Справа № 603/601/25
Провадження № 1-кп/603/61/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 07.11.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велеснів Монастириського району Тернопільської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працює, раніше судимий вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2025 року за ст. 126-1 КК України до пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 26.10.2025 року приблизно о 20 год 50 хв під час перебування у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті неприязних відносин, під час словесного конфлікту з дружиною ОСОБА_5 наніс їй один удар кулаком правої руки у ділянку правої брови, від якого потерпіла ОСОБА_5 відчула різкий фізичний біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.

Такими умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

13.11.2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

За цією угодою потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 126 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді штрафу у розмірі 35 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 грн.

Підозрюваний погодився на призначення вищевказаного покарання, взяв на себе зобов`язання вибачитися перед потерпілою, а також підтвердив, що наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди йому зрозумілі.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення. Зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване внаслідок затвердження угоди про примирення, та просив затвердити вказану угоду і призначити узгоджену міру покарання.

Прокурор ОСОБА_4 просила затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, та просила затвердити зазначену угоду.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про примирення у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд зазначає таке.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України належить до кримінальних проступків.

Укладення угоди про примирення сторонами є добровільним. Умови угоди відповідають вимогам КПК України.

Суд також з`ясував, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та не суперечить інтересам суспільства.

Враховуючи викладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам закону, суд дійшов висновку про наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання. Зазначене покарання із врахуванням таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставини, що обтяжує покарання, вчинення кримінального проступку стосовно подружжя, даних про особу обвинуваченого, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив даний кримінальний проступок після постановлення вироку Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2025 року, яким йому призначено покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, суд приходить висновку, що на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22.10.2025 року, які з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Заходи забезпечення та процесуальні витрати відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 13 листопада 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 07.11.2025 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 13 листопада 2025 року покарання у виді штрафу у розмірі 35 (тридцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання приєднати повністю невідбуту частину покарання за вироком Монастириського районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2025 року та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 11 (одинадцять) місяців 15 (п`ятнадцять) днів зі штрафом у розмірі 35 (тридцять п`ять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 595 (п`ятсот дев`яносто п`ять) гривень, які з урахуванням положень ч. 3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання у виді пробаційного нагляду рахувати з моменту проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Головуючий суддя ОСОБА_1