№ провадження 1-кп/208/383/25
ВИРОК

Іменем України

16 вересня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої, адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника, адвоката ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001213 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючий, не одружений, зареєстрований та мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Приблизно о 22.30 годині 22.09.2024 року, ОСОБА_7 з раніше знайомим ОСОБА_10 знаходився на території домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , де між ними виникли неприязні відносини та стався конфлікт.

В ході зазначеного конфлікту у ОСОБА_11 раптово виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, реалізовуючи який він діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом нанесення ударів кулаками по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, розташувавшись навпроти потерпілого наніс тому кулаком правої руки більше двох ударів в область тулубу та обличчя, від чого той впав на спину обличчям уверх.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 схилившись над останнім, діючи цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи при цьому, що шляхом нанесення ударів кулаками по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс останньому кулаком правої руки один удар в область тулубу та один удар в область обличчя, після чого, розташувавшись праворуч від потерпілого наніс йому один удар правою ногою у правобічну сторону тулубу.

Прагнучи у повному обсязі реалізувати свій раптово виниклий протиправний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, ОСОБА_11 утримуючи у своїй правій руці дерев`яну палицю, яку підібрав на подвір`ї, діючи цілеспрямовано, розуміючи, що шляхом нанесення ударів дерев`яною палицею по тілу людини можливо заподіяти їй тілесні ушкодження, передбачаючи такі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, наніс нею потерпілому більше восьми ударів зверху вниз в область обличчя та голови.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді сполученої травми тіла - закрита внутрішньо- черепна травма, яка супроводжувалась крововиливами під м`які мозкові оболонки з розвитком набряку мозку, закрита травма грудної клітки з чисельними переломами ребер, ушкодженням престінкової плеври, яка супроводжувалася внутрішньо- плевральною кровотечею, чисельні синці та садна в області тулубу, кінцівок, що у сукупності призвело до розвитку травматичного шоку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку як така, що викликала смерть ОСОБА_10 , що настала у період часу близько 01.52 07.52 годині 23.09.2024 року.

Зазначені умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 121 ч.2 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину при зазначених в обвинувальному акті обставинах визнав та пояснив суду наступне.

Загиблий ОСОБА_13 був його знайомим, поміж ними були дружні стосунки. ОСОБА_14 займався ремонтом побутової техніки, а він іноді приводив йому клієнтів.

Самі події відбулися вдома у його дядька. ОСОБА_15 повідомив, що у нього зламалась пральна машина. Він попросив ОСОБА_14 відремонтувати техніку. Разом з загиблим вони приїхали до дядька. ОСОБА_14 відремонтував машинку. В нагороду дядько дав їм пляшку горілки та 100 гривень. ОСОБА_16 вони почали розпивати одразу, перебуваючи надворі. Через деякий час ОСОБА_14 зателефонувала мати. При спілкуванні з матір`ю, остання сказала ОСОБА_14 , щоб він забрав хрестик, який начебто попередньо загубив у нього вдома.

Він заперечував, що приховує хрестик, і нагадав ОСОБА_14 , що підозрює того у викраденні належних йому колекційних монет. ОСОБА_14 заперечував це звинувачення, а він у відповідь вдарив його декілька разів кулаками. Від ударів ОСОБА_14 впав, після чого він завдав потерпілому багато сильних ударів кулаками та ногами, запитував у того «Де монети?» Зазначені удари завдавав як по обличчю, так і по тулубу. На його запитання загиблий не відповідав, лише вживав нецензурну лексику. Потім під руку йому потрапила дерев`яна, довжиною приблизно 20 см., діаметром близько 7-8 см. Цією палкою він продовжив побиття ОСОБА_14 , та дізнався, що одна монета знаходиться у ОСОБА_14 вдома. При побитті ОСОБА_14 сказав, що він його вже вбиває. Він викинув палку. ОСОБА_14 підвівся. Що вони робили далі - пили горілку, чи курили не пам`ятає. Далі, ОСОБА_14 попросив довести його в туалетну кімнату. Він відвів ОСОБА_14 , дав папір та пішов спати. Вранці його розбудив дядько. Сказав, що його товаришеві треба йти додому. ОСОБА_14 попросив прийняти ванну. Дядько дозволив, набрав йому води і ОСОБА_12 пішов справляти свої потреби. Він вийшов розвішувати випрану білизну. Повернувшись, у ванну кімнату побачив, що ОСОБА_14 на нього не реагує. Подумав, що той втратив свідомість. Спустив воду з ванної. Подумав, що ОСОБА_14 після прийняття гарячих ванних процедур буде холодно, і застелив того ковдрою. Пізніше зрозумів, що ОСОБА_14 дуже холодний та не реагує на нього, і викликав швидку. Коли приїхала швидка, то лікарі констатували смерть ОСОБА_14 . Він злякався і втік до балки, де заснув. Прокинувшись, повернувся додому, де на нього вже чекала поліція. Наміру вбивати ОСОБА_14 не мав. Він був його товаришем.

