Справа 760/2168/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/5073/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 та ч.3 ст.436-2 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 13 вересня 2025 року з можливістю внесення застави у розмірі 180 000 та в разі її внесення, покладенням на останнього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Дане рішення мотивовано тим, що ризики, які були констатовані при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не припинили свого існування, а саме ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу було враховано тяжкість і обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , а саме у розповсюдженні матеріалів у яких міститься виправдування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадського конфлікту, вчиненого повторно. Також судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, його майновий і сімейний стан, обставини вчинення інкримінованого йому злочину, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, і відсутність доказів, які б унеможливлювали утримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, що, на думку суду, свідчить про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам. Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.

В апеляційній скарзі обвинуваченого вказано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів скарги вказано на те, що клопотання прокурора не містить викладу обставин, які свідчать про наявність ризиків, зазначених у клопотанні. На переконання обвинуваченого, судом першої інстанції було формально зазначено про існування ризиків, які стороною обвинувачення у ході розгляду клопотання не були доведені. Також вказано, що клопотання прокурором не містить відповідних доказів, які передбачали застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, в той час як його вина недоведена, а ризики зі спливом часу зменшились. Окремо обвинувачений вказав на перебуваючи в умовах слідчого ізолятору немає можливості самостійно забезпечити захист, з причин недовіри до адвокатів. Просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Оскільки апелянтом в апеляційній скарзі не порушувалось питання про розгляд апеляційної скарги із участю сторін, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу відповідно до положень ч.4 ст.4221 КПК України без участі сторін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Як вбачається із апеляційної скарги, обвинуваченим порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із постановленої нової ухвали про застосування щодо нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 16 липня 2025 року, строк тримання обвинуваченого був визначений до 13 вересня 2025 року. Від 27 серпня 2025 року щодо обвинуваченого діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність.

На день розгляду провадження судом апеляційної інстанції ухвала Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою фактично втратила чинність, а висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному поводженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія покликана на запобігання існуючій на даний час та потенційно імовірній протиправній поведінці підозрюваного, обвинуваченого. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, тобто потенційній, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можливо лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду провадження оскаржувана ухвала втратила чинність та фактично відпали об`єктивні підстави та можливості перевірки її законності та обґрунтованості, на переконання колегії суддів унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог ОСОБА_6 в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України, до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтом у апеляційній скарзі.

Колегія судів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому колегія суддів залишає апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 4221КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4