Провадження № 1-кп/127/971/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.06.2025 за № 0000126, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черепашинці Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше судимого:

10.11.2016 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 289, ч. ч. 1, 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

18.07.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць;

15.11.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;

12.06.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. 12.09.2022 звільнений по відбуттю строку покарання;

03.06.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн, з розстрочкою сплати штрафу на 6 місяців рівними частинами по 4250 грн щомісяця. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024 покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024 несплачену суму штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн, замінено покаранням у виді 240 годин громадських робіт.

Після цього, 27.01.2025 відносно ОСОБА_2 до Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області надійшли на виконання розпорядження та копія ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024 для забезпечення виконання покарання у виді 240 годин громадських робіт.

У подальшому 28.01.2025 ОСОБА_2 з`явився за викликом до Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області для постановки на облік. Цього ж дня, провідним інспектором Вінницького міського відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_2 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, зокрема те, що згідно ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК України) він зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений органу з питань пробації про зміну місця проживання, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування даного виду покарання.

Водночас, 28.01.2025 ОСОБА_2 видано направлення в міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Господар Люкс» (вих. № 42/3/1108-25 від 28.01.2025) для відбування покарання у виді громадських робіт з обов`язком приступити для відбування покарання 29.01.2025.

В цей час у ОСОБА_2 виник умисел на ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Реалізуючи свій умисел, маючи реальну можливість виконувати покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_2 з 29.01.2025 і до теперішнього часу до МКП «УК «Господар Люкс» для відпрацювання громадських робіт не прибував, про причини неприбуття не повідомляв.

У зв`язку із цим, 04.02.2025, 06.02.2025 та 12.02.2025 здійснено виклики ОСОБА_2 до уповноваженого органу з питань пробації для отримання відомостей про причини невиконання покладених на нього судом обов`язків. Проте, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_2 за викликами не з`явився та зник з місця проживання.

Так як ОСОБА_2 був відсутній за відомою у матеріалах справи адресою проживання, 18.02.2025 розпочаті першочергові розшукові заходи з виявлення засудженої особи. За результатами вжитих заходів місцезнаходження ОСОБА_2 встановити не вдалося.

Однак, 18.04.2025 працівники ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області розшукали ОСОБА_2 . Цього ж дня його повторно повідомлено про кримінальну відповідальність за ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Проте, ОСОБА_2 без поважних причин не з`явився в міське комунальне підприємство «Управляюча компанія «Господар Люкс», чим продовжив ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт, маючи реальну можливість їх відбувати.

У зв`язку з цим, ОСОБА_2 повторно розшукано працівниками ВКП Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області 06.06.2025. Проте, знаючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт за ст. 389 КК України, ОСОБА_2 відкрито та категорично відмовився від виконання громадських робіт.

Таким чином, незважаючи на попередження про наслідки ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, усвідомлюючи обов`язок відбувати покарання та кримінально-правові наслідки ухилення від відбування покарання, ОСОБА_2 без поважних причин, у період часу з 29.01.2025 по теперішній час, маючи реальну можливість виконувати громадські роботи, умисно ухиляється від відбування покарання у виді громадських робіт.

Отже, у порушення ст. 40 КВК України, яка передбачає, що з моменту набрання вироком законної сили, невихід засудженим більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини, спрямований на ухилення від виконання обов`язку відбути покарання, ОСОБА_2 ухилився від відбуття покарання у вигляді 240 годин громадських робіт.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 381 КПК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Як вбачається з обвинувального акта, в ньому наявне клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощенному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, винним себе у вчиненні кримінального проступку визнає, що підтверджується його заявою, доданою до обвинувального акта, складеною у присутності захисника ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 381-382 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, за встановлених органом досудового розслідування обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, доводиться наданими до суду та дослідженими судом доказами.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше судимий, непрацевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, відповідно до ст. 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 був засуджений 03.06.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25500 грн, з розстрочкою сплати штрафу на 6 місяців рівними частинами по 4250 грн щомісяця. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024 покарання у виді штрафу замінено на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 389Кримінального кодексу України, остаточне покарання слід призначити з урахуванням положень ст. ст. 71, 72 Кримінального кодексу України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 1770/25-21 від 18.08.2025 в розмірі 7 209 грн 36 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 381-382, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. ч. 1, 4 ст. 71, ч. 1 ст. 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2024 року (з урахуванням ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.12.2024) у виді громадських робіт, та остаточно призначити покарання ОСОБА_2 у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_2 рахувати з дня прибуття та постановки на облік у виправному центрі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 7 209 (сім тисяч двісті дев`ять) грн 36 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні - особову справу № 1/2025 на 140 арк. та індивідуальний план на 2 арк., які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 04.08.2025, приєднані до матеріалів кримінального провадження - повернути до Вінницького міського відділу філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку. Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.

Суддя