ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_9 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0001421 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В зміненій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить вирок суду в частині цивільного позову скасувати, в цій частині ухвалити новий вирок, яким зменшити розмір стягнутої з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальної шкоди з 335 096 грн до 142 245,65 грн, у задоволенні моральної шкоди відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що відповідно до показів свідка ОСОБА_11 швидкість руху мотоцикла, яким керував потерпілий, становила 130-140 км/год, при цьому висновок експерта № СЕ-19/113-23/4102-ІТ від 22.11.2023 року, яким в діях водіїв автомобіля та мотоцикла встановлена невідповідність вимогам Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП, був складений з урахуванням постанови слідчого від 09.11.2023 року про призначення інженерно-транспортної експертизи, швидкості руху мотоциклу «Yamaha R6» під керування ОСОБА_10 - 109 км/год, що не відповідає дійсності.

Зазначає, що згідно із висновком повторної судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/104-25/10354-ІТ від 24.03.2025 року в діях водія мотоцикла «Yamaha R6» ОСОБА_10 вбачається невідповідність, в тому числі, вимогам пунктів 12.6 (підпункт «а»), 12.9 (підпункт «б») Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, що не відповідає встановленим судом обставинам, оскільки потерпілий, рухаючись на мотоциклі на швидкості 130-140 км/год при дозволеній 80 км/год, значно перевищив, щонайменше на 50 км/год, дозволену швидкість руху.

Вважає, що якщо б водій мотоцикла рухався із дозволеною швидкістю 80 км/год, то зіткнення могло б і не відбутися, оскільки мотоцикл та автомобіль рухались з однаковою швидкістю, а тому перевищення водієм мотоциклу «Yamaha R6» ОСОБА_10 максимально дозволеної швидкості знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП.

Таким чином, порушення ПДР обома водіями, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП, що встановлено висновком експерта № СЕ-19/104-25/10354-ІТ від 24.03.2025 року та встановленими судом обставинами.

Вказує на те, що для з`ясування висновку повторної експертизи в частині дослідження причинно-наслідкового зв`язку між перевищенням максимально дозволеної швидкості руху водієм мотоциклу ОСОБА_10 з настанням ДТП в судовому засіданні стороною захисту було заявлено клопотання про допит експерта ОСОБА_12 , однак судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання саме в цій частині.

Стверджує, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, не вказав на наявність вини обох учасників ДТП та не визначав ступінь вини кожного з них.

Зазначає, що порушення потерпілим ОСОБА_10 п. 12.3, 12.6, 12.9 ПДР є підставою для зменшення матеріальної та моральної шкоди.

Що стосується визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди за лікування, то копіями фіскальних чеків підтверджується придбання медичних препаратів, які призначались потерпілому або були використані в ході його лікування в стаціонарному відділенні, на загальну суму 108 118,44 грн, з яких: 2 дози х 1211,46 грн = 2422,92 грн (компоненти та препарати крові) + 1012,50 (дренажі) + 178 (клейонка) + 91 555 (комплект для ендопротезування) + 12 950 грн (набір імплантів). Інші препарати, вказані в чеках, відповідно до медичної карти стаціонарного хворого, потерпілому не призначались. Надана роздруківка рахунку-фактури № 1 від 16.08.2023 року ФОП ОСОБА_13 на суму 19 800 грн не підписана і не завірена, а квитанція № 3 на цю ж суму не містить даних, які б свідчили про те, що вона має відношення до ОСОБА_10 .

Що стосується визначення розміру відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджений мотоцикл, то відповідно до наданого потерпілим висновку судової автотоварознавчої експертизи щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 380С23 від 15.01.2024 року, вартість відновлювального ремонту без урахування значення коефіцієнта фізичного зносу деталей КТЗ, належного потерпілому мотоциклу, складає 502 106,36 грн, тоді як ринкова вартість КТЗ без пошкодження становить 214 290 грн, тому у вказаному висновку експерта зазначено про економічну недоцільність відновлення КТЗ.

Звертає увагу на те, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, якій діяв на час виникнення спірних правовідносин, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.

Згідно із висновком експерта № 380С23 від 15.01.2024 року ринкова вартість аварійно пошкодженого мотоциклу Yamaha R6, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 (тобто після ДТП) складає 48 653,97 грн, таким чином, шкода, заподіяна власнику пошкодженням мотоциклу в результаті ДТП, становить різницю між вартістю цього КТЗ до та після ДТП, що дорівнює 158 869,55 грн (214 290 грн - 48 653,97 грн = 165 636,03 грн).

Вважає, що ступінь вини обвинуваченого становить 20%, а тому потерпілому підлягає відшкодуванню матеріальна шкода: - за пошкоджений мотоцикл в розмірі 33 127,21 грн; - за лікування в розмірі 108 118,44 грн, а всього 142 245,65 грн.

Враховуючи обставини справи, вважає, що моральна шкода не підлягає відшкодуванню ОСОБА_10 .

Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки; на підставі ст. 75 КК України обвинувачений звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік та покладено певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.

