Провадження № 11-сс/4808/464/25
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_11 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати ухвалу та направити на новий судовий розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з обов`язковим забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_11 у судовому засіданні.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, винесеною із порушенням процедури.

Зокрема, посилається на те, що слідчий суддя, в порушення вимог ч. 1 ст. 193 КПК України, розпочав розгляд клопотання за відсутності підозрюваного ОСОБА_11 . Підозрюваний не був доставлений до суду з поважних причин, пов`язаних із перебування на лікуванні, що підтверджено медичними документами КНП «Галицька лікарня». Відтак, у слідчого судді не було законних підстав переходити до розгляду питання по суті без участі підозрюваного. За таких обставин, суд зобов`язаний був відкласти розгляд, а не відмовляти у задоволенні клопотання.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги;

- захисник підозрюваного ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_8 заперечив доводи і вимоги апеляційної скарги прокурора, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу та направити на новий судовий розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з обов`язковим забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_11 у судовому засіданні.

Разом з тим, вищевказані вимоги виходять за межі повноважень суду апеляційної інстанції, оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000670 від 17.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

17 листопада 2025 року о 13год.40 хв. ОСОБА_11 було затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

18 листопада 2025 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме, в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

В межах зазначеного кримінального провадження 18 листопада 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання, мотивуючи тим, що обов`язковою умовою розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є участь підозрюваного, який, у свою чергу, не був доставлений стороною обвинувачення до суду для розгляду клопотання у строки, передбачені КПК України, підстав для розгляду клопотання відповідно до вимог ч.6 ст.193 КПК України не встановлено, а також враховуючи, що транспортувати підозрюваного ОСОБА_11 до суду неможливо у визначені строки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, передбачені ст. 186 КПК України, а тому підстав для розгляду клопотання по суті і відповідно застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності останнього в судовому засіданні не має.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно застосував норми кримінального процесуального закону та обґрунтовано прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_11 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Так, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 було розподілено слідчому судді 19 листопада 2025 року.

З огляду на положення ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Враховуючи, що підозрюваного ОСОБА_11 було затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, слідчий суддя був зобов`язаний розглянути клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, відповідно до зазначеної норми закону слідчий суддя не може обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного.

В той же час, судом апеляційної інстанції встановлено, що підозрюваний за станом здоров`я не може бути доставлений до суду та приймати участь у розгляді провадження.

Так, відповідно до копії довідки за підписом генерального директора КНП «Галицька лікарня» Галицької міської ради Івано-Франківської області за №1211 від 18.11.2025 року про те, що пацієнт ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на стаціонарному лікуванні згідно медичної карти стаціонарного хворого №5319 з 17.11.2025 року. Діагноз: Закрита травма живота. Перфорація тонкої кишки. Розлитий гнійно-фібринозний перитоніт. Лівобічна пахова грижа. Пацієнту 18.11.2025 року проведено оперативне втручання верхньо-серединну лапаратомію, ушивання частини тонкої кишки, санацію та дренування черевної порожнини, тому транспортування хворого до Івано-Франківського міського суду в Івано-Франківській області.

Дані обставини було підтверджено захисником підозрюваного ОСОБА_12 адвокатом ОСОБА_8 в судовому засіданні 19.11.2025 року під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено, а тому, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст.376,404,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5