ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/818/355/26 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 389 КК України
УХВАЛА

Іменем України

25 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_6 ,-

встановила:

Вказаним вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Харкова, громадянка України, із середньою освітою, не заміжня, не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима, останній раз 14.01.2025 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки 25 днів,

визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 3 ст. 389 КК України та призначено їй покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за вказаним вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2025, згідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи з такого їх співвідношення, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, та остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі строком 3 роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 у вигляді обмеження волі рахувати з дня взяття на облік у виправному центрі.

Згідно вироку, ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ) останній раз судима вироком Київського районного суду м. Харкова від 14.01.2025 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 389 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки 25 (двадцять п`ять) днів. На підставі частини другої статті 59-1 КК України, на ОСОБА_6 судом покладені обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

04.03.2025 ОСОБА_6 прибула до уповноваженого органу з питань пробації, де їй був роз`яснений порядок та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду та наслідки за невиконання обов`язків, покладених на неї судом, про що остання надала підписку. З метою реалізації всебічного контролю над поведінкою ОСОБА_6 постановою про встановлення днів явки на реєстрацію засудженій було встановлено день явки на реєстрацію, а саме: перший та другий вівторок кожного місяця, про що остання була ознайомлена під підпис.

Однак, незважаючи на проведену бесіду щодо роз`яснення порядку та умови відбування покарання у виді пробаційного нагляду, засуджена 01.04.2025 не прибула на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин. За таких обставин, 02.04.2025 Шевченківським районним відділом філії Державної «Центр пробації» в Харківській області, на підставі статті 49-3 КВК України засудженій винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до частини третьої статті 389 КК України, та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання, наголошено на необхідності дотримуватися встановлених судом обов?язків.

Проте, незважаючи на проведену профілактичну бесіду із засудженою, остання 13.05.2025 не прибула на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, та 01.07.2025 Шевченківським районним відділом філії Державної «Центр пробації» в Харківській області, засудженій було повторно винесено письмове попередження про притягнення до кримінальної відповідальності, та повторно роз`яснено порядок та умови відбування покарання, наголошено на необхідності дотримуватися встановлених судом обов`язків.

Надалі, 12.08.2025 ОСОБА_6 , ухиляючись від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, не зважаючи на вказане попередження, нехтуючи обов`язками встановленими вироком суду, знову допустила порушення умов та порядку відбування покарання, а саме не з`явилася на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у визначений для реєстрації день.

Так, ОСОБА_6 , ігноруючи вирок суду, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду, без поважних причин не з`явилася для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації для відбування покарання, яке призначено 14.01.2025 вироком Київського районного суду м. Харкова, та не прибула 01.04.2025, 13.05.2025, 12.08.2025 до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, чим здійснила ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення проступок, передбачений частиною третьою статті 389 КК України, тобто, ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2025 року скасувати, оскільки вважала вирок необґрунтованим та некоректним, вважала себе невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Зазначала, що згоду на розгляд справи у спрощеному порядку вона не підписувала, їй не було надано можливості надати докази, на підтвердження її невинуватості.

В судове засідання суду апеляційної інстанції обвинувачена ОСОБА_6 не з`явилася.

Згідно рапорту оперуповноваженого ВКП ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 на виконання ухвали Харківського апеляційного суду від 26.01.2026 щодо встановлення місцезнаходження обвинуваченої встановити місцеперебування ОСОБА_6 не надалося можливим, у зв`язку з чим привід не виконано.

Прокурор у судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за його відсутності, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

За наведених вище обставин, судова колегія вважає за можливе розглянути апеляцію без участі учасників провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченої, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що в ньому міститься обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 389 КК України, а також відповідна заява обвинуваченої та її захисника від 05.09.2025 щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинуваченого акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Фактично обвинувачена, в апеляційній скарзі оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, викладені в обвинувальному акті.

Частиною 4 ст. 399 КПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Оскільки вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, на що посилається обвинувачена у своїй апеляційній скарзі, слід відмовити у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою, оскільки вирок суду першої інстанції оскарженню з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, не підлягає.

Разом з цим, колегія суддів також зважає на позицію Верховного Суду, викладену в постанові № 51-7299км18 від 27 лютого 2019 року, згідно якої, якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що воно відкрите за апеляційною скаргою на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.

За наведених вище обставини, оскільки апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 відкрито помилково, тому колегія суддів, вважає, що відкрите (розпочате) апеляційне провадження за такою скаргою підлягає закриттю з урахуванням ч. 6 ст. 9 КПК України.

Керуючись ст. ст. 9, 399 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої на вирок Шевченківського районного суду м. Харкова від 10 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_6 , як помилково відкрите.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: