10.10.2025 Справа № 363/674/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора обвинуваченого захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0001128 щодо

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, освіта середня, неодруженого, працюючого за трудовим договором ТОВ «Цархліб», проживаючого у АДРЕСА_1 , маючого неповнолітню дитину 2012 року народження, на підставі ст. 89 КК України несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

18.09.2024 року близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 , після вживання алкогольних напоїв спільно з ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, за місцем проживання на кухні в будинку по АДРЕСА_1 , під час конфлікту з потерпілим ОСОБА_6 взяв зі столу кухонний ніж, яким у правій руці умисно завдав один удар в грудну клітину праворуч та один удар у праве стегно, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини праворуч по задній лопатковій лінії та легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 але не більше 21 дня, у виді сліпого колото-різаного поранення передньо-латеральної поверхні верхньої третини правого стегна.

У суді обвинувачений ОСОБА_4 показав, що того дня знаходився у будинку разом з братом своєї співмешканки. Разом з ОСОБА_6 вживали алкогольні напої. Потім між ними виникла сварка. Під час сварки на кухні він ножем завдав два удари в ногу та біля грудей потерпілому. Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, з його кваліфікуючими ознаками, а також ступеню умисно заподіяних тяжких та легких тілесних ушкоджень погодився, щиро покаявся у вчиненому, просив вибачення в потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Виходячи з того, що показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, зміст яких учасники судового розгляду розуміють правильно й не оспорюють, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників справи визнав недоцільним дослідження доказів, які учасниками судового розгляду не заперечуються.

Отже, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні небезпечному для життя в момент заподіяння і кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує конкретні обставини справи та ступінь вчиненого тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності востаннє в 1991 році, за місцем проживання характеризується задовільно, скарг щодо якого не надходило, має трьох дітей, неповнолітнього сина 2012 року народження, на обліку в лікаря нарколога, психіатра не перебуває, 8 років працює за трудовим договором у ТОВ «Цархліб» на посаді транспортувальника, має постійне місце проживання, також враховує досудову доповідь центру пробації про те, що ОСОБА_4 здатний протистояти тиску антисоціального оточення, має високий рівень самоконтролю, до агресії не схильний, має плани на майбутнє, який має можливість виправитися без ізоляції від суспільства, коли в суді обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого, щиро засудив свою поведінку, просив вибачення в потерпілого.

Разом з тим, суд ураховує щире каяття обвинуваченого, що відповідно до ст. 66 КК України є пом`якшуючою покарання обставиною.

Беручи до уваги викладене, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого передбачених ст. 67 КК України, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 мінімальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, а його виправлення, з огляду на викладене вище можливим без відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладанням на нього виконання обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що має стати достатнім для його виправлення й запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, арешт накладений на речові докази скасувати на підставі ст. 174 КПК України.

Витрати за проведення судових експертиз по справи слід покласти на обвинуваченого згідно вимог ст.ст. 122, 124 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись статтями 370 і 374 КПК України,

ухвалив:

визнати винним ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і за цим законом призначити йому покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені пунктами 1 і 2, ч. 1 та п. 2 і 4 ч. 3 ст. 76 КК України, зокрема повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтиметься до зазначеного органу для реєстрації, не виїде за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконає заходи передбачені пробаційною програмою.

За проведення судових експертиз по справі стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в загальному розмірі 115 106 (сто п`ятнадцять тисяч сто шість) грн. 56 (п`ятдесят шість) коп.

Речові докази по справі:

-змив РБК з дверної металевої рами, змив РБК з підлоги в кімнаті №1, частину килима зеленого кольору з червоними вставками та слідами РБК, кофту сірого кольору зі слідами РБК, ніж, змив з леза ножа, змив з рукоятки ножа, кофту синього кольору зі слідами РБК, штани світло-коричневого кольору з ременем коричневого кольору, кофту сірого кольору з візерунками чорного кольору, пальто темного кольору, взуття коричневого кольору зі слідами РБК, букальний епітелій, змиви з правої та лівої долонь, зрізи нігтьових пластин, букальний епітелій, зрізи нігтьових пластин ОСОБА_6 знищити;

-сліди папілярних візерунків з двох пластикових рамок та однієї металевої чарки; сліди папілярних візерунків з скляної пляшки, дактилокарту ОСОБА_4 залишити в матеріалах справи;

-сумку чорного кольору, мобільний телефон «Хіаomі» повернути за належністю.

Арешт накладений на вказані речові докази ухвалами слідчого судді цього ж суду від 23 вересня 2024 року скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подання апеляції через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку, яку негайно після проголошення вироку вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: