлено, що громадянин ОСОБА_8 , з метою захоронення урни з прахом близької його родині особі - ОСОБА_9 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , кремована ІНФОРМАЦІЯ_4 , зателефонував до Слобожанської селищної ради, де йому повідомили, що з питань поховань необхідно звернутися до директора комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» - ОСОБА_5 . В ході розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що дійсно допоможе у вирішенні питання про захоронення урни з прахом та зазначив, що виділення місця для поховання коштує близько 13000 грн, в залежності від місця розташування. В подальшому ОСОБА_5 повідомив, що з усіх інших питань щодо поховання необхідно спілкуватись з його співробітником на ім`я ОСОБА_10 та надав мобільний номер телефону останнього, грошові кошти за поховання потрібно передати готівкою також ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 ).

Так, ОСОБА_8 зателефонував особі на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 ), в ході телефонної розмови останній підтвердив суму за послуги захоронення урни з прахом, визначену ОСОБА_5 та які необхідно сплатити за поховання, а також повідомив, що ОСОБА_8 необхідно звернутись до його, як він сказав, брата на ім`я ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ).

Далі, ОСОБА_8 зателефонував особі на ім`я ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ) та повідомив, що має намір захоронити урну з прахом ОСОБА_9 , під час розмови ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ) зазначив, що він забезпечить безперешкодне надання місця для поховання та визначив, в якості обов`язкової умови поховання близької особи ОСОБА_8 , необхідність внесення оплати за надання місця та викопування могили, 15000 гривень за виділення одинарного місця для поховання та 27000 гривень за виділення подвійного місця для поховання.

У подальшому, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_4 ) надав йому мобільний номер телефону ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) та зазначив, що з питань поховання необхідно звертатись до ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ).

Окрім цього, ОСОБА_8 зауважив, що ОСОБА_11 ( ОСОБА_7 ). зазначив суму за надання послуг з поховання у розмірі 15000 гривень за одинарне місце та 27000 гривень за подвійне місце, та попрохав ОСОБА_5 підтвердити або спростувати зазначену ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) суму. На що ОСОБА_5 відповів позитивно та підтвердив визначену ОСОБА_12 ( ОСОБА_7 ) суму.

В подальшому, 13.01.2026, приблизно о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , знаходячись на території кладовища Слобожанської селищної ради, що розташоване по вул. Літній у с. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, за попередньою змовою групою осіб, отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 27000 грн за надання ритуальних послуг, а саме поховання урни з прахом померлої ОСОБА_9 у землю, з яких: 2971,22 гривень - офіційна вартість ритуальних послуг, визначена рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради, № 488 від 23.11.2022, а 24028,78 гривень є неправомірною вигодою, яку ОСОБА_7 одержав для подальшого розподілу між ним, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Таким чином, умисні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням наданого службового становища, вчинене за попередньою змовою групою осіб, кваліфікуються за ч.3 ст.368 КК України.

2. Позиції учасників

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в межах строку досудового розслідування з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Зазначив, що завершити досудове розслідування у передбачені вимогами КПК України строки не є можливим, оскільки з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин злочину необхідний час для проведення ряду процесуальних дій, в зв`язку з чим строк досудового розслідування продовжено до 13.04.2026 включно.

Прокурор просив залишити умови застави у раніше визначеному вигляді.

Слідчий суддя роз`яснив підозрюваному право на захист, в тому числі право на отримання безоплатної правової допомоги, на що ОСОБА_4 не висловив бажання призначення йому захисника за рахунок держави.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою. Вважав підозру необґрунтованою.

3. Встановлені слідчим суддею обставини та прийняті процесуальні рішення

30.01.2026 о 12:17 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

30.01.2026 Дніпровським районним судом Дніпропетровської області застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 30.03.2026 включно.

10.03.2026 постановою керівника Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 13.04.2026 включно.

Оскільки 30.03.2026 спливає строк дії тримання під вартою ОСОБА_4 прокурор просить продовжити строк цього запобіжного в межах строку досудового розслідування.

4.Обґрунтованість підозри та посилання на докази

Слідчий суддя встановив, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 за ч.3 ст.368 КК України здійснено 30.01.2026.

