ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/6602/24 Номер провадження 11-сс/814/146/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава від 14 травня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року №0003076.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що аналогічна скарга на цю ж постанову слідчого від 14 травня 2025 року була подана та розглянута цим самим судом за зверненням чоловіка заявниці ОСОБА_8 , за результатами розгляду ухвалою від 13 серпня 2025 року в задоволенні скарги було відмовлено, при цьому, наведені в скарзі ОСОБА_7 доводи повністю співпадають із доводами, викладеними в скарзі ОСОБА_8 і не містять нових обставин чи додаткових доказів, які би обґрунтовували необхідність повторної перевірки законності й обґрунтованості оскаржуваної постанови, а тому оскільки слідчий суддя вже перевірив доводи заявників та надав їм оцінку при розгляді скарги ОСОБА_8 , підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 не вбачається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава від 14 травня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року №0003076, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.ч.1, 2 ст.367 КК України, й направити матеріали кримінального провадження для відновлення досудового розслідування. Свої вимоги мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: постанова слідчого про закриття вказаного вище кримінального провадження не відповідає вимогам КПК України, є помилковою та прийнята передчасно, без усебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, проведення необхідних слідчих дій, вжиття всіх заходів для отримання доказів, що призвело до уникнення службовими особами кримінальної відповідальності; працівниками правоохоронного органу в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109, не виконувались судові рішення слідчих суддів та адміністративного суду; резолютивна частина постанови слідчого повинна бути конкретизованою, оскільки закриття кримінального провадження за відсутності конкретного складу кримінального правопорушення можливе лише щодо певних осіб.

Водночас ОСОБА_7 просив здійснювати апеляційний розгляд за його відсутності.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, заперечення прокурора проти задоволення апеляційної скарги, перевірила матеріали судового й кримінального проваджень, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що апеляційна скарга, як наслідок, підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_7 , слідчий суддя послався на те, що аналогічна скарга на цю ж постанову слідчого від 14 травня 2025 року була подана та розглянута цим самим судом за зверненням чоловіка заявниці ОСОБА_8 , за результатами розгляду ухвалою від 13 серпня 2025 року в задоволенні скарги було відмовлено, при цьому, наведені в скарзі ОСОБА_7 доводи повністю співпадають із доводами, викладеними в скарзі ОСОБА_8 і не містять нових обставин чи додаткових доказів, які би обґрунтовували необхідність повторної перевірки законності й обґрунтованості оскаржуваної постанови, а тому оскільки слідчий суддя вже перевірив доводи заявників та надав їм оцінку при розгляді скарги ОСОБА_8 , підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 не вбачається.

Однак така позиція слідчого судді є помилковою.

Відповідно до ст.24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Наведені положення у сукупності з нормою п.3 ч.1 ст. 303 КПК України свідчать про те, що оскаржена заявником ОСОБА_7 постанова про закриття кримінального провадження в даному випадку є предметом оскарження до слідчого судді та може бути оскаржена заявником.

Адже право одного учасника провадження на оскарження не залежить від оскарження іншим учасником того самого рішення і його результатів, оскільки це право є індивідуальним та реалізовується конкретним учасником провадження на його власний розсуд.

Натомість, слідчий суддя позбавив у цьому провадженні ОСОБА_7 права на оскарження постанови слідчого про закриття кримінального провадження та безпідставно відмовив у задоволенні скарги, жодним чином не перевіривши її доводи.

Таким чином, слідчим суддею було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Виходячи з положень п.2 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України, слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження в разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Відповідно до вимог п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови детектива повинна містити відомості про : зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови ; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З аналізу положень КПК України вбачається, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, відповіді на необхідні для прийняття правильного рішення питання, постановлені нею, та наведено обставини, які виключають провадження в кримінальному провадженні й обумовлюють його закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Тобто слідчий повинен перевірити і проаналізувати наведені заявником обставини, зіставити їх з наявними у справі матеріалами та дати на доречні й важливі аргументи заявника відповідь у своєму рішенні (постанові).

На підставі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний усебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, із метою виконання наведених вище завдань кримінального провадження, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих дій і заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до норм Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим усіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний ретельно перевірити законність, обґрунтованість і вмотивованість прийнятої слідчим постанови.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року за №0003076, розпочатому за заявами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , за ознаками вчинення працівниками поліції та прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.367, ч.1 ст.364 КК України, під час здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2015 року за №0001109.

14 травня 2025 року слідчим в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року за №0003076, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (т.12 а.к.п.88-103).

Однак слідчий не дотримався наведених вище положень КПК України при винесенні оскаржуваної постанови, а викладені в скарзі ОСОБА_8 обставини щодо безпідставності цього рішення слідчого належним чином не стали предметом судового контролю слідчого судді.

Диспозиціями кримінального закону передбачено відповідальність за:

ст.367 КК України за: службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб (частина 1); те саме діяння, якщо воно спричинило тяжкі наслідки (частина 2);

ст.364 КК України за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб (частина 1).

У своїх заявах і скаргах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пов`язують наведені ними обставини вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.367, 364 КК України, з обставинами здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2015 року за №0001109.

Як убачається зі змісту постанови від 26 травня 2025 року у справі №545/3264/20, в цьому судовому рішенні Касаційний кримінальний суд Верховного Суду наголосив, що в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2015 року за №0001109, колегія суддів безумовно не може залишити поза увагою і доводи потерпілих ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) про те, що сторона обвинувачення допускала регулярну бездіяльність у ході досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_9 (не виконувала ухвали слідчих суддів, рішення адміністративних судів тощо), що як наслідок потягло за собою сплив строків, передбачених ст.49 КК України. Однак вказані обставини в цьому кримінальному проваджені (внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 серпня 2015 року за №0001109) не можуть бути підставою для відмови суду в задоволенні клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки вказане не залежало від волі останнього і відповідно не було підставою для переривання або зупинки строку притягнення особи до кримінальної відповідальності. У той же час, Верховний Суд зауважив, що судовий розгляд здійснюється в межах висунутого обвинувачення, а приписи КПК України встановлюють відповідні обмеження повноважень суду касаційної інстанції, проте такі твердження потерпілих за певних умов можуть бути предметом розгляду в інших кримінальних провадженнях (т.1 а.п.296).

Але вказані вище обставини (на яких наголошено касаційним судом) не були предметом дослідження під час досудового розслідування та не отримали жодної оцінки в оскаржуваній постанові, у зв`язку з чим, залишились недослідженими одні з основних питань у кримінальному провадженні, що вказує на неповноту досудового розслідування.

Відсутність же належної перевірки викладених вище обставин ставить під сумнів законність та обґрунтованість рішення слідчого про необхідність закриття кримінального провадження.

Таким чином, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною та наледжним чином невмотивованою, органом досудового розслідування не здійснено необхідних дій для належного встановлення всіх обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки.

Наведене вище також залишилось поза увагою слідчого судді, який належним чином не перевірив доводи заявника.

Усунути допущені під час досудового розслідування істотні порушення приписів КПК України можливо лише шляхом скасування постанови про закриття кримінального провадження та належного виконання слідчим вимог щодо проведення повного, всебічного та об`єктивного встановлення й аналізу всіх обставин провадження, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтава від 18 серпня 2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_7 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава від 14 травня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 грудня 2023 року №0003076, а кримінальне провадження направити до Першого слідчого відділу (з дислокацією в м. Полтава) ТУ ДБР у м. Полтава для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4