Справа № 484/1074/23
Провадження № 1-КП/484/39/26
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 березня 2026 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, дітей не має, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 24.11.2016 року Первомайським РВ УДМС України в Миколаївській області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого 14.07.2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнився 13.06.2016 року умовно-достроково на 8 місяців 7 днів,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч.1 КК України.

За участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

у відсутність потерпілого ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2023 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000110, відомості про яке внесені до ЄРДР 31.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України.

Справа перебувала у провадженні судді ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 14.04.2023 року провадження у справі зупинене на підставі ст. 355 КПК України у зв`язку з призовом обвинуваченого для проходження військової служби під час мобілізації.

Розпорядженням керівника апарату суду у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_8 справу передано на повторний авторозподіл.

15.01.2025 року справу передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Під час перевірки інформації про проходження ОСОБА_5 військової служби судом отримано інформацію від командира військової частини НОМЕР_3 за № 50 від 05.01.2026 року про те, що ОСОБА_5 наказом командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 18.03.2023 року №24 зарахований до списків особового складу та всіх видів забезпечення. Станом на 03.01.2025 року перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_3 , самовільно залишив військову частину НОМЕР_3 11.06.2023 року, що підтверджується витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_3 №114 від 11.06.2023 року.

Оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_5 більше не проходить військову службу за мобілізацією у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, судом було відновлено провадження у справі, прийнято справу до провадження та призначено до підготовчого судового засідання на 04.03.2026 року.

Згідно обвинувального акту від 22.02.2023 року ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

25.01.2023 року близько 14.00 години ОСОБА_5 перебував на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . В цей же час в ОСОБА_5 виник умисел на незаконне проникнення до приміщення майстерні за вказаною адресою. Реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та можливість настання відповідних наслідків, в той же час, не маючи дозволу власників домоволодіння, в тому числі і ОСОБА_7 або інших осіб, які б могли надати такий дозвіл, розуміючи порушення конституційного права громадян на недоторканність житла, що гарантоване ст. 30 Конституції України, ОСОБА_5 через незачинені на замок двері пройшов у приміщення майстерні до кімнати №1, де зробив отвір у стіні, вийнявши скляні блоки та через нього проник до кімнати №2 вказаної майстерні, де почав оглядати приміщення. Після цього ОСОБА_5 був помічений ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Своїми діями ОСОБА_5 порушив недоторканність іншого володіння особи (майстерні), розташованої на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , співвласником та користувачем якого є ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Потерпілий ОСОБА_7 під час перебування в суді наданої справи, яка є справою приватного обвинувачення, від обвинувачення не відмовлявся, однак згідно актового запису про смерть, наданого прокурором, потерпілий ОСОБА_7 помер. Жодна особа не заявила про правонаступництво в наданому провадженні.

Частиною першою статті 162 КК України передбачене покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або обмеження волі на строк до трьох років.

Тобто, відповідно до ст. 12 КК України таке кримінальне правопорушення є проступком, який згідно обвинувального акту вчинений 25.01.2023 року, тобто з дня його вчинення минуло більше трьох років, а вирок у справі ще не ухвалений.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нею кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.

За таких обставин строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України на даний час скінчився.

Такий проступок не входить до переліку визначених ч.5,6 ст. 49 КК України кримінальних правопорушень, за якими звільнення від кримінальної відповідальності не допускається.

Відповідно до абз.3 ч.7 ст. 284 КПК України у разі, якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження бо ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 ч.2 цієї статті , не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_5 наведені вище положення закону, наявність підстав для закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності з наведених вище підстав, при цьому він заявив, що усвідомлює, що таке звільнення не є з реабілітуючих підстав і не звільняє його від обов`язку відшкодувати завдану шкоду в разі її наявності, однак він не бажає продовження кримінального провадження і усвідомлює наслідки його закриття.

Захисниця підтримала позицію обвинуваченого, просила закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор проти закриття провадження у справі з наведених підстав не заперечувала, посилаючись на те, що така підстава передбачена законом, а на даний час строки притягнення до кримінальної відповідальності за вказаним обвинуваченням дійсно скінчилися.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Відповідно до ч.3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років.

Відповідно до ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, тобто до 25.01.2026 року, обвинувачений не ухилявся від суду, адже він був мобілізований до ЗСУ під час воєнного стану. Також відсутні дані про те, що ОСОБА_5 протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності вчинив новий злочин, відсутні дані про те, що йому було повідомлено про підозру у будь якому кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, надане кримінальне провадження слід закрити.

Цивільний позов у справі не заявлений. Речові докази і судові витрати відсутні. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. 49 КПК України, ст.ст. 284, 285, 288, 369, 370, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження № 0000110 від 31.01.2023 року закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: