Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2026 року м. Рівне

Справа № 569/15603/25

Провадження № 11-сс/4815/62/26

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника-адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2026 року, якою застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №001057,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2026 року задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красноярськ, російська федерація, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22 березня 2026 року включно, з одночасним визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 грн., у разі внесення якої на підозрюваного буде покладено ряд процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить вказане судове рішення скасувати та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. по 07 год. 00 хв, чи інший менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В обґрунтування цих вимог зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою і такою, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Також вказано, що слідчий суддя безпідставно послався на наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК, обмежившись лише їх формальним переліченням. При цьому, всупереч усталеній практиці Європейського суду з прав людини, слідчий суддя фактично обґрунтував необхідність тримання ОСОБА_6 під вартою виключно тяжкістю покарання, яке загрожує йому в разі визнання винуватим, не навівши належних доказів того, що підозрюваний дійсно може переховуватися від суду чи перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, на переконання сторони захисту, слідчим суддею безпідставно залишено поза увагою дані про особу підозрюваного, зокрема його похилий вік та вкрай незадовільний стан здоров`я. Захисник наголошує, що ОСОБА_6 є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи, понад 10 років страждає на низку тяжких хронічних захворювань, які потребують регулярного стаціонарного лікування, постійного нагляду сімейного лікаря та погодинного прийому медикаментів. Зауважив також, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання у місті Вінниця, де він і отримує життєво необхідну медичну допомогу, що в сукупності істотно зменшує будь-які заявлені слідчим ризики.

З огляду на наведене, апелянт стверджує, що прокурором не було доведено, а слідчим суддею не обґрунтовано неможливість запобігання ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів. Захисник вважає, що тримання ОСОБА_6 під вартою за таких обставин є непропорційним заходом, що порушує його право на свободу, гарантоване статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а відтак належна процесуальна поведінка підозрюваного цілком може бути забезпечена альтернативними запобіжними заходами.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_10 про безпідставність апеляційних вимог та залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За визначенням, яке міститься у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 22 січня 2026 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, вчиненому групою осіб за попередньою змовою.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази, а саме: протоколи проведення оперативних закупок, висновки експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», протоколи огляду відео, надані ТОВ «Нова пошта», протоколи здійснення тимчасових доступів до речей та документів, які містяться у володінні КБ АТ «Приват банк», протоколи здійснення тимчасових доступів до речей та документів, які містяться у володінні КБ АТ «Райффайзен банк» та інші докази, які долучені до клопотання про обрання запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в інкримінованих йому злочинах.

Тому колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що повідомлена ОСОБА_6 підозра є обґрунтованою.

Також апеляційний суд визнає, що при розгляді клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність передбачених ст. 177 КПК ризиків - можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 та за яке передбачене покарання у виді від 3 до 7 років позбавлення волі, відсутність даних щодо наявності в нього соціальних зв`язків та враховуючи інші обставини, що в своїй сукупності свідчить про цілком обґрунтований ризик переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування і суду та ризик іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки може залишити місце проживання.

Водночас колегія суддів зауважує, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.Тому наступне рішення про продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтуванняризиків, що залишаються,та їх аналіз як підстави подальшого втручання в право особи на свободу (справа «Руденко проти України»).

Колегія суддів також вважає правильним висновок слідчого судді щодо необхідності застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу - застави.

Так, ч. 4 ст. 182 КПК передбачено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Тобто застава повинна бути обрана в такому розмірі, аби забезпечити попередження можливої протиправної поведінки підозрюваного або перешкодити її виникненню та запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК, під загрозою застосування фінансових санкцій. Зокрема, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» від 08 січня 2009 року, сума застави має бути такою, аби забезпечити стримуючий ефект цього заходу.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, обставини кримінального правопорушення і тяжкість інкримінованого злочину, який згідно класифікації ст. 12 КК є тяжким, наведене в сукупності дає підстави стверджувати, що обраний місцевим судом розмір застави є достатнім та зможе гарантувати у разі внесення ним чи будь-якою іншою особою, заставодавцем виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що вказана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог сторони захисту.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого суді Рівненського міського суду Рівненської області від 09 лютого 2026 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3