ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в рамках кримінального провадження №0000921 від 04.06.2025 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Запорізької області Запорізького району смт. Кушугум, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Слідчий СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про продовження відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи подане клопотання слідчий послалась на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та в даному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Сторона захисту в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на те, що підозрюваний є військовослужбовцем, учасником бойових дій та отримав поранення. На даний час він потребує надання медичної допомоги, яка в умовах слідчого ізолятора не може бути забезпечена в повному обсязі. При цьому, підозрюваний зазначив, що вину у інкримінованому злочині не визнає та пояснив, що передавав посилки, але не знав що там знаходяться гранати.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

При вирішенні зазначеного клопотання слідчого, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в тому, що останній достовірно знаючи про те, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 37, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1- 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, також будучи обізнаним із положеннями Розділу IX Кримінального кодексу України, яким передбачено кримінальну відповідальність за злочини проти громадської безпеки, а також, з відповідно до додатку № 1, затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-ХII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, вчинив умисний злочин у сфері незаконного обігу бойових припасів за наступних обставин.

Так, незважаючи на вимоги вищевказаних нормативних ОСОБА_6 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного одержання бойових припасів, достовірно усвідомлюючи про відсутність у нього передбаченого Законом дозволу, у порушення вищевказаних вимог, що порушує правила придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання зброї, маючи протиправний умисел направлений на незаконне зберігання з метою подальшого незаконного збуту для отримання грошової винагороди, незаконно придбав у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 19 червня 2025 року, та в невстановлений спосіб, корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, які при конструктивному з`єднані поєднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів, та корпус ручної осколкової гранати GHO-1 та запал AF11, які при конструктивному з`єднані поєднанні утворюють ручну осколкову гранату GHO-1, яка належить до бойових припасів, тим самим, придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи далі свої злочинні дії ОСОБА_8 , незаконно придбаний корпус ручної осколкової гранати Ф-1 та запал УЗРГМ, які при конструктивному з`єднані поєднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів, та корпус ручної осколкової гранати GHO-1 та запал AF11, які при конструктивному з`єднані поєднанні утворюють ручну осколкову гранату GHO-1, яка належить до бойових припасів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх незаконно зберігати, з метою подальшого незаконного збуту за грошову винагороду.

В подальшому ОСОБА_8 , 19 червня 2025 в невстановлений час, знаходячись у невстановленому місці попередньо домовився із ОСОБА_9 , щодо збуту останньому корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 та запалу УРГМ, які при конструктивному з?єднані поєднанні утворюють ручну осколкову гранату Ф-1, яка належить до бойових припасів, та корпусу ручної осколкової гранати GHO-1 та запалу AF11, які при конструктивному з`єднані поєднанні утворюють ручну осколкову гранату GHO-1, яка належить до бойових припасів за грошову винагороду у сумі 14000 гривень НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2022 року народження, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання в Запорізький області, що свідчить про існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_8 обізнаний про осіб, які є свідками в даному кримінальному провадженні, а тому може вдатись до незаконного впливу на згаданих осіб з метою зміни ними показів, які викривають його у вчиненні інкримінованого йому злочину, що свідчить про існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, ОСОБА_8 законних джерел для існування не має, підозрюється у здійсненні діяльності, пов`язаної з отриманням доходу протиправним шляхом, таким чином дає підстави вважати про існування в даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливе вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_10 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, вірогідності протидії кримінальному провадженню у формі ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК, слідчий суддя вважає що застава у сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, може забезпечити належну поведінку підозрюваного та уникненню встановлених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків разом з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою мірою гарантувати виконання ОСОБА_10 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України. Підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави слідчим суддею не встановлено.

Саме такий розмір, на переконання слідчого судді, буде тим стимулюючим фактором, який стримуватиме підозрюваного від реалізації наявних ризиків і такий розмір підозрюваний або інша особа (заставодавець) боятиметься втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Такий розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, постановою керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону від 24.02.2026 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000921 від 04.06.2025 року за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, до 3 місяців, тобто до 28.03.2026 року включно.

Отже, враховуючи вищевикладене у всій сукупності, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та продовжити відносно ОСОБА_10 строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 31 день, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 176- 178, 183, 186, 193, 194- 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 31 (тридцять один) день, в межах строку проведення досудового розслідування, тобто до 28.03.2026 включно,

Раніше визначений альтернативний запобіжний захід у виді застави, в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень підозрюваному ОСОБА_6 залишити без змін.

Строк дії ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків, в разі внесення ним застави, становить 28 березня 2026 року, включно.

Ухвала слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду, а підозрюваним, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/2788/26

Номер провадження № 1-кс/522/1211/26

Слідчий суддя ОСОБА_1