Номер провадження: 11-кп/813/1557/26
Справа № 495/9683/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_8 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 22.01.2026 про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000751 від 04.06.2025 відносно:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ізмаїл, Одеської обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинувальний акт у к/п №0000751 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Мотивуючи зазначене рішення, суд послався на те, що на 1 сторінці обвинувального акту відсутня дата його затвердження прокурором.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та невмотивованою з огляду на наступне:

- обвинувальний акт відносно ОСОБА_10 у повному обсязі відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при цьому на стр. 8 акту зазначена дата його затвердження прокурором;

- посилання суду 1-ої інстанції на помилкове не зазначення у обвинувальному акті обставини, яка обтяжує покарання, як вчинення злочину щодо малолітньої дитини є необґрунтованими та не узгоджуються із правовою позицією касаційного суду, викладеною у постанові по справі №513/1028/23, оскільки обвинуваченому інкримінується злочин, вчинений із необережною формою вини. Відтак, травмування особи малолітнього віку в результаті ДТП не охоплювалося та не могло охоплюватися умислом обвинуваченого тому правові підстави для врахування передбаченої п.6) ч.1 ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання відсутня.

За таких обставин, прокурор ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду від 22.01.2026 та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_10 в суді 1-ої інстанції.

На вказану ухвалу також подана апеляційна скарга представником потерпілої ОСОБА_11 , в якій він вказує на відсутність підстав для повернення прокурору обвинувального акту з огляду на те, що арк. 8 обвинувального акту зазначена дата його затвердження прокурором. Зазначення у обвинувальному акті обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого входить до дискреційних повноважень сторони обвинувачення, більш того, суд не позбавлений можливості встановити самостійно такі обставини в ході судового розгляду, водночас повернення обвинувального акту прокурору із зазначених підстав виходить за межі повноважень суду 1-ої інстанції, якими він наділений на стадії підготовчого судового провадження.

За таких обставин, представник потерпілої ОСОБА_12 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду від 22.01.2026 та призначити новий розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_10 в суді 1-ої інстанції.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор, представники потерпілої підтримали свої апеляційні скарги у повному обсязі та просили їх задовольнити, водночас захисник заперечував проти їх задоволення, при цьому обвинувачений ОСОБА_10 до суду не з`явився, особисто клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників судового розгляду, проаналізувавши доводи апелянтів та перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваної ухвали зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано не в повній мірі з огляду на таке.

Статтею 2 КПК України регламентовано, що одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

При складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначені повноваження прокурора передбачені як в ст. 36 КПК України, так і в ч. 1 ст. 290 КПК України.

При цьому, вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно), чи не затвердженні прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

Водночас, із матеріалів провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт, у відповідності до ч. 3 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затверджував (а.с. 11).

Всупереч висновкам місцевого суду з приводу не зазначення у обвинувальному акті дати його затвердження, як на цьому обґрунтовано зауважують прокурор та представник потерпілого на аркуші 8 обвинувального акту міститься дата його затвердження.

У цьому контексті апеляційний суд зауважує, що при застосуванні процесуальних норм суди мають уникати як надмірної суворості, так і надмірної гнучкості, щоб забезпечити реальний доступ до правосуддя. Суд не повинен допускати надмірного формалізму, адже це перешкоджає справедливому захисту права, створює правові перешкоди та може призвести до анулювання результатів судового процесу через дрібні помилки.

Окрім того, до обвинувального акту, як це передбачено ч. 4 ст. 291 КПК України, доданий реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки сторони захисту про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а.с. 12-21).

Отже, у даному випадку застосування п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України щодо можливості повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність його нормам КПК України на переконання колегії суддів є необґрунтованим, тому доводи апелянтів про порушення місцевим судом вимог кримінального процесуального закону знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Додатково апеляційний суд зауважує, що всі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення, зокрема сторонами. Для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного.

В той же час, оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання захисника про повернення прокурору обвинувального акту, натомість, мотивуючи своє письмове клопотання захисник зауважував виключно на відсутності у обвинувальному акті обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, тоді як аналіз мотивувальної частини ухвали свідчить про те, що підставою для повернення обвинувального акту є відсутність дати його затвердження прокурором.

Окрім того, в абз. 8, мотивувальної частини ухвали зазначено: «Так, з обвинувального акту вбачається, що така обтяжуюча обставина як вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини (потерпіла ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є очевидною, оскільки міститься у формулюванні обвинувачення, була відомою на момент складання обвинувального акту, а відтак не зазначена слідчим помилково» не видається зрозуміти чи є на думку суду 1-ої інстанції зазначене порушення підставою для повернення прокурору обвинувального акту.

Водночас, у цьому контексті колегія суддів вважає обґрунтованими посилання прокурора на правову позицію суду касаційної інстанції по справі № 513/1028/23, відповідно до якої травмування особи малолітнього віку в результаті ДТП не охоплювалося та не могло охоплюватися умислом обвинуваченого, відтак правові підстави для врахування передбаченої п.6) ч.1 ст. 67 КК України обставини, яка обтяжує покарання відсутня.

Згідно із приписами п. 6) ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду 1-ої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді 1-ої інстанції.

Враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду обвинувального акту після скасування судом апеляційної інстанції ухвали про його повернення прокурору, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст.ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах прокурора та представника потерпілого знайшли своє підтвердження, тому вони підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із направленням обвинувального акту із додатками до суду 1-ої інстанції на новий розгляд, зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 24, 291, 314, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 та представника потерпілої ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 22.01.2026 про повернення прокурору обвинувального акту у к/п №0000751 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акту у к/п №0000751 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_10 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в суді 1-ої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3