УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2026 року

м. Київ

справа № 757/42332/25-к

провадження № 51-377 ск 26

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року,

установила:

Як убачається з касаційної скарги та копій судових рішень, 19 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва постановив ухвалу, якою відмовив у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 .

Це рішення сторона захисту оскаржила в апеляційному порядку.

Київський апеляційний суд, урахувавши положення ст. 309, ч. 3 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) 10 грудня 2025 року закрив апеляційне провадження, оскільки встановив, що скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню.

ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів захисника зводиться до того, що оспорюване рішення незаконне, було ухвалене з істотними порушеннями вимог КПК, а неможливість апеляційного оскарження ухвали слідчого судді суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України та загальним засадам кримінального провадження.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додану до неї копію оскарженого рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.

Частиною 3 ст. 392 КПК установлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 309 КПК міститься вичерпний перелік рішень слідчого судді, які оскаржуються в апеляційному порядку під час досудового розслідування й у ньому немає ухвали, якою було відмовлено в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу. Отже, апеляційне оскарження такої ухвали процесуальним законом не допускається. Водночас згідно з ч. 3 вказаної статті проти інших, ніж ті, які визначені в переліку, ухвал слідчого судді можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Апеляційний суд установив, що ухвала слідчого судді від 19 вересня 2025 року не входить до переліку рішень, зазначених у ст. 309 КПК, звідси, - і не підлягає апеляційному оскарженню.

За правилами ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції повинен був відмовити у відкритті провадження за скаргою сторони захисту. Тож, з`ясувавши, що апеляційне провадження було відкрито помилково, згаданий суд прийняв рішення відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, сформульованим в ухвалі від 19 лютого 2029 року в справі № 569/17036/18. Тому, закриваючи апеляційне провадження за скаргою, поданою на ухвалу слідчого судді, яка не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд істотно не порушив вимог КПК, а доводи скаржника про протилежне необґрунтовані.

За нормативним визначенням загальні засади кримінального провадження спрямовані на забезпечення дотримання прав та законних інтересів учасників і можуть бути застосовані лише у випадках розв`язання правових питань у кримінальному процесі, які прямо не врегульовані законом, чого немає в конкретній юридичної ситуації.

Отже, закриття апеляційного провадження з огляду на приписи ст. 392 КПК, в яких чітко встановлено правові обмеження оскарження оспорюваного судового рішення,не є свідченням обмеження доступу до правосуддя.

Крім того, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а тому не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Оскільки з касаційної скарги, наданої копії оспорюваного рішення не вбачається підстав для її задоволення, немає потреби в перевірці матеріалів судового провадження.

Тому згідно з ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 10 грудня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3