Справа № 177/556/26
Провадження № 1-кп/177/169/26
У Х В А Л А

Іменем України

17.03.2026 Криворізький районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Кривому Розі Дніпропетровської області клопотання потерпілого ОСОБА_4 про вжиття заходів безпеки у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, суд

встановив:

У провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15 січня 2026 року за №000020 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

Ухвалою суду від 10.03.2026р. закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_4 надав клопотання про вжиття заходів безпеки. В обґрунтування вимог клопотання потерпілий зазначає, що під час судових засідань обвинувачений з`являється у супроводі групи осіб (працівників амбулаторії), які були очевидцями вчинення злочину та фактично підтримують сторону обвинуваченого. Вказані особи перебувають у залі засідань, демонструють зверхню поведінку та чинять на нього психологічний тиск. Це викликає у нього обґрунтований страх за власну безпеку, здоров`я та життя, а також заважає йому вільно та правдиво давати свідчення суду. В зв`язку з чим просить суд вжити заходів безпеки щодо нього як потерпілого під час перебування у приміщенні суду. Зобов`язати службу судової охорони забезпечити правопорядок у залі та не допускати перебування в залі засідань осіб, які не є сторонами процесу, якщо вони чинять тиск на потерпілого. 3. (Якщо вони є свідками): Видалити із зали засідань свідків (працівників амбулаторії) до моменту їхнього допиту, щоб уникнути впливу на свідчення потерпілого та узгодження їхніх позицій. 4. Розглянути можливість його допиту в режимі відеоконференції з іншого приміщення суду для уникнення прямого візуального контакту з обвинуваченим та його оточенням.

Вивчивши заяву та викладені у ній доводи, думку прокурора, захисника, потерпілого, представника потерпілого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право заявляти відводи та клопотання.

Питання застосування заходів безпеки до учасника кримінального процесу вирішується відповідно до вимог Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно з п.«б», п.«є» ст. 2 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» право на забезпечення безпеки шляхом застосування заходів, зазначених у статях 1 і 7, за наявності відповідних підстав мають: потерпілий та його представник у кримінальному провадженні; члени сімей та близькі родичі осіб, перелічених у пунктах "а" - "е" цієї статті, якщо шляхом погроз або інших протиправних дій щодо них робляться спроби вплинути на учасників кримінального судочинства.

За змістом ч.2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, дізнавачем, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню кримінальних правопорушень.

Статтею 20 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб; г) отримання прохання Міжнародного кримінального суду про вжиття заходів забезпечення безпеки.

Частиною 2 статті 22 Закону України "Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві" орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, дізнавач, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.

У разі наявності в заяві (повідомленні) про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, відомостей про кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, починає досудове розслідування, а орган, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий суддя, суд направляє заяву (повідомлення) відповідному органу досудового розслідування для початку досудового розслідування.

Про прийняте рішення терміново в письмовій формі повідомляється заявник.

Судом встановлено, що приводом для розгляду питання про вжиття заходів забезпечення безпеки у вказаному кримінальному провадженні є клопотання (заява) потерпілого ОСОБА_4 .

Разом із тим, ознайомившись зі змістом клопотання про застосування щодо потерпілого заходів безпеки суд дійшов висновку, що із зазначених у клопотанні відомостей неможливо дійти чіткого переконання у тому, що на даний час наявна реальна загроза життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_4 .

Суть заяви забезпечення безпеки стосовно потерпілого зводиться до прохання забезпечити правопорядок у залі та не допускати перебування в залі засідань осіб, які не є сторонами процесу, якщо вони чинять тиск на потерпілого. Перелічені потерпілим вимоги фактично забезпечується головуючим по справі в порядку виконання ст. 321 КПК України, яка передбачає, що головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження. Головуючий у судовому засіданні вживає необхідних заходів для забезпечення в судовому засіданні належного порядку.

До того ж потерпілим не надано доказів звернення до правоохоронних органів з приводу погроз йому з боку сторони обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, також не надано доказів звернення до правоохоронних органів за приводу застосуванням до нього психологічного впливу та тиску.

Окрім того, у своїй заяві потерпілий не посилається на конкретні обставини, які б свідчили про наявність існуючої реальної загрози та були підставою для вжиття заходів безпеки, а також не додано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження таких обставин. У даному випадку побоювання потерпілого за своє життя, здоров`я та безпеку, не ґрунтуються на конкретних фактах, не дають підстав вважати що характер загрози є достатнім для застосування заходів безпеки.

За таких обставин, у задоволенні клопотання потерпілого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.56,350,370-372,376,395, суд

постановив:

В задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про вжиття заходів безпеки у кримінальному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.03.2026 о 13-30 год.

Суддя ОСОБА_1