Справа № 526/389/26
Провадження № 1-кс/526/59/2026
У Х В А Л А

іменем України

16 лютого 2026 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000497 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

де сторонами є: прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 , третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000497 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яке мотивоване тим, що 10.02.2026 під час огляду місця події поблизу домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та проведено огляд комбайна зернозбирального LAVERDA 2050 LX, 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зернову жатку, яка входить до комплектації цього комбайну. Просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор підтримав подане клопотання та просить його задовольнити, мотивуючи тим, що в справі необхідно провести експертизу для з`ясування вартості викраденого майна. Жатка перебуває у спів власності з іншою особою, яку не встановили. Сам ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні просив накласти арешт.

Третя особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 повідомлений про час та місце розгляду клопотання, причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, прийшов до наступного.

Встановлено, що досудове розслідування розпочате відповідно до ст. 214 КПК України та внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З витягу ЄРДР вбачається, що 01.09.2025 до відділення поліції № 2 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області надійшла ухвала слідчого судді Гадяцького районного суду, якою зобов`язано внести відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 з приводу можливого викрадення належного йому майна.

З протоколу огляду від 10.02.2026 видно, що слідчим проведено огляд місця події, під час якого було виявлено та проведено огляд комбайна зернозбирального LAVERDA 2050 LX, 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зернову жатку, яка входить до комплектації цього комбайну.

З копії свідоцтва про реєстрацію машини вбачається, що власником комбайна зернозбирального LAVERDA 2050 LX, 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 10.02.2026 вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000497 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За матеріалами клопотання встановлено, що перелічене у клопотанні майно було вилучено під час проведення огляду місця події, постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В той же час, згідно з вимогами ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

При цьому слідчий суддя враховує, що вказані в клопотанні комбайн і жатка вже оглянуті та наявні в ньому докази зафіксовані у відповідних процесуальних документах. Фактично ці речові докази, на теперішній час є лише матеріальними об`єктами, оскільки після проведеного огляду, підтверджує лише свою наявність, тому позбавлення власника права користування та володіння цими транспортними засобами є недоцільним.

Також, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням викладеного, слідчим суддею вбачаються підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вищевказаного транспортного засобу шляхом заборони їх відчуження, оскільки в такому випадку це не призведе до зупинення та надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини та положення ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, яка проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, при цьому позбавлення цього права відбувається в суворому додержанні як національного, так і міжнародного законів, щоб не призводити до свавілля з боку правоохоронних органів на втручання в право власності, тому слідчий суддя вважає, що подання в цій частині є обґрунтоване й підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000497 від 02.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, оглянуте 10.02.2026 під час проведення огляду місця події, а саме: комбайн зернозбирального LAVERDA 2050 LX, 2001 року випуску, заводський № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та зернову жатку, яка входить до комплектації цього комбайну, що належить ОСОБА_5 , з забороною його відчуження з одночасним збереженням права користування ними та передати на відповідальне зберігання співвласникам вказаного майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1