Вину у скоєному визнає, цивільний позов визнає частково, в частині майнових витрат на поховання. Моральну шкоду не визнає, бо не має таких грошей.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила суду, що обвинувачений їй знайомий, він часто приходив до сина, іноді вона йому давала гроші в займи, а інколи сварила, щоб той не приносив синові пити алкоголь. До подій, була ситуація, коли син втратив у будинку обвинуваченого хрестик. Вона підозрювала, що хрестик привласнив обвинувачений.

З сином мешкали разом на вулиці Наддніпрянській міста Кам`янське. Син був майстром по ремонту побутової техніки.

В день події, близько 23.15 години, вона зателефонувала синові, та дізналась, що той в районі ОСОБА_17 взяв слухавку та нормально з нею поспілкувався. Знає, що син та обвинувачений в цей вечір вживали алкоголь. Причини виниклого конфлікту обвинуваченого з сином їй не відомі. Вважає, що обвинувачений вбивав сина навмисно. Просить призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, цивільний позов підтримує повністю.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим, скоєння ним злочину при обставинах зазначених в обвинуваченні підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження під час судового розгляду справи:

-витяг з ЄРДР від 23.09.2024 року, як підстави початку досудового слідства, з правовою кваліфікацією за ст. 121 ч.2 КК України, з фабулою, що 22.09.2024 року приблизно, о 22.30 годині, за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 , від яких настала смерть потерпілого (т.2 а.с. 1-2);

-протокол огляду місця події та трупу від 23.09.2024 року, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину, зафіксовано розташування тіла, його положення, зовнішній вигляд, вилучено одяг, описані виявлені на місці тілесні ушкодження на тілі чоловіка, оптичний диск та фототаблиця до слідчої дії (т.2 а.с. 12-38);

-висновок судово-медичної експертизи №1653к від 23.09.2024 року, згідно якого причиною смерті ОСОБА_10 є сполучена травма тіла, закрита внутрішньо-черепна травма, яка супроводжувалась крововиливами під м`які мозкові оболонки з розвитком набряку мозку, закрита травма грудної клітки з чисельними переломами ребер, ушкодженнями пристінкової плеври, яка супроводжувалась внутрішньо-плевральної кровотечею, чисельні синці та садна в області тулуба, кінцівок, що у сукупності призвело до розвитку травматичного шоку, про що свідчать наявність вище зазначених ушкоджень та морфологічні ознаки виявлені при дослідженні трупу та при судово-гістологічному дослідженні: розпливчасті темно-червоні крововиливи на внутрішній оболонці серця та на сосочкових м`язах; нерівномірне кровонаповнення судин міокарда; не рівномірне кровонаповнення внутрішніх органів.

