Номер провадження 1-кп/754/1273/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2025 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченного ОСОБА_3 ,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0001895 від 21.06.2025 стосовно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, де проводиться судовий розгляд.

12.12.2025, в судовому засіданні, прокурор, в порядку ст.ст. 331,350 КПК України, звернулася до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , яке мотивує тим, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 23.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до 02.01.2026, включно, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України. На сьогоднішній день підстави застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, продовжують зберігати свою актуальність.

Зазначає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3 КПК України, а саме ризики того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого.

Також, зазначає, що на даний час, ризики, які існували під час досудового розслідування не зменшились та продовжують існувати, а тому необхідно продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечив щодо клопотання прокурора та продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з посиланням на недоведеність ризиків. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений не є злісним злодієм та є порядною людиною.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, оглянувши обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, приходить до наступного висновку.

Так, згідно ст. 331 ч. 1 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

В порядку даної норми КПК України прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження запобіжних заходів у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення ОСОБА_3 за ст. 121 ч. 1 КК України; норми ст. 177 КПК України, щодо мети і підстав застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України; положення ст. 199 КПК України; рішення Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017; практику Європейського суду з прав людини, та приходить до висновку про наявність підстав для продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Стан здоров`я обвинуваченого не перешкоджає перебуванню його у місці попереднього ув`язнення.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначені ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу, в тому числі продовження, ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Відповідно до норм ст. 199 ч. 3 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд дослідивши клопотання прокурора прийшов до висновку, що воно відповідає нормам ст. 199 ч. 3 КПК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 судом повністю враховуються обставини, визначені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Нормою ст. 9 ч. 5 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Розглядаючи дане клопотання судом враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Також, ЄСПЛ, неодноразово, у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин.

Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2010).

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи викладене, суд прийшов до переконання про те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суд переконаний, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів буде необхідним й достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження стосовно нього та запобіганню існування ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст. 183 ч. 4 КПК України суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, таким чином підстави для визначення розміру застави суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 199, 350, 376 ч.2 КПК України, суд -

у х в а л и в :

клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів - до 09 лютого 2026 року, включно.

Строк дії ухвали, шістдесят днів, тобто до 09 лютого 2026 року, включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1