Справа № 127/1860/26
Провадження № 1-кп/127/49/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 07.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше судимого, а саме: 25.07.2024 Херсонським міським судом Херсонської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 06.01.2026 близько 14 год 30 хв, перебуваючи по вулиці Михайла Малишенка (стара назва вулиці Короленка) у м. Вінниці, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання психотропних речовин без мети збуту, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», знайшов згорток, обмотаний чорною клейкою стрічкою, всередині якого знаходилась психотропна речовина, та поклав його до кишені своєї куртки, таким чином незаконно придбав психотропну речовину, обіг яких заборонено - PVP, після чого почав зберігати її при собі без мети збуту.

В подальшому, 06.01.2026 близько 15 год 00 хв, перебуваючи за адресою: вул. Михайла Малишенка (Короленка), поблизу буд. №35, що в м. Вінниці, ОСОБА_5 був помічений та зупинений працівниками сектору кримінальної поліції ВП № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області та на запитання про наявність заборонених речовин, усвідомлюючи, що його дії, спрямовані на зберігання особливо небезпечної психотропної речовини будуть викриті, повідомив, що він зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, а саме - в правій нагрудній кишені куртки.

В подальшому, в ході проведення огляду місця події в період часу з 15 год 44 хв по 15 год 48 хв 06.01.2026 за адресою: вул. Михайла Малишенка (Короленка), поблизу буд. №35, що в м. Вінниці, ОСОБА_4 у присутності двох понятих добровільно видав працівникам поліції з правої нагрудної кишені куртки поліетиленовий згорток чорного кольору, при розпакуванні якого виявлено прозорий поліетиленовий ZIP-пакет з кристалоподібною речовиною, який вилучено та направлено на експертне дослідження.

Згідно з висновком експерта встановлено, що в наданій на експертизу кристалічній речовині, масою 0,5750 г, міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,4441 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав в повному обсязі. Суду повідомив, що дійсно вчинив кримінальний проступок за обставин, викладених в обвинувальному акті. Також зазначив, що вказану психотропну речовину зберігав для власного вживання. Наразі пройшов курс лікування від наркотичної залежності, тому просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закрити кримінальне провадження. На підтвердження свого клопотання просив суд долучити до матеріалів справи відповідну медичну довідку.

Допитаний в судовому засіданні в якості спеціаліста лікуючий лікар ОСОБА_4 ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_4 самостійно звернувся в КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» та протягом 10 днів пройшов лікування від наркотичної залежності.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо застосування відносно нього положень ч. 4 ст. 309 КК України. При цьому просила суд стягнути з обвинуваченого судові витрати, скасувати накладені в рамках даного кримінального провадження арешти та вирішити питання щодо долі речових доказів.

Заслухавши заявлене обвинуваченим клопотання, думки учасників судового провадження з приводу зазначеного клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 44 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», наркоманія це психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною. Особа, хвора на наркоманію, - це особа, яка страждає на психічний розлад, що характеризується психічною та (або) фізичною залежністю від наркотичного засобу чи психотропної речовини, і якій за результатами медичного обстеження, проведеного відповідно до цього Закону, встановлено діагноз «наркоманія».

Залежність від психоактивних речовин (наркотиків) це хронічне захворювання, що проявляється в непереборному бажанні вживати наркотичні речовини, незважаючи на негативні соціально-медичні наслідки.

Міжнародна статистична класифікація хвороб і проблем пов`язаних зі здоров`ям 10-го перегляду (МКХ-10) прийнята 43-ю Всесвітньою асамблеєю охорони здоров`я 01.01.1993 і є основним нормативним документом при вивченні стану здоров`я населення в країнах членах всесвітньої організації охорони здоров`я, введена для застосування наказом МОЗ України від 08.10.1998 №297. Періодично переглядається під керівництвом ВООЗ. Складається з 21-го розділу, кожен з яких містить підрозділи з кодами хвороб і станів. Клас V, починаючи з коду F00 по F99 включно, включає «Розлади психіки та поведінки». З F10 по F19 включає «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин». Таким чином, МКХ-10 не передбачає встановлення такого діагнозу як «наркоманія».

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК України за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії. Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 24 зазначеної Постанови, за змістом норм, передбачених ч. 4 ст. 307 та ч. 4 ст. 309 КК України, особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Добровільним у контексті ч. 4 ст. 309 КК України слід вважати таке звернення особи до лікувального закладу, яке здійснюється за її особистою згодою або згодою законного представника, що мало місце до моменту виходу суду першої інстанції до нарадчої кімнати для ухвалення рішення у кримінальному провадженні. На переконання суду, для застосування цієї норми попередній факт перебування особи на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини, не є визначальним, оскільки відповідний діагноз в такої особи може бути встановлено вперше.

Крім того, норма ч. 4 ст. 309 КК України за своїм характером є заохочувальною. Законодавець, формулюючи умови для звільнення від кримінальної відповідальності за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, ставив ціль вилікувати особу від залежності від таких наркотичних чи психотропних речовин. Тому звернення особи до лікувального закладу навіть під час судового розгляду досягає тих цілей, для яких конструювалася ця норма.

Покарання залежної від наркотичних чи психотропних речовин особи, незалежно від того, звернулася вона для такого лікування вперше чи вже проходила курс лікування, перебувала на відповідному обліку до внесення відомостей до ЄРДР у цьому провадженні чи ні, не повинно бути пріоритетним та превалювати над ціллю вилікувати особу.

Крім того, законодавець не обмежив застосування ч. 4 ст. 309 КК України фактом перебування до вчинення цього кримінального правопорушення на обліку осіб, які незаконно вживають наркотичні засоби або психотропні речовини.

Причини, які були визначальними для прийняття рішення про звернення до лікувального закладу з метою пройти лікування від наркотичної залежності, можуть бути різними. Однак ключовим є добровільне прийняття рішення особою, яка має таку залежність щодо необхідності такого лікування. При цьому, причини, які передували зверненню особи до лікувального закладу для проходження такого лікування, не повинні перекреслювати сам факт такого звернення та ставити під сумнів добровільність як таку.

Законодавець визначає поняття та підстави примусового лікування осіб, хворих на наркоманію (ст. 16 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними»). Будь-яке інше звернення для лікування від наркоманії є добровільним. Суд не може встановлювати додаткові умови для констатації факту добровільності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Для прийняття об`єктивного рішення з приводу можливості задоволення заявленого стороною захисту клопотання, судом також досліджено характеризуючі матеріали на обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до яких останній раніше судимий, одружений, виховує трьох неповнолітніх дітей, був учасником бойових дій в період АТО, доброзичливий з родиною та сусідами, ніколи не порушував громадський порядок та не конфліктував.

Сукупність досліджених доказів у справі свідчить, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, яке кваліфіковане як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Розглядаючи заявлене обвинуваченим клопотання, враховуючи позицію прокурора з цього приводу, суд дійшов переконання про можливість звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Згідно з ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/102-26/470-НЗПРАП від 08.01.2026 в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп., оскільки її проведення було обумовлено розслідуванням скоєного ним кримінального проступку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до положень статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 309 КК України, ст. 284-286, 288, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 07.01.2026 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09.01.2026 по справі №127/534/26 на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 06.01.2026 у ОСОБА_4 , а саме: поліетиленовий пакет із кристалоподібною речовиною, який поміщено до спецпакету НПУ CRI1005990.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP вагою 0,4441 г, поміщену до сейф-пакету №8891032 та відповідно до квитанції №1604 від 12.01.2026 передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №1 Вінницького ВРУП ГУНП у Вінницькій області знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: