Справа № 175/450/26
Провадження № 1-кс/175/33/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р. с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою скаржника ОСОБА_2 на постанову старшого прокурора групи прокурорів прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 31.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079, -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову старшого прокурора групи прокурорів прокурора першого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 31.03.2023 року про закриття кримінального провадження № 0000079.

Відповідно до ч. 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З матеріалів скарги вбачається, що постанову було винесено 31.03.2023 року, скаржниця зазначає, що було ознайомлена з нею, однак матеріали справи не містять клопотання на поновлення строку для подання скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Наведене свідчить, що скаржник пропустив встановлений процесуальний строк на оскарження вказаного процесуального рішення.

При цьому скаржник у скарзі не порушує питання про поновлення процесуального строку, не наводить причин поважності пропуску строку.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Рішення слідчого судді про необхідність повернення скарги за наведеної підстави також ґрунтується на принципі «юридичної визначеності», згідно якого, як про це зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 29.10.1999 у справі Брумареску проти Румунії, від 19.02.2009 у справі Христов проти України остаточне рішення, що набрало законної сили (постанова слідчого вважається законною, оскільки її не було протягом більше ніж року скасовано постановою вищого прокурора або ухвалою слідчого судді), не може ставиться під сумнів. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду рішення лише з однією метою домагатися повторно розгляду справи та винесення нового рішення. У даному випадку контрольну функцію суду не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмету спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомій непереборні обставини (до речі, про які скаржник не згадував у поданій скарзі).

Відповідно до п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

Відповідно до ч. 6 ст.304 КПК України ухвала про повернення скарги або відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст.304, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути скаргу разом з додатками скаржнику ОСОБА_2 .

Копію ухвали слідчого судді надіслати скаржнику ОСОБА_2 не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1