УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року

м. Київ

справа № 646/5414/26

провадження № 51-1930 впс 26

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

розглянув у судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 646/5414/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

До Верховного Суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 646/5414/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, із Основ'янського районного суду м. Харкова до Шевченківського районного суду м. Полтави для розгляду.

Клопотання захисника подане на підставі приписів статей 32, 34 КПК України й мотивовано тим, що обвинувальний акт № 0001650 щодо ОСОБА_5 надійшов до Основ'янського районного суду м. Харкова з порушенням правил територіальної підсудності. При цьому захисник посилається на те, що згідно з обвинувальним актом перерахування грошових коштів відбувалося з бюджетних рахунків на банківський рахунок отримувача ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ» та ТОВ «УСП НЕОІНЖИНІРИНГ», які зареєстровані та фактично розташовані у м. Полтаві (вул. Кагамлика, 72и). Тому більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, за версією органу досудового розслідування, було закінчено з моменту набуття реальної можливості ОСОБА_5 розпоряджатися коштами за місцем розташування рахунків та офісів вказаних підприємств, тобто у межах Шевченківського району м. Полтави. Крім того, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, також було скоєне у м. Полтаві. Водночас вказує про порушення правил підслідності у вказаному кримінальному провадженні, що є істотним порушенням прав людини та вимог закону. Також захисник зазначає про складну безпекову ситуацію в Основ'янському районі м. Харкова. Крім того, захисник звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_5 , який проживає у м. Полтаві, має групу інвалідності з дитинства з діагнозом ДЦП (дитячий церебральний параліч), що ускладнює його участь у судовому засіданні в Основ'янському районному суді м. Харкова, та свідчить про винятковість випадку для направлення кримінального провадження до Шевченківського районного суду м. Полтави, з метою забезпечення його оперативності та ефективності.

До Верховного Суду надійшли заперечення прокурора, у яких він зазначає про відсутність підстав для задоволення вищевказаного клопотання захисника. При цьому він вказує, що свідки у даному кримінальному провадженні проживають на території м. Харкова та Харківської області, а їх допит в режимі відеоконференції внаслідок нестабільного зв'язку та можливості відключення світла може бути неякісним. Водночас прокурор зазначає, що у м. Полтаві проживає лише захисник та обвинувачений, стосовно якого у м. Харкові перебуває інше кримінальне провадження, проте клопотання про зміну підсудності не направлялося. Крім того, усі докази, на підставі яких проводились експертизи, та фактично усі об'єкти, по яким проводились роботи, знаходяться у м. Харкові. Тому вважає, що всі ці обставини у сукупності унеможливлюють оперативність та ефективність розгляду кримінального провадження у м. Полтаві.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання.

Іншим учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте, в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення дати розгляду не надійшло.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, перевіривши наведені у клопотанні доводи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан, який на даний час продовжено.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України в редакції Закону України від 27 липня 2022 року № 2462-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення окремих положень досудового розслідування в умовах воєнного стану», який набрав чинності 25 серпня 2022 року, під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 34 цього Кодексу, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Як убачається із відповіді, наданої Основ'янським районним судом м. Харкова на запит Верховного Суду, 11 травня 2026 року до вказаного суду надійшов обвинувальний акт № 0001650 щодо ОСОБА_5 . Судовий розгляд у цьому провадженні не розпочато.

Із копії обвинувального акта у зазначеному кримінальному провадженні слідує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме, у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому повторно в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, поєднаному зі службовим підробленням, вчиненому шляхом складання та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

При цьому кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України, є більш тяжким.

Склад злочину, передбачений у ст. 191 КК України визначений законодавцем як матеріальний і вважається закінченим за ознакою «заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем» (що в цьому випадку і інкримінується обвинуваченому) з моменту отримання можливості винною особою розпорядитися ним на власний розсуд.

У цій справі майнова шкода настала в момент перерахунку коштів з бюджетних рахунків на банківський рахунок отримувача ТОВ «Група компаній «УКРСЕРВІСПРОЕКТ», директором якого є ОСОБА_5 , чим спричинено Харківській обласній раді в особі Комунального закладу «Харківська гуманітарно - педадогічна академія» майнову шкоду в особливо великих розмірах.

З огляду на зазначене і з урахуванням викладених у обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення не вбачається конкретного місця (адміністративно-територіальної одиниці), де саме обвинувачений, за версією органу досудового розслідування, отримав можливість розпорядитися коштами, а отже, неможливо точно визначити місце вчинення злочину.

За правилами визначення територіальної підсудності, якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження має здійснювати суд, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

При цьому обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001650 щодо ОСОБА_5 складено 07 травня 2026 року старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_7 та затверджено прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова (вул. Луї Пастера, 16а та проспект Індустріальний, 40 відповідно) що відноситься до територіальної юрисдикції Індустріального районного суду м. Харкова.

Відтак, судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, є Індустріальний районний суд м. Харкова.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Водночас у клопотанні захисник вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , який проживає у м. Полтаві, є особою з інвалідністю, що підтверджується поданими ним документами. Тому захисник наголошує, що це ускладнює процес безпосередньої участі вказаного обвинуваченого у судовому засіданні в суді м. Харкова, та свідчить про винятковість випадку для направлення кримінального провадження щодо нього з одного суду до іншого суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Зважаючи на те, що явка обвинуваченогоОСОБА_5 , який має групу інвалідності з діагнозом ДЦП з дитинства, до районного суду м. Харкова ускладнена через особливості його захворювання, Суд вважає, що це є винятковим випадком у розумінні абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України для направлення справи до суду за місцем проживання обвинуваченогоу межах Шевченківського району м. Полтави, що відноситься до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Полтави.

Таким чином, наведені у клопотанні захисника доводи про необхідність направлення вказаного кримінального провадження за місцем проживання обвинуваченого, є обґрунтованими та підтверджують винятковість випадку, який відповідно до вимог законодавства може бути підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Враховуючи вищенаведене, на підставі абз. 6 ч. 1 ст. 34 КПК України, з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та направити матеріали кримінального провадження № 646/5414/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, із Основ'янського районного суду м. Харкова до Шевченківського районного суду м. Полтави для розгляду.

Керуючись ст. 34 КПК України, Суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про направлення матеріалів кримінального провадження № 646/5414/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів задовольнити.

Матеріали кримінального провадження № 646/5414/26 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, направити із Основ'янського районного суду м. Харкова до Шевченківського районного суду м. Полтави для розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3