Справа № 642/5511/25
Провадження № 1-кп/642/34/26
УХВАЛА

іменем України

26 лютого 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу вигляді домашнього арешту до обвинуваченого у справі за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000106 від 14.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, який працює на посаді начальника Центра надання адміністративних послуг Куп`янської міської військової адміністрації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Холодногірському районному суді м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000106 від 14.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а також наявні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, в обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 12.05.2025 за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, зустрівся із громадянином ОСОБА_6 для обговорення процедури оформлення дублікату свідоцтва про смерть ОСОБА_7 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_4 дізнався, що у ОСОБА_6 є необхідність в оформленні дублікату свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Куп`янськ Харківської області та у ході вказаної зустрічі у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на власне незаконне збагачення, а саме на одержання від ОСОБА_6 грошових коштів для себе, в якості неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави в особі посадових осіб Першого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції поєднане з вимаганням такої вигоди щодо можливості ОСОБА_6 отримати дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_7 .

На виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_6 , що зможе допомогти оформити дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_7 та лише тільки він зможе допомогти у вказаному питанні, оскільки він займає посаду начальника Центра надання адміністративних послуг Куп`янської міської військової адміністрації.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання грошових коштів в якості неправомірної вигоди, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, під час особистої зустрічі із ОСОБА_6 , яка відбулась 12.05.2025 у невстановлений у ході досудового розслідуванням час, за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 5, висловив вимогу ОСОБА_6 про необхідність надання йому грошових коштів у розмірі 3 000 доларів США. за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави щодо можливості ОСОБА_6 отримати дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_7 .

Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави в особі посадових осіб Першого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, поєднане з вимаганням такої вигоди щодо можливості ОСОБА_6 отримати дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , будучи начальником Центра надання адміністративних послуг Куп`янської міської військової адміністрації, 13.06.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. зустрівся з ОСОБА_6 за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 37-Б та запропонував проїхати на автомобілі до вул. Зброярська, м. Харків, де ОСОБА_4 у своєму автомобілі, на раніше висловлену ним вимогу, одержав від ОСОБА_6 частину неправомірної вигоди у розмірі 2 500 доларів США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави щодо виготовлення дублікату свідоцтва про смерть та повідомив про необхідність надання іншої частини грошових коштів у розмірі 10 000 гривень, які необхідно перерахувати на його банківську картку № НОМЕР_1 , що ОСОБА_6 і зробив 16.06.2025.

У подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави в особі посадових осіб Першого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, поєднане з вимаганням такої вигоди щодо можливості ОСОБА_6 отримати дублікат свідоцтва про смерть ОСОБА_7 , використовуючи своє службове становище начальника Центра надання адміністративних послуг Куп`янської міської військової адміністрації, усвідомлюючи протиправність своїх дій, під час особистої зустрічі з ОСОБА_4 , яка відбулась 09.07.2025 близько 12:00 години за адресою: АДРЕСА_3 запропонував проїхати на автомобілі до вул. Зброярська, м. Харків, де ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 свідоцтво про смерть ОСОБА_7 із зазначенням «ПОВТОРНО» серія І-ВЛ № 954314, видане керівником Першого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, тим самим здійснив вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави в особі посадових осіб Першого відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, матеріали досудового розслідування стосовно якої виділені в окреме провадження, одержавши за це на висловлену ним вимогу грошові кошти у якості неправомірної вигоди на загальну суму 2 500 доларів США (що станом на дату вчинення за офіційним курсом НБУ становить 103 725 грн.) та 10 000 гривень.

Прокурор вказує у клопотанні, що з огляду на викладене ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.09.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Ухвалами суду від 13.11.2025 та від 08.01.2026запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 продовжено у період часу з 21 год. до 06 год. наступного дня, строк дії запобіжного заходу наразі закінчується 08.03.2026.

