Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1914/26
Провадження № 1-кс/279/351/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року м.Коростень

Слідчий суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , слідчого Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростень клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000160 від 24.03.2026 року за ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_8 , звернувся до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області з клопотанням, погодженим з прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000160 від 24.03.2026 року за ч.1 ст.121 КК України ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначив, що 23.03.2026 року близько 16 години в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті тривалих неприязних відносин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ножем умисно наніс удар в область грудної клітини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заподіявши йому колото-різану рану грудної клітини, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя.

23.03.2026 року в період часу з 18:58 год. по 19:30 год. в ході проведення огляду місця події за адресою: Житомирська область, Коростенський район, с. Шершні, вул. Гагаріна, 6А, було вилучено ніж кухонний з плямами речовини бурого кольору, який поміщено до паперового конверту та вилучено до Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 24 березня 2026 року внесені до ЄРДР №0000160 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

24.03.2026 року слідчим СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову про визнання предметів речовими доказами та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження №0000160 від 24.03.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

24 березня 2026 в порядку ст.208 КПК України затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як безпосередньо після вчинення злочину очевидець та сукупність очевидних ознак на місці події вказують на те, що саме ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин, а також з метою запобігання можливої втечі останнього.

24 березня 2026 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 121 КК України.

З огляду на наявність в органу досудового розслідування доказів слідчий вказує на достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.

Клопотання також обґрунтованого наявністю ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розгляд клопотання на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді переданий ОСОБА_1 .

Слідчий ОСОБА_11 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 зазначила, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними за результатами слідчих (розшукових) заходів доказами. Також зазначила, що існують ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема підозрюваний знаючи про покарання у виді позбавлення волі, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення його вини, може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків, оскільки останні в судовому засіданні не допитувалися, отже, перебуваючи на волі підозрюваний зможе незаконно впливати на них з метою неможливості використання їх показань в якості доказів. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обґрунтований тим, що підозрюваний не має постійного джерела доходів, не працевлаштований, вживає спиртні напої, агресивно себе поводить, характерезується негативно, а також з метою здійснення тиску на свідків та потерпілого, що свідчить про можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Також потерпілий та підозрюваний разом проживають, зі слів потерпілого, ОСОБА_5 систематично застосовував фізичну силу, також згідно матеріалів кримінального провадження підозрюваний неоднаразово притягувався до відповідальності стосовно насильства щодо своїх родичів. За таких обставин застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків. Також зазначила про недоцільність визначення розміру застави, оскільки інкримінований злочин вчинений відносно потерпілого, з яким він перебуває у родинних відносинах, проживають удвох за однією адресою, разом вживають алкогольні напої, тобто існує ризик вчинення злочину з більш тяжкими наслідками.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення. за ч.1 ст.121 КК України відносно ОСОБА_10 визнав, просив застосувати до нього домашній арешт, хоче примиритися з батьком.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засідання не заперечив щодо обґрунтованості підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вказав, що підозрюваний визнає вину повністю, потерпілий до нього претензій не має, ОСОБА_5 співпрацює зі слідством , приймає участь у слідчих діях, тому утримання під вартою лише створить перешкоди та додаткові складнощі для досудового розслідування. З огляду на факт отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень погодився, що з метою ефективного досудового розслідування можливо застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за місцем проживання з 22 години до 6 години.

Дослідивши зміст клопотання, заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного, його захисника, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, слідчий суддя дійшов до таких висновків

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до, зокрема, раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не обов`язково повинні бути такими ж переконливими, як ті, що вимагаються для обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, зокрема передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Обгрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання матеріалами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 23.03.2026 що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ніж зі слідами крові та зафіксовано обстановку на місці вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події від 24.03.2026 що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: речі потерпілого ОСОБА_10 , зі слідами пошкодження та крові;

- протоколом затримання у порядку ст.208 КПК України ОСОБА_10 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 24.03.2026;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 24.03.2026, в якому останній визнав факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 24.03.2026, в якому останній вказав на ОСОБА_10 , який наніс йому тілесні ушкодження;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.03.2026, яка повідомила, що до неї звернувся ОСОБА_5 , який повідомив що наніс тілесне ушкодження ножем своєму батьку та просив викликати ЕМД.;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.03.2026, яка повідомила, що надійшло звернення від ОСОБА_5 , який повідомив, що наніс тілесне ушкодження ножем своєму батьку та просив

викликати ЕМД.;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які підтверджують покази підозрюваного та потерпілого;

- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_10 .

Також слідчим суддею встановлена наявність ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування підозрюваного від досудового розслідування та суду, оскільки знаючи про суворість та безальтернативність покарання, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, яке може бути застосовано до нього у разі встановлення вини, ОСОБА_5 може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зазначені обставини, на переконання слідчого судді, самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та приводом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків також оцінюється слідчим суддею як високий, оскільки ні потерпілий, ні свідки в даному кримінальному провадженні судом не допитувалися , вони були безпосередніми очевидцями кримінального правопорушення, а з огляду на принцип безпосередності дослідження доказів судом, є ризик викривлення їх показань, та, як наслідок, недосягнення завдань кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що ризик перешкодити кримінального провадженню, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, також має високий ступінь імовірності.

З огляду на викладене, слідчий суддя відхиляє доводи захисника про недоведеність ризиків, оскільки при їх оцінці з урахуванням специфіки кримінального правопорушення, особи підозрюваного, інших обставин слід виходити з припущення, що підозрюваний може здійснити дії, що перешкоджатимуть кримінальному провадженню, або ухилитися від слідства та суду. Це означає, що при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, суд має враховувати потенційну можливість підозрюваного або обвинуваченого впливати на свідків, знищувати докази, переховуватися від слідства, або продовжувати злочинну діяльність.

Наведені слідчим і прокурором аргументи та інформація, отримана слідчим суддею з долучених до клопотання документів, а також пояснень учасників провадження, показань свідків, допитаних у судовому засіданні, свідчать, на переконання слідчого судді, про обґрунтованість клопотання та існування підстав для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на початковому етапі досудового розслідування не запобігатиме ризикам, встановленим в судовому засіданні, та не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя також враховує, що інкримінований підозрюваному злочин пов`язаний з домашнім насильством, оскільки потерпілим у даному кримінальному провадженні є його батько, з яким вони проживають удвох за однією адресою. Крім того, матеріали клопотання містять відомості про те, що ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, не навчається, ніде не працює, вживає алкогольні напої, схильний до вчинення домашнього насильства, перебував на профілактичному обліку в Коростенському РУП ГУНП в Житомирській області з 13.03.2025 по 13.03.2026 року як кривдник на підставі термінового заборонного припису серії АА № 455116 від 13.03.2025 року, відносно свого брата ОСОБА_17 .

Оцінивши в сукупності всі обставини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відхилення доводів підозрюваного та захисника про можливість застосування домашнього арешту. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 24.05.2026 року.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити , а саме обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи молодий вік підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків (не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, не працює), негативну репутацію, обгрунтовану підозру у вчиненні злочину відносно особи, з якою перебуває у родинних відносинах, а також характер, локалізацію тілесних ушкоджень, обстановку та обставини кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 197,205, 395,532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000160 від 24.03.2026 року за ч.1 ст.121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів по 23.05.2026 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення..

Слідчий суддя ОСОБА_18