печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Київ

Печерський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог та доводів поданої скарги

У березні 2025 року захисник адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , звернулась до Печерського районного суду у м. Києві зі скаргою, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001190 від 30.10.2024, про:

- визнання незаконною бездіяльності посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не розгляду клопотання про негайне повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 ;

- визнання незаконною бездіяльність посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України щодо не повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , а саме: оригіналу договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; оригіналу акту приймання-передачі частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, підписаного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копії паспорту ОСОБА_6 ; оригіналу довіреності від ОСОБА_6 ;

- зобов`язання посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України розглянути клопотання про негайне повернення тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , а саме: оригінал договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; оригінал акту приймання-передачі частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, підписаного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копію паспорту ОСОБА_6 ; оригінал довіреності від ОСОБА_6 ;

- зобов`язання посадових осіб Головного слідчого управління Національної поліції України повернути тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 , а саме: оригінал договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; оригінал акту приймання-передачі частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, підписаного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копію паспорту ОСОБА_6 ; оригінал довіреності від ОСОБА_6 .

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001190 від 30.10.2024 за 4 ст. 191 КК України.

16.12.2024 слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було тимчасово вилучено особисте майно, а саме: оригінал договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; оригінал акту приймання-передачі частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, підписаного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ; копію паспорту ОСОБА_6 ; оригінал довіреності від ОСОБА_6 .

Арешт на вилучене майно не накладався, воно є тимчасово вилученим, а тому має бути негайно повернуто власнику.

Натомість, станом на день розгляду скарги слідчий вчиняє бездіяльність, оскільки не розглянув клопотання про повернення тимчасово вилученого майна та не повернув зазначене майно, що і стало підставою для звернення до суду зі скаргою.

Позиції сторін

Сторони в судове засідання не прибули. Від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги без її участі. Вимоги скарги підтримувала в повному обсязі.

Слідчий органу досудового розслідування у судове засіданні на 24.04.2025 та 27.05.2025 не прибув, про дату, час та місце проведення розгляду скарги був повідомлений належно. Будь-які відомості, пояснення, докази на спростування викладених у скарзі обставин, органом досудового розслідування слідчому судді не подано.

Частиною 3 ст. 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя наступного висновку.

Слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001190 від 30.10.2024 за 4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2024 у справі № 757/55262/24-к надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , відшукання та вилучення, зокрема, установчих документів ТОВ «Укртак.юа» (), документів щодо придбання, ввезення та реалізацію продукції, комп`ютерної техніки, сервісного обладнання, магнітних та електронних носіїв інформації, флеш- накопичувачів та інших носіїв, які міститься відомості про вчинене кримінального правопорушення, мобільних телефонів /смартфонів, телефонів, засобів комутації, телекомунікаційного та іншого обладнання, у тому числі що застосовує технології IР- телефонії, сім карток (операторів мобільного зв`язку), документів з вільними зразками почерку та підписів працівників, представників ТОВ «Укртак.юа».

16.12.2024 слідчим Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_7 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , у ході проведення якого було вилучено наступне майно, а саме:

- оригінал договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю « УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530 ) від 19.06.2023, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- оригінал акту приймання-передачі частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАК.ЮА» (ідентифікаційний код 44769530) від 19.06.2023, підписаного між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- копія паспорту ОСОБА_6 ;

- оригінал довіреності від ОСОБА_6 .

10.03.2025, представником ОСОБА_4 , захисником адвокатом ОСОБА_3 , було направлено поштою на адресу Головного слідчого управління Національної поліції України клопотання про негайне повернення майна, що було тимчасово вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , оскільки на майно не був накладений арешт, а в самій ухвалі про обшук не містяться всі індивідуальні ознаки майна.

Постановою старшого слідчого ГСУ НП України ОСОБА_8 від 21.03.2025 відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_3 , з тих підстав, що вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадження та в ухвалі Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2024 про дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 було прямо надано дозвіл на вилучення документів, а тому вилучене майно в ході обшуку не являється тимчасово вилученим майном.

Норми права, якими керується слідчий суддя при розгляді скарги

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Стаття 167 КПК України встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 169 КПК України вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявник має право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Мотиви слідчого судді

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Виходячи з матеріалів скарги встановлено, що майно, а саме: оригінал договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі «Укртак.юа» та оригінал акту приймання передачі частки у статутному капіталі, на поверненні якого наполягає скаржник, містять підписи ОСОБА_4 , який є директором «Укртак.юа», а тому вказані документи підпадають під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/55262/24-к від 26.11.2024, на підставі якої працівниками органу досудового розслідування проведено слідчу дію - обшук. Вказаною ухвалою було надано дозвіл на відшукання та вилучення документів з вільними зразками почерку та підписів працівників, представників «Укртак.юа».

Відтак, вилучене майно не є тимчасово вилученим, а тому до його повернення не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час дослідження даної скарги за наданими матеріалами, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_4 обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства. Також, слідчим суддею встановлено, що в даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_4 та, відповідно, існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Що стосується вилучених копії паспорта ОСОБА_6 та оригіналу довіреності від її імені, то слідчим, який в судове засіданні не прибув, не доведено, що вказана особа є працівником чи представником «Укртак.юа» і вказані документи підпадають під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/55262/24-к від 26.11.2024. Доказів, що на вказані документи накладено арешт, слідчим також не надано, а тому вказані документи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України підлягають поверненню особі, у якої воно було вилучено.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя доходить висновку про часткове задоволення скарги.

Крім того, слідчий судді звертає увагу, що згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги. Визнання бездіяльності посадових осіб незаконною положенням даної статті не передбачено.

Керуючись ст. 22, 100, 169-170, 234, 236, 303, 305-307, 309 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001190 від 30.10.2024, повернути ОСОБА_4 майно, вилучене в ході проведеного 16.12.2024 обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: копію паспорта ОСОБА_6 та оригінал довіреності від ОСОБА_6 .

У задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9