Провадження №1-кс/367/1217/2025
УХВАЛА

Іменем України

29 листопада 2025 року місто Ірпінь

Слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені погоджене прокурором Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001104 від 27.11.2025 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України,-

ухвалив:

старший слідчий СВ ВП №2 Бучанського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 звернулася до слідчого судді з указаним клопотанням, яке мотивоване таким. У провадженні слідчого відділення відділу поліції № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001104 від 27.11.2025 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України. Досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_9 , перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , під час пошуку швидкого заробітку, через месенджер «Telegram» домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою - автором оголошення про умисне знищення автомобіля марки «Audi Q 5» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » належного потерпілому ОСОБА_12 , шляхом його підпалу за грошову винагороду в розмірі 20 000,00 грн. Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_9 27.11.2025 (точного часу не встановлено), виконуючи роль виконавця, залучив до вчинення цього злочину ОСОБА_10 та неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та схилив їх до спільного знищення шляхом підпалу автомобіля марки «Audi Q 5» реєстраційний номер « НОМЕР_1 ». Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу неповнолітній ОСОБА_4 27.11.2025 близько 04:20 (точний час не встановлено), діючи за попередньою змовою, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_11 на автомобілі марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_2 прибув за координатами наданими невстановленою досудовим розслідуванням особою, а саме до місця паркування автомобіля марки Audi Q 5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_12 по АДРЕСА_2 де усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб, неповнолітній ОСОБА_4 разом із ОСОБА_10 , виконав вказівку ОСОБА_9 та злив з із бензонасосу автомобіля марки «ВАЗ» бензин у пластикову пляшку.

Реалізуючи спільний злочинний умисел спрямований на умисне знищення чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_10 , після виконання вказівки ОСОБА_9 , відповідно до розподілених ролей, залишився спостерігати за обстановкою та контролював можливий підхід сторонніх осіб, чим забезпечував безперешкодне вчинення злочину іншими співучасниками, а неповнолітній ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_11 , підійшли до автомобіля марки Audi Q 5, номерний знак НОМЕР_1 , де відповідно до розподілених ОСОБА_9 ролей, неповнолітній ОСОБА_4 вилив з пластикової пляшки на лобове скло вказаного автомобілю бензин та діставши запальничку, здійснив підпал розлитого бензину, а ОСОБА_11 , відповідно до розподілених ролей, спостерігав за обстановкою та контролював можливий підхід сторонніх осіб, чим забезпечував безперешкодне вчинення злочину іншими співучасниками. Після загоряння автомобіля марки «Audi Q 5», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітній ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_12 майнову шкоду в особливо великих розмірах, а саме в розмірі 1 560 879,00 грн. Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 автомобіль марки Audi Q 5, номерний НОМЕР_1 , знищено, тобто він повністю втратив свою споживчу та економічну цінність і перебуває у стані, за яким він взагалі не може бути використаним за своїм призначенням.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення. З додержанням порядку та строків, установлених статтями 276-278 КПК України 28.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України. Підозра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні даного кримінального правопорушення є повністю обґрунтованою та підтверджується матеріалами досудового розслідування, які долучені до клопотання. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо неповнолітнього підозрюваного слідча уважає, що відповідно до частини другої статті 177 КПК України наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, а також наявність ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3 та 4 частини першої статті 177 КПК України. Ураховуючи викладене, слідча просила клопотання задовольнити та застосувати стосовно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяця, з покладенням на нього упродовж вказаного строку обов`язків, а саме: не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду з приміщення будинку АДРЕСА_3 з 19:00 до 07:00 наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у Житомирській області; прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначний ними час та місце; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, навчання та роботи; здати уповноваженому органу на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду указане клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 29.11.2025 прокурор ОСОБА_3 підтримала подане слідчою клопотання, просила його задовольнити у повному обсязі та зазначила, що підозра ОСОБА_4 повністю обґрунтована матеріалами доданими до клопотання, ризики, зазначені слідчим, не втратили свою актуальність та не зменшилися. Оскільки підозрюваний є неповнолітнім, має постійне місце проживання з батьками, раніше не судимий, зазначила, що з метою забезпечення процесуальної поведінки підозрюваним доцільно застосування запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні 29.11.2025 зазначив, що його підзахисний бажає скористатися правом, наданим статтею 63 Конституції України та будь-які свідчення надавати не буде. Законний представник підозрюваного ОСОБА_6 підтвердила зазначене захисником. При цьому, ні захисник ні законний представник позиції щодо обґрунтованості підозри не висловили.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні 29.11.2025 відповідно до статті 63 Конституції України відмовився надавати будь-які пояснення.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, вивчивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до таких висновків.

У силу частини першої та пункту 9 частини другої статті 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (стаття 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (стаття 178 КПК України).