При дослідженні трупа знайдено: сполучена травма тіла, закрита внутрішньо-черепна травма (чисельні садна в області голови уривчастого характеру, які місцями мають ділянки осадження, вірної геометричної форми у вигляді трикутників та кутів близьких до 45 C°, серед яких можна визначити окремі ділянки: в лобній області зліва; в лобній області по центру; в області правої надбрівної дуги з розповсюдженням на спинку та кінчик носу; в області правої щоки не визначеної форми на тлі якої ділянка у вигляді прямокутного трикутника; в області лівої щоки з розповсюдженням до краю нижньої щелепи з уривчастими ділянками у вигляді кутів близьких до 45 C°; в області верхньої полюсу лівої вушної раковини уривчаста; верхнього полюсу правої вушної раковини; в лівій скроневій області на межі з тім`яною; 2 рани в області внутрішнього та зовнішнього кінців правої надбрівної дуги, рана на кінчику носа по центру; обширні крововиливи протягом лобної, лівої тім`яної, скроневої та потиличної долів; крововилив під м`якими мозковими оболонками лівої скроневої долі); закрита травма грудної клітки (чисельні синці сіро-синюшного кольору з не чіткими контурами: в області передньої поверхні грудної клітки зліва навколо лівого соска; в області лівої поверхні грудної клітки на рівні 5,6-го ребер по передньо-пахвинної лінії на ділянці не визначеної форми на тлі якого смугасті ділянки що мають вірну геометричну форму; в області лівої лопатки не визначеної форми з добре вираженим верхнім краєм; в області правої поверхні грудної клітки); зломи ребер зліва 3-го, 4-го,5-го,6-го біля грудинної лінії, 4-го по передньо-пахвинної лінії, 8-го, 9-го, 10-го, 11-го по лопаткової лінії, справа 3-го, 4-го, 5-го, 6-го, 7-го, 8-го по лінії що прямує від середньо- до передньо-пахвинної лінії зверху вниз з ушкодження пристінкової плеври в області 8-го ребра; 9-го, 12-го по лопаткової лінії; крововиливи в області ушкоджень); садна: на задній поверхні шиї справа в нижній треті; в області задньо-зовнішньої поверхні правого променево-зап`ястного суглобу у вигляді трикутника; на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя уривчаста не визначеної форми; на задній поверхні правої кисті уривчаста; чисельні синці: протягом всієї передньо-зовнішньо-задньої поверхні лівого плеча в нижній та середній треті на верхній частині у вигляді більш темних смугастих ділянок кількість не менш 5, горизонтально орієнтовані; в області лівого надпліччя на ділянці не вірно прямокутної форми; в області лівої сідниці на ділянці не визначеної форми місцями ділянками просвітлення у вигляді смуг, що сходяться під гострими кутами; зовнішньої поверхні лівого стегна в середній треті; задньо-зовнішньої поверхні правого плеча в верхній та середній треті не визначеної форми; задньо-зовнішньої поверхні правого плеча в нижній треті; задньої поверхні правого передпліччя в нижній та середній треті не визначеної форми у кількості 5;

Вище зазначена сполучена травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя, в даному випадку як така, що викликала смерть (п. п. 2.1.3. Наказ №6, МОЗ України від 17.01.1995 року);

Ушкодження виникли внаслідок не менш 32-х травматичних дій тупого твердого предмета, предметів, з яких не менш 9-ми травматичних дії в область голови;

Контактуюча поверхня (поверхні) травмуючого предмета в області прикладання сили відповідно ушкодженням в лобній області зліва, в області правої щоки, в області лівої щоки, в області лівої поверхні грудної клітки на рівні 5,6-го ребер по передньо-пахвинної лінії, в області лівого надпліччя; в області задньої зовнішньої поверхні правого променево-зап`ястного суглобу - мала (мали) не рівну, з вірними геометричними виступами, контактуючу поверхню.

Ушкодження виникли незадовго до настання смерті (за декілька хвилин, можливо десятків хвилин), про що свідчить ступінь вираженості прижиттєвої реакції.

Виявлені тілесні ушкодження, у сукупності, перебувають в причинному зв`язку з настанням смерті.

При судово-токсикологічному дослідженні у крові із трупа ОСОБА_10 , 1980 р.н., виявлений етиловий спирт у концентрації 1,46%0 що стосовно до живих осіб відповідає легкому алкогольному сп`янінню. Не виявлені : метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

При дослідженні трупа знайдені морфологічні ознаки наступних захворювань: жирова та розповсюджена зернисто-вакуольна дистрофія печінки.

Ступінь вираженості трупних явищ під час огляду трупа на місці події (« огляд розпочато у 13:02... Трупне заклякання добре виражено у нижній щелепі, помірно виражене у м`язах нижніх кінцівок. Трупні плями по задній поверхні тулуба, бліді, синюшні, пр. и натисканні динамометром з силою 2 кг/см? відновлюються через 30 секунд. При термометрії трупу 30,6 ОСОБА_18 повітря у приміщенні становила 22 С°...») та стан трупних явищ під час дослідження трупа в морзі: «...Шкіряні покрови мертвенно-бліді, холодні на дотик по всій поверхні. Трупні плями багрово-синюшні, розташовані на передньо-бічних поверхнях тіла островчасті, при 3-х кратному натисканні динамометром з силою 2кг на см? протягом 3-х секунд, зникають та відновлюють свій колір через 90-120 секунд (15:30год 23.09.24р), ректальна температура 29,9 С° (15:52 год.), температура у приміщенні 24 С°…»