Суддею взято до уваги вагомість наявних в матеріалах справи доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: заява про вчинення злочину, протоколи оглядів телефону свідка, протоколи допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протокол огляду, копіювання та вручення грошових коштів, протокол затримання підозрюваного ОСОБА_7 , протоколи обшуків, а також протоколи про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій: аудіо-, відеоконтролю осіб; контролю за вчиненням злочину; зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а також інші матеріали в їх сукупності.

Вищевказані докази свідчать про те, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване кримінальне правопорушення, тобто підозра стосовно ОСОБА_4 є обґрунтованою.

Прокурором дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

За змістом ст.279 КПК України, у випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор мають повноваження знову здійснити письмове повідомлення про підозру, дотримуючись вимог ст.278. При цьому Кодекс не обмежує кількість таких дій, а лише зобов`язує вчиняти дії у розумні строки, забезпечуючи їх дотримання через механізм встановлення граничних строків досудового слідства після повідомлення особі про підозру.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

5.Висновки про існування ризиків

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у якому підозрюється, обвинувачується, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

Слідчий суддя погоджується, що є достатні підстави вважати наявним ризик, передбачений п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від суду, зважаючи на тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні злочину, який йому інкримінується.

Згідно практики ЄСПЛ очікування можливого суворого вироку може мати значення при визначенні ризику переховування. Співставлення можливих негативних для підозрюваного ОСОБА_4 наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі за тяжкі злочини у найближчій перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Цей ризик також підтверджується інформацією, зафіксованою у дослідженому протоколі про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме мобільного телефонного номеру, який використовувася ОСОБА_4 . Відомості відображені у протоколі, вказують на те, що підозрюваний у спілкуванні висловлював намір ухилитись від слідства.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення

Підозрюваний ОСОБА_4 , який раніше виконував обов`язки начальника виробничої дільниці № 3 з реалізації ритуальних послуг комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради, добре обізнаний з особливостями поховання громадян, може особисто або опосередковано негативно впливати на хід досудового слідства, знищити, приховати або спотворити докази, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального злочинних дій.

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією, які саме речі та документи мають доказове значення та досі не здобуті органом досудового розслідування, а тому може здійснити їх знищення, приховання чи спотворення, тим самим запобігти органу досудового розслідування у їх виявленні та вилученні.

Цей ризик також підтверджується інформацією, зафіксованою у дослідженому протоколі про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії-зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме мобільного телефонного номеру, який використовувася ОСОБА_4 . Відомості відображені у протоколі, вказують на те, що підозрюваний у спілкуванні повідомляв про обізнаність із методами роботи правоохоронних органів, вживав заходів для переміщення автомобіля, яким користується, протидіяв таким чином проведенню слідчих дій з ним, а саме проведенню обшуку з метою встановлення місцезнаходження та вилучення речей, що мають значення для встановлення істини.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

У ході досудового розслідування існує імовірність залученості або обізнаності великої кількості осіб, які на цій стадії досудового розслідування не допитані як свідки, однак їм можуть бути відомі обставини розслідуваного злочину.

Наведене дає підстави обґрунтовано припускати, що ОСОБА_4 може розробляти заходи щодо здійснення впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, ОСОБА_4 володіє інформацією стосовно біографічних даних свідка, який надав органу досудового розслідування викривальні покази стосовно нього, у зв`язку з чим останній, перебуваючи на волі, не будучи обмеженим у вільному спілкуванні, матиме можливість вступати у позапроцесуальні відносини із цим та іншими свідками, впливати на учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови їх від показів, схиляти їх до зміни даних слідству показань іншим чином.

Цей ризик також підтверджується інформацією, зафіксованою у дослідженому протоколі про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме мобільного телефонного номеру, який використовувася ОСОБА_4 , та телефону іншого підозрюваного. Зокрема, зафіксовано неодноразове спілкування із різними особами з приводу оплатного виділення місць під поховання на кладовищі. Ці особи можуть свідчити про обставини, які мають значення у справі.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. Отже є підстави вважати, що ОСОБА_4 , маючи широке коло знайомств, перебуваючи на волі до вирішення питання про виявлення майна з метою його конфіскації та накладення на нього арешту, та використовуючи свої особисті зв`язки, швидко та ефективно вчинить активні дії щодо приховування такого майна, перешкоджаючи таким чином виконанню завдань кримінального провадження.