Згідно з частиною третьою статті 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001104 від 27.11.2025 за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України. 28.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, а саме: умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, яке заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах. Підозру повідомлено та вручено у присутності психолога, законного представника, захисника. Копію клопотання про застосування запобіжного заходу та додатки вручено підозрюваному, його захиснику та законному представнику, судове засідання відбувається в установлений законом строк.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слід врахувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

1.Щодо обґрунтованості підозри

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, яка не є сама по собі актом притягненням особи до відповідальності, а є лише сукупністю даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, проте зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, суд в цьому контексті враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Зокрема, за змістом пункту 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі Мюррей проти Об`єднаного Королівства від 28.10.1994, Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30.08.1990).

Обґрунтованість підозри повинна бути визначена, враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На цьому етапі судового провадження суд не вирішує питання про оцінку доказів для визнання підозрюваного винуватим чи невинуватим у вчиненні злочину, адже судове провадження наразі не завершено, докази сторін в повному обсязі судом не досліджено, і відповідно до статті 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, має оцінити після завершення дослідження кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 194 КК України, повністю обґрунтована і підтверджується матеріалами кримінального провадження, які долучені до клопотання, а саме: витягом з ЄРДС; рапортами з ЄОЗ про надходження повідомлення на спецлінію 102 про підпал автомобіля; протоколом огляду місця події від 27.11.2025 з долученими фототаблицями; протоколом допиту потерпілого; протоколами огляду відео з долученими фототаблицями; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом проведення слідчого експерименту; протоколами огляду предметів мобільних телефонів; протоколами обшуків. Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтовуються зібраними доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Як свідчать матеріали провадження, повідомлення про підозру за своїм змістом відповідає вимогам статті 278 КПК України та на цьому етапі сумнівів щодо його законності або порушення порядку вручення не викликає.

2.Щодо наявності ризиків

Слідчий суддя зауважує, що згідно з вимогами чинного законодавства сама по собі наявність обґрунтованої підозри не може бути єдиною підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, оскільки їх застосування потребує наявність існування хоча б одного із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії, що передбачені цією статтею.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на існування ризиків того, що підозрюваний ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для цього кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, перешкоджати проведенню процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку тому, чи існує ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування, суду, слідчий суддя виходить з сукупності встановлених відомостей, що може доводити або спростовувати вірогідність вчинення підозрюваним дій, спрямованих на порушення відповідних обов`язків. ОСОБА_4 усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні умисного злочину, що відноситься до категорії тяжких, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, тому санкція злочину може спонукати його до переховування, а саме: зміни місця проживання, пов`язаного з незаконним перетином кордону. Він є особою неповнолітньою старше 16-ти річного віку, а тому має можливість безперешкодного перетину державного кордону України та вільного вибору місця перебування. З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що ризик переховування задля уникнення відповідальності наявний. Як ініціатором клопотання так і стороною захисту не надано слідчому судді характеризуючих документів, а тому оцінити міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 на цьому етапі слідчий суддя змоги немає. При цьому, не працевлаштованість підозрюваного з огляду на його вік не може свідчити про відсутність соціальних зв`язків.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя погоджується зі слідчим, прокурором про його наявність, оскільки з моменту події до повідомлення про підозру, а також розгляд цього клопотання минув не значний проміжок часу, органом досудового розслідування не проведено всіх необхідних слідчий дій, експертних досліджень, не установлено всіх обставин події та її очевидців, предметів та знарядь вчинення правопорушення.

Також слідчий суддя вважає наявним ризик впливу на свідків. Свідок та інші підозрювані у кримінальному провадженні перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_4 , тому він може незаконно впливати шляхом вмовляння або залякування на покази свідків та співучасників у цьому кримінальному провадженні. Вони ж у свою чергу можуть піддатись вмовлянню або залякуванню з боку неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 і змінити свої покази на його користь, що призведе до спотворення показів, які свідки даватимуть під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Щодо ризику перешкоджання ОСОБА_4 кримінальному провадженню іншим чином, то саме на цій стадії провадження будь-яких інших ознак перешкоджання, ніж вже зазначено, слідчий суддя не убачає.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, під важкістю відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників, спробувати знищити, приховати або спотворити речі, які можуть мати значення для цього кримінального провадження, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених пунктами першим - четвертим частини першої статті 177 КПК України.

Керуючись статтями 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 309-310 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду з місця свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , у період часу з 19 години до 07 години ранку наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги або/та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги у Житомирському районі, Житомирської області;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначний ними час та місце;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання, навчання, а також про місце роботи у разі працевлаштування;

- здати уповноваженому органу на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за межі території України, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу з 29 листопада 2025 року до 27 січня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його законному представнику та захиснику негайно після її проголошення.

Строк дії ухвали визначити в межах строку досудового розслідування, але не довше, ніж до 27 січня 2026 року включно.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги в письмовій формі безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1