Враховуючи викладене експерт вважає, що смерть Протасова настала близько 8-14 годин до дослідження трупу у морзі, а саме близько 01:52 07:52 годин 23.09.2024 року (т.2 а.с. 183-188);

-протокол огляду місця події від 24.09.2024 року, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено сліди папілярних візерунків, одяг, дерев`яну палицю. Фототаблиця до слідчої дії (т.2 а.с. 144-147);

-протокол затримання ОСОБА_7 від 23.09.2024 року, відповідно до якого вилучено одяг обвинуваченого футболка та штани (т.2 а.с. 84-87);

-висновок судової трасологічної експертизи №СЕ-19/104-24/40381-Д від 08.10.2024 року, згідно якого вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 три сліди папілярних узорів пальців рук розмірами: 23х18 мм. 22х17 мм, 27х17 мм залишені ОСОБА_10 (т.2 а.с 168-182);

-висновки судово-цитологічних експертиз № 1716/2563-БД від 07.10.2024 року, № 1716/2567-БД від 16.10.2024 року, згідно яких встановлена приналежність крові ОСОБА_10 та ОСОБА_7 за ізосерологічною системою АВ0.

Отримані результати досліджень дають можливість висловитись, що кров на дерев`яній палиці (об`єкти №№ 1, 3) могла походити від потерпілого ОСОБА_10 , враховуючи групову належність його крові.

Присутність крові в об`єктах №№1;3 в слідах на дерев`яній палиці від підозрюваного ОСОБА_7 можлива лише в якості домішку (т.2 а.с. 197-205);

-висновок судово-імунологічної експертизи №1716/2565-БД від 07.10.2024 року, згідно якого в сліді на чоловічій сорочці, вилученій 23.09.2024 року, в ході огляду місця події та трупу, за адресою: АДРЕСА_3 (об`єкт № 1), встановлена наявність крові з вмістом гемоглобіну людини.

Не можна виключити можливість утворення цих слідів за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 враховуючи групову належність його крові.

В слідах на футболці підозрюваного ОСОБА_7 , вилучених 23.09.2024 року, в ході в ході його затримання (об`єкти №№ 11-13,15), встановлена наявність слідів крові, і не можна виключити можливість утворення їх за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 .

Кров ОСОБА_7 в зазначених вище слідах може бути присутньою в цих слідах лише в якості домішки, і не можна виключити можливість суміші крові в цих слідах від потерпілого ОСОБА_12 і від обвинуваченого ОСОБА_11 (т.2 а.с. 210-215)

-речовими доказами по справі є сорочка зі слідами бурого кольору, мобільний телефон «Xiaomi Redmi» упакованого до спец пакету РSР 2361551, мобільний телефон «Xiaomi Redmi», сліди папілярних візерунків та їх частин, зрізи нігтьових пластин з трупа з лівої та правої руки, змиви з рук трупа, змиви та мікрочастинки на дактоплівці з лівої та правої руки трупа, футболку та спортивні штани ОСОБА_7 , змиви з правої та лівої руки, у підозрюваного, зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки, у підозрюваного, дерев`яна палиця (т.2 а.с. 97-99, 121-122);

-як окремий процесуальний документ судом досліджено протокол слідчого експерименту від 24.09.2024 року відповідно до якого, ОСОБА_7 на місці вчинення злочину розповів про обставини, які відбувалися з 22.09.2024 року на 23.09.2024 року, за адресою: в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_11 пояснив, що 22.09.2024 року він та ОСОБА_12 , близько 16 години прийшли до його дядька робити електричний вимикач. В оплату за виконану роботу дядька надав їм пляшку горілки та виніс поїсти. Горілку вони почали розпивати одразу, а дядько пішов дивитися телевізор. Десь о 22.30 годині між ним та ОСОБА_14 виник конфлікт з приводу раніше загубленого тим хрестика, а також викрадених у нього ( ОСОБА_11 ) монет. Внаслідок конфлікту він побив ОСОБА_14 , завдаючи йому удари руками та ногами. Коли ОСОБА_14 впав, він побив того палкою. Удари наносив в район тулубу та голови. Коли ОСОБА_14 сказав, що цими ударами він його вбиває, він припинив побиття.