Цим же вироком з ОСОБА_9 стягнуто на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 355 096 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 грн.

За обставин, викладених у вироку, 10.08.2023 року близько 11.50 годин водій ОСОБА_9 , керуючи технічно справним автомобілем марки «КІА Rio», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 18.07.2023 року, грубо порушуючи вимоги п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, рухався в крайній правій смузі руху зі швидкістю близько 70 км/год, по автодорозі М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварино» у Павлоградському районі Дніпропетровській області, яка має по дві смуги для руху у кожному напрямку, з боку міста Павлоград у напрямку міста Дніпро, з увімкненим сигналом лівого повороту, маючи намір перестроїтись та змінити смугу свого руху.

У вказаний час, позаду, у попутному напрямку, відносно зазначеного вище транспортного засобу, у лівій смузі руху, рухався мотоцикл марки «Yamaha R6», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 19.04.2021 року, під керуванням водія ОСОБА_10 , який рухався зі швидкістю не менше 109 км/год.

Під час руху водій ОСОБА_9 не діяв таким чином, щоб не піддавати небезпеці життя та здоров`я себе і громадян, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, в умовах необмеженої видимості, перед перестроюванням та зміною напрямку свого руху, не переконався у безпечності виконання свого маневру, тобто не виконав усіх дій, які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху.

При здійсненні у зазначених умовах подальшого руху, на 1028 + 500 км автодороги М-30 «Стрий - Умань - Дніпро - Ізварино» у Павлоградському районі Дніпропетровській області, 10.08.2023 року приблизно об 11.50 годин водій ОСОБА_9 під час перестроювання та зміни напряму свого руху, не переконався у безпечності виконання свого маневру, в результаті чого у лівій смузі руху зазначеної вище автодороги, відбулося зіткнення між задньою лівою частиною керованого ним транспортного засобу, та передньою частиною мотоциклу марки «Yamaha R6», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_10 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію мотоциклу «Yamaha R6» ОСОБА_10 було спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Своїми діями водій ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п. 10.1 та п. 10.3 Правил дорожнього руху, в яких вказано: п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.3 У разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Порушення п. 10.1 та 10.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Невиконання вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого водію ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як на 21 день).

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги захисника, прокурора та представника потерпілого, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом, доведеність його вини та призначене судом покарання в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Що стосується рішення суду першої інстанції щодо розгляду цивільного позову ОСОБА_10 до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, то колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілим ОСОБА_10 був заявлений цивільний позов до ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, який судом першої інстанції був задоволений частково, а саме стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 100 000 грн та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 355 096 грн, яка складається з матеріального збитку заподіяного мотоциклу «Yamaha» в сумі 214 290 грн, висновку експерта № 380С23 від 15.01.2024 року в сумі 8000 грн, набору імплантів для остеосинтезу малих фрагментів в сумі 12 950 грн, набору імплантів (для остеоситезу відділу стегна) в сумі 19 800 грн, комплекту для ендопротезування кульшового суглобу (Ренова) в сумі 91 555 грн, витрат на лікування відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 6638 ОСОБА_10 на суму 8460,44 грн.

Твердження захисника про те, що копіями фіскальних чеків підтверджується придбання медичних препаратів, які призначались потерпілому або були використані в ході його лікування в стаціонарному відділенні, на загальну суму 108 118,44 грн, з яких: 2 дози х 1211,46 грн = 2422,92 грн (компоненти та препарати крові) + 1012,50 (дренажі) + 178 (клейонка) + 91 555 (комплект для ендопротезування) + 12 950 грн (набір імплантів), інші препарати, вказані в чеках відповідно до медичної карти стаціонарного хворого, потерпілому не призначались, а також, що надана роздруківка рахунку-фактури № 1 від 16.08.2023 року ФОП ОСОБА_13 на суму 19 800 грн не підписана і не завірена, а квитанція № 3 на цю ж суму не містить даних, які б свідчили про те, що вона має відношення до ОСОБА_10 , - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з мотивувальної частини вироку, розмір відшкодування матеріальних збитків на лікування було визначено з урахуванням понесених потерпілим витрат, що підтверджується відповідними фіскальними чеками та квитанціями, і вважати його необґрунтованим, на думку колегії суддів, підстав немає.

Те, що роздруківка рахунку-фактури № 1 від 16.08.2023 року ФОП ОСОБА_13 на суму 19 800 грн не підписана і не завірена, а квитанція № 3 на цю ж суму не містить даних, які б свідчили про те, що вона має відношення до ОСОБА_10 , - не є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині, оскільки сплата потерпілим суми 19 800 грн підтверджується наданою ним квитанцією, де в призначенні платежу зазначено, що це платіж за товар (набір імплантів) згідно із рах. № 1 від 16.08.2023 (а.п.76 т.1), що відповідає вказаному розрахунку-фактури, в якому також зазначено, що покупцем є ОСОБА_10 .

