Справа № 442/6342/25
Провадження № 1-кп/442/384/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000953 від 02.08.2025 відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник, Львівської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не депутата, не адвоката, раніше неодноразово судимого, востаннє 31.07.2019 Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 263 та ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці, крім того 29.04.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова вирок ОСОБА_4 приведено у відповідність, а саме на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 19.10.2018 року та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.04.2019 року визначено остаточне покараний у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 357, ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено, зокрема востаннє Указом Президента України №235/2025 від 15.04.2025 термін дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 9 травня 2025 року строком на 90 діб.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 31.07.2025 приблизно о 16:00 год., перебував на території деревообробного підприємства, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 212, побачив на вказаній території автомобіль марки «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у постійному користуванні ОСОБА_6 , та в цей час у нього виник умисел на проникнення у вказаний автомобіль з метою повторного, в умовах воєнного стану, таємного викрадення майна потерпілого.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 у період часу з 16 год. 11 хв. по 16 год. 13 хв. 31 липня 2025, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи на території деревообробного підприємства, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 212, діючи умисно, повторно в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті сторонніми особами, підійшов до задньої лівої дверці автомобіля, відчинив її оскільки та була не замкнена, проник у салон автомобіля, перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, відчинив бардачок, витягнув з нього гаманець чорного кольору, який заздалегідь будучи у автомобілі оглянув, помітивши в ньому декілька документів, банківську карту та грошові кошти, і в цей момент у нього виник раптовий умисел на заволодіння чужим майном, реалізовуючи його, взяв гаманець потерпілого ОСОБА_6 у якому знаходились грошові кошти у сумі 5000 гривень, посвідчення водія ІНА НОМЕР_2 видане на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_3 , банківська карта банку AT КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , після чого покинув автомобіль у невідомому напрямку утримуючи гаманець у лівій руці, тим самим привласнив чуже майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 5000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрав чуже майно (здійснив крадіжку), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

Крім того, 31 липня 2025 в період часу з 16 год. 11 хв. по 16 год. 13 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території деревообробного підприємства, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 212, шляхом проникнення в автомобіль викрав чоловічий гаманець, який знаходився у бардачку попередньо його оглянувши, належний потерпілому ОСОБА_7 з вмістом двох свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів зокрема №САА891426 виданого 22.07.2010 Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області та №СХТ257068 виданого 24.07.2015 Центр ДАІ 4603, які відповідно вимог ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1988 року, ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» № 295З-XII від 28 січня 1993 року, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2020 за № 844 є офіційними документами, посвідчення водія серії НОМЕР_5 виданого 22.11.1994 на ім`я ОСОБА_6 Дрогобицьким ВРЕР ДАІ ГУМВС України у Львівській області, яке є важливим особистим документом, а також банківської картки № НОМЕР_4 емітентом якої є AT КБ «Приватбанк», яка згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» №2121- III від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, яка є офіційними документом, тобто електронними платіжними документом, з викраденим зник у невідомому напрямку утримуючий гаманець з документами у лівій руці, де у подальшому мав змогу розпорядитися ним на власний розсуд та не вчинивши жодних дій щодо повернення документів власнику.

Таким чином, ОСОБА_4 незаконно заволодів, шляхом викрадення офіційних документів - свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів і банківської карти та важливого особистого документа - посвідчення водія, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 357 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. Пояснив, що 31.07.2025 приблизно о 16:00 год., перебував на території деревообробного підприємства, що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Війтівська Гора, 212. Там побачив автомобіль марки «Daewoo Sens», підійшов до нього, відчинив задню ліву дверцю автомобіля, яка не замкнена та проник у салон автомобіля. Перебуваючи на задньому сидінні автомобіля, відчинив бардачок, витягнув з нього гаманець чорного кольору, який заздалегідь будучи у автомобілі оглянув, помітивши в ньому декілька документів, банківську карту та грошові кошти та вирішив викрасти його. У гаманці було 5000 гривень, посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Daewoo Sens», свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «ВАЗ 2101» та банківська карта банку AT КБ «Приватбанк». Після цього взяв гаманець з собою та вийшов з автомобіля. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо його не карати, викрадене повернув потерпілому.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України.

Його дії вірно кваліфіковано за:

- ч.3 ст.357 КК України, оскільки він незаконно заволодів, шляхом викрадення офіційних документів - свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів і банківської карти та важливого особистого документа - посвідчення водія;

- ч.4 ст.185 КК України, оскільки він таємно викрав чуже майно (здійснив крадіжку), поєднане із проникненням у сховище, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання ОСОБА_4 при виборі заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченої та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Також суд враховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальним правопорушенням.

До обставин, що обтяжують покарання, суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, а також обставин, які пом`якшують покарання, аналізу особи винної як у загально-соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, посередню характеристику, те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а тому на підставі встановлених судом конкретних обставин події, суд дійшов висновку, що останньому слід призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Разом з тим, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75 КК України та відповідних пунктів ст. 76 КК України.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд вважає, що саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченою нових злочинів у майбутньому.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.357 КК України - у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_4 визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять років).

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, зобов`язавши в силу п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання та на підставі ч.3 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-гаманець виготовлений із матерчатої тканини чорного кольору, банківську карту банку «Приват банк» Золота «Універсальна» із номером № НОМЕР_4 , термін дії 02/26, код CVV505; карту мережі АЗС «Chipo-card» із номером 904; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 на автомобіль марки 3А3-DAEWOO, д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року виписку, власником якого являється ОСОБА_8 , прож. АДРЕСА_3 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , на автомобіль марки ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_3 , 1973 року виписку, власником якого являється ОСОБА_9 , прож. АДРЕСА_4 ; посвідчення водія на ім?я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 серії НОМЕР_5 ; талон до посвідчення водія серії НОМЕР_8 на ім?я ОСОБА_6 , , які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити власнику, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицькго міськрайонного суду Львівської області від 08.08.2025 ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1