н/п 1-кп/766/4493/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого (в режимі відеоконференції): ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.08.2025 за №0000962, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець с. Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, утриманців не має, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, непрацевлаштований, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , постійного місця проживання не має, раніше не засуджувався

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_5 13.08.2025 близько 20:10 год. (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у покинутому загальнодоступному приміщенні колишньої житлово-експлуатаційної контори за адресою: АДРЕСА_2 , з особистих неприязних мотивів до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, керуючись прямим умислом, направленим на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, під час раптово виниклого словесного конфлікту після розпивання спиртних напоїв з приводу відсутності його мобільного телефону, наніс два удари кулаками рук в область обличчя ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, перелому стінки орбіти зліва, крововиливи під м`які мозкові оболонки, забійну рану, синці обличчя, садна голови, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я, після чого ОСОБА_6 , впав на підлогу та ОСОБА_5 наніс не менше 4-х ударів правою ногою по обличчю та тулубу потерпілого, тим самим спричинив останньому прямі переломи 2-10 ребер зліва та 3-11 ребер справа по передньо-пахвовим лініям, забої легень, крововиливи в м`які тканини в місцях переломів, крововиливи в м`які тканини грудної клітини, множинні розриви печінки, що ускладнились травматичним шоком, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за рівнем небезпеки для життя, та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що на час інкримінованого йому злочину жив у покинутому приміщенні колишньої житлово-експлуатаційної контори за адресою: м. Херсон, вул. Небесної Сотні. 13.08.2025 у вечірній час він з померлим ОСОБА_7 там же розпивав спиртні напої. Коли останній пішов - він виявив відсутність свого телефону та почав його шукати. Запитав про телефон ОСОБА_7 , той заперечував, що брав телефон. Згодом знайшов телефон під подушкою на ліжку ОСОБА_7 і зрозумів, що це він взяв телефон та говорив йому неправду з приводу цього. Після цього від вдарив ОСОБА_7 кулаками в обличчя, той впав та втратив свідомість. Він продовжив його бити ногою по обличчю та тулубу, наніс не менше 4 ударів. Коли почув, що ОСОБА_7 важко дихає - припинив його бити та зрозумів, що треба викликати швидку. Звернувся з приводу цього до незнайомої жінки і та викликала швидку допомогу.

Прокурор в ході судових дебатів висловив позицію, щодо повної доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Просив визнати обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим та, враховуючи визнання ним своєї вини та щире каяття, призначити мінімальне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі. Просив також вирішити питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Захисник просила врахувати визнання її підзахисним своєї вини у повному обсязі, співпрацювання ним із слідством, надання визнавальних показань в суді та застосувати до її підзахисного мінімальне покарання, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання по день набрання вироком законної сили.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

З огляду на те, що обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

IV. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Оскільки обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі, висловив жаль з приводу вчиненого, намір не вчиняти подібних дій в майбутньому, дав суду чіткі та послідовні показання, не спотворюючи обставин вчиненого кримінального правопорушення, обставинами, що пом`якшують покарання, визначеними ст. 66 КК України, суд щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

V. Мотиви призначення покарання

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який за законом віднесений до тяжких злочинів, ставлення обвинуваченого до вчиненого, особу обвинуваченого, який постійного місця проживання не має, сім`ї та утриманців не має, непрацевлаштований, злочин вчинив вперше.

Також при вирішенні питання про призначення покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Так, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на наведене, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та з урахуванням наведеного, обставин вчиненого обвинуваченим інкримінованого йому діяння та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, що, на думку суду, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У вказаному кримінальному провадженні арешти на майно не накладалися.

Цивільні позови у даному кримінальному провадженні не заявлялися, а тому підстав, передбачених ст. 129 КПК України, для вирішення цього питання у суду немає.

У резолютивній частині вироку, серед іншого, у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

Доказів наявності процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні стороною обвинувачення суду не надано.

Питання щодо речових доказів у справі суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 373 - 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання - з 14.08.2025 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Речові докази:

1) тампон-змив з поверхні дверей шафи, фрагмент тканини з ковдри, зразок крові трупа - знищити;

2) повернути ОСОБА_5 шкіряний гаманець, коричневого кольору, з наступними речами, які знаходилися всередині нього, а саме:

- паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- додаток до паспорта з набором цифр PIN1: 1234, PUK1: НОМЕР_2 , PIN2: НОМЕР_3 , PUK2: НОМЕР_4 на 1 арк.;

- довідка № 1 про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк.;

- 2 (дві) довідки про реквізити від 24.01.2025 на одержувача ОСОБА_5 з АТ «АКЦЕНТ-БАНК» на 2 арк.;

- пластикова банківська карта АТ «АКЦЕНТ-БАНК» з номером НОМЕР_5 ;

-2 (дві) пластикові картки від сім-карток (тримачі для сім-карт), операторів «Лайфсел» та «Київстар», з номерами: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ;

- телефон марки «Samsung» чорного кольору, в чорному силіконовому чохлі, IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Обвинувачений має право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1