Справа № 215/2544/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000619 від 24.11.2015 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, особою з інвалідністю не є , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , потерпілої - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 23.11.2015 о 21:10 годині, в темний час доби за умов міського електроосвітлення, по сухому асфальтному покриттю проїзної частини вул. 23-го Лютого з боку вул. Конституційна в напрямку вул. Косигіна в Тернівському районі м. Кривого Рогу, рухався технічно справний автомобіль "Peugeot 407", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 .

В цей же час, в районі будинку №24 по проїзній частині вул. 23-го Лютого по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля "Peugeot 407", рухались неповнолітні пішоходи ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В ході подальшого руху ОСОБА_3 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, проявив неуважність до дорожньої обстановки, та не зменшив швидкість керованого ним автомобіля, щоб надати дорогу пішоходам, таким чином порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 б) та 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.»;

-«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.»;

-«18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.»

Внаслідок порушень зазначених вимог Правил дорожнього руху України, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання ДТП, водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем "Peugeot 407", допустив наїзд на неповнолітніх пішоходів ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 .

Після чого автомобіль "Peugeot 407" продовживши рух виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив наїзд на стоячий тролейбус "ЮМЗ Т2" бортовий номер №664, під керуванням водія ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , який здійснював посадку пасажирів на зупинці громадського транспорту "Р. Люксембург".

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно судово-медичної експертизи №2151 від 08.12.2015, неповнолітньому ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: сполучена травма голови, тулуба, кінцівок: синці садна обличчя, тулуба та кінцівок, забита рана лобової області, крововилив у м`яких тканинах голови, перелом лобової кістки, крововиливи під оболонки та в речовину мозку, крововилив у діафрагму, розрив селезінки; двобічний гемоперитонеум, крововиливи в брижу кишок, підшлункову залозу, наднирники, м`язи таза, розрив зв`язки правого надколіника, розрив правого меніска, кров у лівому та правому колінних суглобах, перелом правої плечової кістки, від яких останній помер ІНФОРМАЦІЯ_5 у КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2».

Також, травмована ОСОБА_8 , якій спричинені тілесні ушкодження, у вигляді: сполучена травма; закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку; багато скалковий перелом зі зміщенням на товщину правої лобної кістки, обох стінок фронтальних пазух з переходом на стінки орбіт, переломи лобних виростків виличних кісток, скалковий перелом лівої скроневої, решітко подібної кісток носу; субдуральна гематома лобної та скроневих ділянках ліворуч, епідуральна гематома в правій лобній ділянці, субарахноідальні крововиливи в лобних та потиличній ділянках; підвивих першого шийного хребця; закритий перелом обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків та підвивихом стопи назовні; забійні рани обличчя, шиї; підшкіряна гематома лівої верхньої кінцівки, ссадна обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи №391 від 15.03.2016 за своїм характером відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя - П.2.1.3. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995.

Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 19/10.1-36 від 28.03.2016 в діях водія ОСОБА_3 по керуванню автомобілем "Peugeot 407", вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з ДТП, а саме з наїздом на пішоходів.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого та заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 надав письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, та про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_3 клопотання захисника підтримав.

Потерпіла ОСОБА_5 залишає вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні просить вирішити дане клопотання згідно вимог діючого законодавства.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши обвинуваченого та захисника, думку учасників кримінального провадження, вважає, що існують законні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК, належить до класифікації тяжкого злочину, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 КК становить десять років.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються ОСОБА_3 було вчинено 23.11.2015 року , тобто станом на 19.01.2026 минуло понад десять років з моменту його вчинення.

Судом відповідно до ст. 285 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою. Обвинуваченому також роз`яснено, що у разі якщо він заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину закінчився, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Обраний відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту втратив свою дію.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Кримінальне провадження за № 0000619 від 24.11.2015 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України та п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Речові докази : автомобіль «Peugeot 407», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта всього: 4445,20 грн., з них для проведення судової автотехнічної експертизи №19/10.1-36 від 28.03.2015 в розмірі 879,60 грн. та для проведення судової інженерно- транспортної експертизи №СЕ-19/112-25/8306-ІТ від 07.07.2025 в розмірі 3565,60 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: