УХВАЛА

про залишення скарги без руху

23 березня 2026 року

м. Київ

справа № 944/2231/25

провадження № 51-2838 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу/повідомлення про злочин ОСОБА_4 на судові рішення стосовно нього,

установив:

До Касаційного кримінального суду Верховного Суду надійшла касаційна скарга/повідомлення про злочин ОСОБА_4 від 05 лютого 2026 року, яка по суті є черговою касаційною скаргою останнього.

У поданій касаційній скарзі/повідомленні про злочин ОСОБА_4 просить:

- згідно вимог п. п. 5, 6, 7, 9-1, 10 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), та статей 53-53-9, 65-1, 66, 67 Закону України «Про запобігання корупції», про визнання автора потерпілим і надання захисту; проведення слідчо оперативних і розшукових дій в присутності автора; висунення підозри і подальшого взяття під варту під варту всіх фігурантів зазначених в кримінальних справах, а також об`єднання всіх вищезазначених кримінальних справ № 0000123 і інших в одне провадження; згідно ч. 5 ст. 216, ч. ч. 4, 7 ст. 217, ст. 218, ст. 219 КПК, з виконанням в розумні терміни;

- згідно вимог статей 53-53-9 ЗУ «Про запобігання корупції» сприяти негайному визволенню автора з ЛУВП-19.

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Однак ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не вказує назви судів та дати постановлення судових рішень, які він вважає за необхідне переглянути, що позбавляє суд касаційної інстанції визначитися з предметом оскарження та перевірити порядок дотримання строків звернення до Суду із касаційною скаргою.

Згідно зі статтею 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Проте висунуті ОСОБА_4 вимоги в прохальній частині касаційної скарги не узгоджуються із положеннями вищезазначеної статті, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, та такі процесуальні дії не належать до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень ст. 436 КПК.

Крім того, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.

Відповідно до положень статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Так, у касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає про невиконання Генеральним прокурором вимог ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02 грудня 2024 року (справа № 757/55389/24-к), якою було задоволено подану ним скаргу та зобов`язано уповноважено особу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 30 жовтня 2024 року про чинення кримінального правопорушення, розпочати розслідування та через 24 години в моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, всупереч вищезазначеним положенням, ОСОБА_4 не вказує у касаційній скарзі на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судом при його (при їх) постановленні, та не зазначає, яким чином вказані порушення перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне встановити ОСОБА_4 строк для усунення недоліків у п`ятнадцять днів з моменту отримання ним ухвали про залишення поданої касаційної скарги без руху.

Колегія суддів роз`яснює, що усунення недоліків зазначеної скарги слід здійснити шляхом внесення нової касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали та з дотриманням положень ст. 427 КПК.

При повторному зверненні до суду ОСОБА_4 має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3