Крім того, ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, або вплинути на хід досудового розслідування.

Цей ризик також підтверджується інформацією, зафіксованою у дослідженому протоколі про хід та результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме мобільного телефонного номеру, який використовувася ОСОБА_4 , та телефону іншого підозрюваного. Зокрема, зафіксовано, що підозрюваний вживав заходів для переміщення автомобіля, у спілкуванні повідомляв про потребу вирішувати питання з правоохоронними органами, спонукав до вирішення питань інших осіб.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що відносно ОСОБА_4 , який раніше обіймав посаду начальника виробничої дільниці № 3 з реалізації ритуальних послуг комунального підприємства «Міська ритуальна служба» Дніпровської міської ради, направлено до суду з обвинувальним актом кримінальне провадження №0000042 від 24.05.2022, за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.28, ч.3 ст 368, ч.3 ст. 255 КК України, за обставин схожих із тими, що розслідуються у цьому кримінальному провадженні. Це безпосередньо свідчить про те, що після обвинувачення у вчиненні злочину, особа на шлях виправлення не стала, та наразі підозрювається знову у вчиненні нового умисного тяжкого злочину. Таким чином реальним є ризик того, що ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти тотожні кримінальні правопорушення.

Відтак встановлено, що ризики, наявні на момент обрання запобіжного заходу не зменшились і залишаються реальними.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про необхідність запобігти ризикам та продовжити застосування запобіжних заходів щодо підозрюваного.

6. Запобіжний захід, який застосовується, та обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам

При вирішенні питання щодо продовження виду запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, його вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, погашення судимостей, та ризик повторення протиправної поведінки.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Недостатність застосування домашнього арешту обумовлена тим, що запобігання встановленим ризикам потребує постійного цілодобового стороннього контролю за діями підозрюваного, що неможливо досягти при домашньому арешті. У цьому провадженні дослідженими доказами, зокрема, протоколами про хід та результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, а саме мобільного телефонного номеру, який використовувася ОСОБА_4 , та телефону іншого підозрюваного зафіксовано, що підозрюваний, перебуваючи вдома, вільно спілкуючись за допомогою мобільного зв`язку, уникав проведення слідчих дій з ним, вживав заходів для приховування речей, у спілкуванні спонукав інших осіб до вирішення питань з правоохоронними органами, намагався протидіяти слідству, тобто вчиняв дії, які і складають категорію ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Недостатність застосування застави обґрунтовується тим, що відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст.255, ч.4 ст.58, ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000042 від 24.05.2022 Індустріальним районним судом міста Дніпра застосовано запобіжний захід у виді застави. Однак такий вид запобіжного заходу видається недостатнім для запобігання ризику продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується особа, оскільки наразі ОСОБА_4 вже повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину.

Інші запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання та особистої поруки із тих самих причин є неспроможними запобігти встановленим ризикам, оскільки мають ще більш м`який характер та менші стримуючі спроможності впливу на поведінку підозрюваного.

За встановлених суддею обставин та інтенсивності ризиків, з урахуванням обґрунтованості підозри та фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, застосування запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою зможе забезпечити виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 на даному етапі є найбільш доцільним запобіжним заходом, а тому слід продовжити його дію.

Вирішуючи питання тривалості застосування запобіжного заходу слід зауважити, що відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Для дотримання вимог цієї норми слід продовжити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При цьому умови альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначені 30.01.2026 ухвалою слідчого суддіДніпровським районним судом Дніпропетровської області, слід залишити без змін.

З урахуванням наведеного, суд доходить висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в межах строку досудового розслідування до 13.04.2026 включно, залишивши без змін раніше визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з внесенням застави.

Копію ухвали вручити підозрюваному невідкладно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1