Справа № 545/4874/25
Провадження № 1-кп/545/275/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Полтава клопотання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балясне, Полтавської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001371 від 21.08.2024 року за ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника відділу персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 № 52 від 05.03.2022 солдата за призивом ОСОБА_6 призначено на посаду оператора-лінійного наглядача відділення телекомунікаційних систем інформаційно-телекомунікаційного вузла військової частини НОМЕР_1 .

20 серпня 2024 року приблизно о 11 год. 40 хв., у світлу пору доби ОСОБА_6 , керуючи на законних підставах технічно справним транспортним засобом- автомобілем ВАЗ 2114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у порушення вимог п.п. 14.6. а) та 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, рухався по сухому асфальтобетонному дорожньому покритті проїзної частини по автодорозі Н-12 «Суми-Полтава» в напрямку м. Суми та наближаючись до перехрестя з с. Бричківка, Полтавського району не переконався в безпеці виконання свого маневру - обгону, виїхав на зустрічну смугу для руху, перетнув лінію дорожньої розмітки 1.1, чим своїми діями створив небезпеку для руху водію вантажного фургону ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який почав виконувати маневр повороту ліворуч на перехресті, та з яким у подальшому допустив зіткнення.

В салоні автомобіля ВАЗ 2114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , в якості пасажира на передньому сидінні перебувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позаду на задньому сидінні- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внаслідок проявленої злочинної необережності та порушення водієм ОСОБА_6 п.п. 14.6 а) та 1.1. Правил дорожнього руху, пасажирка автомобіля марки ВАЗ 2114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 , отримала наступні тілесні ушкодження: переломи S-го ребра справа та правої лопатки, гематоми та садна шкіри тулубу кінцівок, які могли утворитись від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі і частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Пасажир автомобіля марки ВАЗ 2114, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , отримав наступні тілесні ушкодження: переломи правого надколінника та великогомілкової кістки, забійні рани та садна шкіри кінцівок, які могли утворитись від дії тупих обмежених предметів, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, можливо в строк та при обставинах, вказаних вище, кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, є порушення водієм ОСОБА_6 вимог п.п. 14.6 а) та 1.1. Правил дорожнього руху, а саме:

14.6 Обгін заборонено:

а) на перехресті.

34. Дорожня розмітка

1.1. Вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п.п. 14.6 та 1.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими та закриття відносно нього кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Своє клопотання обвинувачений ОСОБА_6 обґрунтував тим, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнає повністю, у вчиненому щиро розкаявся, та примирився з потерпілими. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України йому роз`яснені та зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт примирення з обвинуваченим ОСОБА_6 та відсутність у них будь-яких претензій до обвинуваченого. Просили суд клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити та звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілими. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за таких підстав їм роз`яснені та зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілими, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки та примирився з потерпілими.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд уважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими та закриття відносно нього кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав передбачених пунктами 5-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Судом установлено, що й не заперечується сторонами кримінального провадження, що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_6 за провину, дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, і обвинувачений винуватий у його вчиненні. Форма вини - необережність у виді кримінальної протиправної недбалості.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК України передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності, це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

Судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, класифікується як нетяжкий злочин. Цей необережний нетяжкий злочин не є корупційним та не пов`язаний з корупцією.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, під час вчинення цього кримінального правопорушення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не перебував.

З пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вбачається, що винний з потерпілими примирився.

Таким чином, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з корупцією, примирився з потерпілими то, на думку суду, є всі передбачені законом підстави для його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України.

Суд вважає скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_7 від 28.08.2024 року, після набрання вказаною ухвалою законної сили.

Цивільний позов потерпілими не заявлявся.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Частина 1 статті 122 КПК України передбачає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КПК України експертам, спеціалістам, перекладачам оплачуються проїзд, а також добові в разі переїзду до іншого населеного пункту. Експертам, спеціалістам і перекладачам повинна бути сплачена винагорода за виконану роботу, якщо це не є їх службовим обов`язком.

Стаття 124 КПК України встановлює порядок розподілу процесуальних витрат.

У випадку ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч.2 ст. 124 КПК України).

Стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат у випадку закриття кримінального провадження чинний КПК України не регулює.

Разом з тим, відповідно до постанови ВС від 01.02.2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23) закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат, пов`язаних із проведенням судових експертиз.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Касаційного кримінального суду ВС від 29 вересня 2021 року у справі № 342/1560/20 (провадження № 51-2331км21).

Таким чином з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на проведення судових експертиз у розмірі 1782,80 грн. у відповідності до наданих довідок.

Питання речових доказів суд уважає необхідним вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.. 122, 124, 284, 314, 369-372 КПК України, ст. 44, 46, ч. 1 ст. 286 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілими- задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001371 від 21.08.2024 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 286 КК України- закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Арешт на майно- вантажний фургон ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_7 від 28.08.2024 року до набрання ухвалою законної сили залишити без змін, після набрання ухвалою законної сили- скасувати.

Арешт на майно- автомобіль «ВАЗ 21144», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_7 від 28.08.2024 року, до набрання ухвалою законної сили залишити без змін, після набрання ухвалою законної сили- скасувати.

Речовий доказ: вантажний фургон ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_3 та автомобіль «ВАЗ 21144», реєстраційний номер НОМЕР_2 - повернути власнику після набрання ухвалою законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за залучення експерта в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Полтавський районний суд Полтавської області.

СуддяОСОБА_8