Окрім того, слід зазначити, що надана потерпілим квитанція на суму 12 950 грн (а.п.75 т.1) також не містить даних, що вона стосується ОСОБА_10 , водночас ця квитанція у захисника сумнівів не викликає та відповідно до апеляційної скарги сторона захисту погоджується з цією сумою. Зазначені квитанції, які були надані потерпілим, період їх видачі відповідає періоду перебування потерпілого на лікуванні, тому не викликають сумнівів.

Водночас, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом з ОСОБА_9 шкоду заподіяну мотоциклу «Yamaha» стягнуто з порушенням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якій діяв на час виникнення спірних правовідносин, транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно із висновком експерта № 380С23 від 15.01.2024 року ринкова вартість мотоциклу «Yamaha» до дорожньо-транспортної пригоди становила - 214 290 грн, ринкова вартість аварійно пошкодженого мотоциклу після ДТП складає 48 653,97 грн, тому різниця між ними, яка підлягає стягненню, становить 165 636,03 грн, що менше зазначеної судом суми, у зв`язку з чим, суд першої інстанції безпідставно стягнув з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду за мотоцикл в розмірі 214 290 грн, яка не відповідає вказаним вище вимогам закону.

Що стосується доводів захисника про те, що моральна шкода не підлягає відшкодуванню ОСОБА_10 , то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки зазначене суперечить вимогам ст. 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

З цивільного позову вбачається, що внаслідок ДТП у ОСОБА_10 змінився його звичний ритм життя, він став особою з інвалідністю, отримав психологічний стрес.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 внаслідок ДТП зазнав глибоких фізичних та душевних страждань, погіршення фізичних здібностей, а також, що у цьому кримінальному провадженні винуватість ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України встановлена вироком суду, що не заперечується стороною захисту, оскільки в апеляційній скарзі відсутні вимоги з цих підстав, а тому вимоги захисника щодо відмови у задоволенні цивільного позову в частині стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого моральної шкоди - не підлягають задоволенню.

Водночас, колегія суддів зазначає, що підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Частиною першою статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Колегією суддів встановлено, що згідно із висновком експерта № СЕ-19/113-23/4102-ІТ від 22.11.2023 року з технічної точки зору, дії водія автомобіля «Kia Rio» не відповідали технічним вимогам пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху, знаходилися в причинному зв?язку із ДТП. З технічної точки зору дії водія мотоциклу «Yamaha», не відповідали технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху та знаходилися у причинному зв?язку із ДТП.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/10354-ІТ від 24.03.2025 року в діях водія автомобіля КІА RIO реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам пунктів 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору перебуває у причинному зв?язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди. В діях водія мотоцикла Yamaha реєстраційний номер W1 314U ОСОБА_10 вбачається невідповідність вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, яка з технічної точки зору перебуває в причинному зв?язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення

Отже, за наявності вини всіх володільців автомобілів розмір відшкодування суд визначає у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема залежно від ступеня вини кожного володільця.

Враховуючи те, що вироком суду встановлена винуватість ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 286 КК України, при цьому матеріали провадження не містять процесуального рішення про винуватість ОСОБА_10 у вчиненні ДТП, в результаті якого він отримав тілесні ушкодження та був пошкоджений належний йому мотоцикл, тому, в цьому випадку, суд не вправі обговорювати вину ОСОБА_10 , а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування з урахуванням вказаних вище експертиз, відповідно до яких дії ОСОБА_10 перебувають в причинному зв?язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, що не було взято судом першої інстанції до уваги при вирішенні питання за цивільним позовом ОСОБА_10 , та що є підставою для зменшення сум, які були стягнуті судом з ОСОБА_9 .

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вирок в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_9 матеріальної та моральної шкоди, відповідно до п.3 ч.1 ст.408 КПК України слід змінити, зазначивши, що з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 підлягають стягненню витрати у розмірі 50 % від суми понесених збитків, а саме, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн (від встановлених судом 100 000 грн) та в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, яка складається з матеріального збитку заподіяного мотоциклу «Yamaha» в сумі 165 636,03 грн, висновку експерта № 380С23 від 15.01.2024 року в сумі 8000 грн, набору імплантів для остеосинтезу малих фрагментів в сумі 12 950 грн, набору імплантів (для остеоситезу відділу стегна) в сумі 19 800 грн, комплекту для ендопротезування кульшового суглобу (Ренова) в сумі 91 555 грн, витрат на лікування (чеки на суму 128,70 грн, 199 грн, 279,40 грн, 279,40 грн, 1211,46 грн, 558,80 грн, 279,40 грн, 901 грн, 335 грн, 279,40 грн, 278,98 грн, 279,40 грн, 320 грн, 1020 грн, 68 грн, 178 грн, 321,20 грн, 332 грн, 1211,46 грн) відповідно до медичної картки стаціонарного хворого № 6638 ОСОБА_10 та які купувалися на період його лікування на суму 8460,44 грн - 153 200,73 грн, а апеляційну скаргу захисника задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року задовольнити частково.

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 вересня 2025 року щодо ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 - змінити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 153 200,73 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди - 50 000 грн.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4