Прокурор зазначає у клопотанні, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від суду, в тому числі на тимчасово окупованій території України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна. Окрім того відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. Той факт, що у разі засудження за вчинення даного кримінального правопорушення, до ОСОБА_4 як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі строком від трьох до восьми років з конфіскацією майна, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про неналежну процесуальну поведінку ОСОБА_4 у майбутньому, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Також прокурор вказує у клопотанні на існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тому що обвинувачений ОСОБА_4 може знищити або вжити заходів до знищення або переховування документів, щодо своєї злочинної діяльності, у тому числі документи, котрі ще не віднайдені та не вилучені органом досудового розслідування у виділеному кримінальному провадженні, зокрема, перевіряються інші факти вчинення аналогічних злочинів, а також, речей та інших доказів по кримінальному провадженню, які можуть бути використані як докази її винуватості в суді.

Крім того прокурор зазначає, що існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 може тиснути та впливати на свідків, які на цей час судом ще не допитані у цьому кримінальному провадженні. Підґрунтям такого ризику є те, що обвинувачений ОСОБА_4 особисто знайомий, зокрема зі свідком в даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 , йому відомі його анкетні дані, контактні дані, місце проживання та можливого перебування. А тому, не можна виключати ризик, що ОСОБА_4 , знаходячись на свободі може впливати на свідків та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

З огляду на вказане прокурор просить суд продовжити застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на останнього наступних обов`язків: прибувати за викликом до суду за першою вимогою; носити електронний засіб контролю; не спілкуватись зі свідком ОСОБА_6 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане ним клопотання, просив його задовольнити, посилався на обставини, викладені у клопотанні.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилилася на сумлінну процесуальну поведінку обвинуваченого, міцні соціальні зв`язки, наявні у останнього, стан здоров`я обвинуваченого.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 178, 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити, в тому числі, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Частиною 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 11.07.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України. Строк дії вказаної ухвали сплив 07.09.2025.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 17.09.2025 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Ухвалою суду від 13.11.2025 клопотання прокурора задоволено частково, продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період часу з 21 год по 06 год. наступного дня із покладенням на останнього відповідних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а згідно з приміткою до ст. 45 КК України є корупційним кримінальним правопорушенням. На підтвердження обґрунтованості обвинувачення стороною обвинувачення надані докази, а саме: повідомлення про кримінальне правопорушення від 14.05.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 15.05.2025, від 05.06.2025, від 13.06.2025, від 14.06.2025, від 17.06.2025, від 09.07.2025; протоколи за результатами проведення негласних (слідчих) розшукових дій від 17.06.2025, від 16.06.2025; протоколи огляду, копіювання та вручення грошових коштів від 13.06.2025, від 16.06.2025; протоколи про результати контролю за вчиненням злочину від 14.06.2025, від 16.06.2025; протокол огляду речей від 09.07.2025.

Суд визнає обвинувачення у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, достатньо обґрунтованим для застосування до нього запобіжного заходу.

На думку суду прокурором доведено продовження існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування ОСОБА_4 від суду, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від суду, в тому числі на тимчасово окупованій території України, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з конфіскацією майна. Окрім того, відповідно до приписів ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Також існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показань щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 може тиснути та впливати на свідка ОСОБА_6 , з яким обвинувачений знайомий особисто, йому відомі його анкетні дані, місце проживання та можливого перебування, незастосування запобіжного заходу надасть обвинуваченому можливість впливу на такого свідка з метою зміни останнім показань, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Доводам обвинуваченого та його захисника про сумлінну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , стан його здоров`я та позитивну характеристику за місцем роботи обвинуваченого судом надавалася оцінка при розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу від 13.11.2025, наслідком чого стало пом`якшення судом обраного щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до домашнього арешту у нічний час доби із покладенням на ОСОБА_4 відповідних процесуальних обов`язків.

Отже суд із врахуванням всіх обставин справи дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні прокурора, тому вважає необхідним продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло у нічний час доби, оскільки такий запобіжний захід на переконання суду зможе в достатній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 195, 196, 315, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 26.04.2026 включно.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21 год. до 06 год. наступного дня.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , електронний засіб контролю.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, які передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати до прокурора, суду за першою вимогою;

2)не покидати межі міста Харкова без дозволу прокурора або суду;

3)носити електронний засіб контролю;

4)не спілкуватись зі свідком ОСОБА_6 ;

5)залишити на зберіганні у відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали до 26.04.2026.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням цієї ухвали суду покласти на прокурорів Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова, які здійснюють процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02.03.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_8