Справа № 177/3551/25
Провадження № 1-кп/177/263/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001441 від 30.10.2025, з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомихайлівка Долинського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не має на утриманні дітей та інших осіб, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, який перебуває на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 184 КК України,-

за участі:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

З 24.02.2022 по теперішній час, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022», який неодноразово продовжувався, та Указу Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 жовтня 2025 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_3 , 29.10.2025 приблизно о 13:00 годині, перебував з дозволу власника ОСОБА_6 в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на веранді, яка є частиною будинку, побачив генератор марки «Dnipro M GX-8iN» uk-GX1001 (далі - генератор), який належить його матері - потерпілій ОСОБА_6 , яка на деякий час залишила місце свого проживання залишивши ОСОБА_3 одного у себе вдома. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Того дня, приблизно о 13:10 години, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності можливих свідків чи очевидців, тобто в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, виніс з приміщення веранди генератор, вартість якого згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 2675 від 13.11.2025 складає 11 120 гривень, тобто таємно викрав.

Після чого, разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 збитків на суму 11 120 гривень.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , за попередньої письмової згоди потерпілої ОСОБА_6 наданої прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , 24.11.2025 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вказаних діяннях та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні.

Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, з застосуванням ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а саме призначення йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України. Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надав згоду на призначення обумовленого сторонами покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 наполягала на затверджені угоди про визнання винуватості, підтвердила факт укладення угоди в її присутності, відповідності угоди інтересам обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 , яка надала прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим по даному кримінальному провадження (а.п. 17), підтвердила згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор підтримала та просила затвердити угоду про визнання винуватості, що підписана між сторонами добровільно 24.11.2025. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору зрозумілі.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, покарання є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 24.11.2025 про визнання винуватості між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, їх тяжкість, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне встановити випробувальний строк тривалістю 1 рік.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.

В рамках даного кримінального провадження запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 24 листопада 2025 року між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншої сторони, за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001441 від 30.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Матеріали кримінального провадження № 0001441 від 30.10.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/3551/25 (провадження № 1-кп/177/263/25).

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1