№ 1-кп/756/2193/25
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене 04 грудня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000990, щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Києві, громадянин України, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-Шевченківським районним судом міста Києва від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік (31.03.2025 поставлений на облік Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області),

обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, встановлено, що він 04 грудня 2025 року невстановлений досудовим розслідуванням час, діючи в порушення ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, згідно якої обіг особливо небезпечної психотропної речовини PVP - заборонено, знаходився у Оболонському району міста Києва, де у останнього виник протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту.

В подальшому, ОСОБА_3 через мобільний додаток «Telegram», знайшов електронний бот назва якого «Erebus Syndicate» за допомогою якого можна замовити психотропні речовини. Після чого, ОСОБА_3 , замовив особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та отримав смс-повідомлення від невстановленої досудовим розслідуванням особи, з місцем розташування психотропної речовини, а саме адресу: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 63, за якою можна забрати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP.

Реалізуючи протиправний умисел, 04 грудня 2025 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прибув до місця вказаного у смс-повідомленні, за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 63, де біля дерева побачив згорток ізоляційної стрічки чорного кольору в середині якого знаходився поліетиленовий пакет з кристалоподібною речовиною світло-жовтого кольору, ОСОБА_3 , відразу усвідомив, що вмістом поліетиленового пакету із речовиною світло-жовтого кольору є особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, яку він попередньо замовив.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_3 взяв згорток ізоляційної стрічки чорного кольору, в середині якого наявний поліетиленовий пакет із вмістом у ньому речовини світло-жовтого кольору, та поклав його до лівої внутрішньої кишені своєї куртки, в яку був одягнутий у той час, тим самим незаконно придбав та почав зберігати при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання без мети збуту, після чого попрямував по власним справам.

В подальшому, 04 грудня 2025 року, приблизно о 12 годині 05 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 63, ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції. На запитання останніх щодо наявності у нього заборонених предметів чи речовин, останній повідомив, що у лівій внутрішній кишені його куртки, в яку. був одягнутий у той час, він зберігає згорток ізоляційної стрічки чорного кольору в якому наявний поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться кристалоподібна речовина світло-жовтого кольору, яку він незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Як наслідок, на місце події було викликано СОГ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, після приїзду якої того ж дня, тобто 04.12.2025 за адресою: м. Київ, вул. Героїв Дніпра, 63, у присутності двох понятих ОСОБА_3 , добровільно надав для огляду та вилучення згорток ізоляційної стрічки чорного кольору в якому наявний поліетиленовий пакет в середині якого знаходиться кристалоподібна речовина світло-жовтого кольору, обіг якої заборонено - PVP; яку зберігав для власного вживання без мети збуту.

Вилучена у ході огляду місця події кристалоподібна речовина, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса в речовині становить 0,580 г, що відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров?я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць, невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу» становить більш, ніж невеликий розмір.

PVP згідно із списком № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані матеріали кримінального провадження за №0000990 від 04.12.2025 року вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками - «незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту».

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 , був представлений захисником - адвокатом ОСОБА_4 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Обставини вчинення кримінального правопорушення підтверджуються належними та допустимими доказами, зібраними під час досудового розслідування, оцінку яким надано судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві фактичні обставини вчинення проступку не оспорює, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, відповідно останнього слід визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку за частиною 1 статті 309 КК України за ознаками - «незаконного придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту».

Згідно з частиною 2 статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, ставлення до скоєного, яке полягає у щирому каятті, даних про особу обвинуваченого, а саме те, що він відповідно раніше судимий Шевченківським районним судом міста Києва від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік (31.03.2025 поставлений на облік Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області), за даними наявної документації наразі на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання, судом визнається щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Суд уважає, що підстави застосування положень статтей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

Згідно зі ст. 50, 65 КК України покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення засуджених, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Відповідно до п. 7-1 ч. 1 ст. 51 КК України визначено, що до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом може бути застосовано пробаційний нагляд.

Стаття 59-1 КК України передбачає, що пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд може покласти на засудженого до пробаційного нагляду обов`язки:

1) використовувати електронний засіб контролю і нагляду та проживати за вказаною у рішенні суду адресою;

2) дотримуватися встановлених судом вимог щодо вчинення певних дій, обмеження спілкування, пересування та проведення дозвілля;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

З урахуванням наведених обставин по справі, тяжкості вчиненого кримінального проступку, ставлення обвинуваченого до скоєного, яке полягає у щирому каятті, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, відсутності завданої матеріальної шкоди, даних про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий Шевченківським районним судом міста Києва від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік (31.03.2025 поставлений на облік Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області), за даними наявної документації наразі на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за необхідне призначити йому покарання, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

Зокрема, слід урахувати, що ОСОБА_3 був засуджений Шевченківським районним судом міста Києва від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік Ці обставини вказують на те, що нове кримінальне правопорушення ОСОБА_3 учинив у період відбування покарання у виді пробаційного нагляду, після постановлення вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 21.10.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Окрім того, указані обставини доводять, що суд має у порядку ч. 1 ст. 71 КК України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків. Зокрема, ураховуючи обставини справи, особистість обвинуваченого, суд уважає можливим приєднати до покарання за цим вироком, частково невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 21.10.2024 у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік (31.03.2025 поставлений на облік Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київської області), та остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки та 1 (один) місяць.

Призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду». Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме: витрати на проведення експертизи № СЕ-19/111-25/74061-НЗПРАП від 10.12.2025 у сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 , на користь держав.

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, зокрема:

- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,580 г., який знаходиться у опечатаному спец. пакеті білого кольору з пояснювальним написом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» №6618248, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві, слід знищити.

Керуючись статтями 7, 17, 100, 124, 301, 302, 368-371, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, невідбутого ОСОБА_3 покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 21.10.2024 у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, остаточно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки та 1 (один) місяць.

Покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Процесуальні витрати на проведення експертизи:

-№ СЕ-19/111-25/74061-НЗПРАП від 10.12.2025 у сумі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривні 60 (шістдесят) копійок, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 , на користь держав.

Речовий доказ:

- особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,580 г., який знаходиться у опечатаному спец. пакеті білого кольору з пояснювальним написом «Україна МВС ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА» №6618248, яка знаходиться у камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити.

Матеріали кримінального провадження № 0000990 залишити при матеріалах справи № 756/20554/25, провадження № 1-кп/756/2193/25.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання його копії.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1