Потім ОСОБА_14 захотів до вбиральні, куди вони й попрямували разом. Залишив останнього в туалеті, а сам пішов спати. Вранці, наступного дня, дядько побачивши ОСОБА_12 в туалеті, попросив забрати його та відправити додому. Він підійшов до ОСОБА_14 та попросив того підвестись. ОСОБА_14 не міг це зробити, попросив помитися, оскільки був у крові. Він набрав ОСОБА_14 ванну гарячої води. Чув, що перебуваючи у ванній ОСОБА_14 почав ікати. Потім він вирішив його перевірити, а той вже був холодний, думаючи, що ОСОБА_14 замерз, вкрив останнього ковдрою. Далі, перевірив пульс ОСОБА_12 , і його не виявив. Через що й викликав швидку, яка констатувала його смерть. Далі його охопила паніка та він вирушив до лісосмуги, де залишився спати. Повернувшись додому зустрів працівників поліції. В той момент був одягнений в сірі спортивні штани та зелену футболку. Вину в скоєному визнає.

Оптичний диск до даної слідчої дії переглянуто під час судового розгляду (т.2 а.с. 138-143);

-висновок судово-медичної експертизи № 1653к-Д від 15.10.2024 року, згідно якого характер ушкоджень та їх локалізація свідчать про те, що ушкодження у вигляді сполученої травми тіла могли виникнути при механізмі вказаному підозрюваним ОСОБА_7 , у слідчому експерименті, а саме внаслідок ударів руками, ногами взутими у взуття та палицею.

Ушкодження виникли внаслідок не менш 32-травматичних дій тупого твердого предмета, предметів, з яких не менш 9-т травматичних дії в область голови.

Характер ушкоджень та їх локалізація не характерна для виникнення внаслідок падіння з висоти власного зросту, як з наданням йому додаткового прискорення так і без такого.

Ступінь вираженості прижиттєвої реакції в області ушкоджень свідчать про те, що після отриманих тілесних ушкоджень міг жити десятків хвилин, але не більш 6-ти годин, під час чого міг активно пересуватись, вчиняти опір (т.2 а.с. 225-227)

ОСОБА_11 повністю визнав свою вину, проте принцип свободи від самовикриття, ретельно закріплений на законодавчому рівні, в тому числі в рішенні ЄСПЛ по справі «Поль Серв проти Франції» де зазначено, що у контексті права на справедливий суд йдеться про право «будь-якої обвинуваченої особи зберігати мовчання та її право не сприяти власному засудженню, що становить серцевину поняття справедливого судового розгляду»

Таким чином, задля використання показань ОСОБА_11 у відповідності вимогам поняття «справедливого суду» та прийняття в даній справи обґрунтованого висновку, суд оцінює увесь масив доказів досліджених під час судового розгляду справи в їх сукупності, бере до уваги якість існуючих доказів і, зокрема, те, чи породжують обставини, за яких вони були здобуті, які-небудь сумніви щодо їхньої достовірності й точності.

Потерпілий виявлений на місці вчинення злочину.

Законність проведення у справі процесуальних та слідчих дій ніким не оспорювалась, будь-яких порушень судом самостійно не встановлено.

Враховуючи викладене, всі зібрані у справі докази є належними та допустимими.

Під час огляду місця події вилучено дерев`яну палицю з слідами крові, які згідно висновку судової експертизи можуть походити від загиблого.

В слідах на футболці ОСОБА_7 , вилученої при його затриманні, встановлена наявність слідів крові, походження якої згідно висновку судової експертизи не виключається за рахунок крові потерпілого ОСОБА_10 .

Під час проведення з обвинуваченим слідчого експерименту останній зазначив механізм спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, і наступний висновок судово-медичної експертизи підтверджує можливість утворення їх саме за таким механізмом.

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_7 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлені.

Відповідно до ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання має на меті не тільки кару, з-поміж інших завдань, повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 121 КК України, віднесено законодавством до тяжких умисних злочинів та передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

За відсутністю підстав застосування ст. 69 КК України, суд призначає саме такий вид покарання і визначає його розмір в межах зазначеної санкції.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого, який є раніше не судимою особою, повне визнання вини, відсутність на нього скарг за місцем мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога він не перебуває, враховує наявність обставин які пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які б його обтяжували, позиції державного обвинувачення, потерпілої сторони, доводи сторони захисту.

При призначенні конкретній особі покаранні, тобто його індивідуалізації, виявляється каральна політика держави, яка поєднує в собі реалізацію різних цілей державного реагування на випадки вчинення злочинів, так як метою покарання згідно із законом України про кримінальну відповідальність є не лише кара, а й виправлення особи, запобігання вчиненню нею та іншими особами нових злочинів, і вона не може бути досягнута виключно за рахунок суворості призначеного покарання.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Суд вважає, що враховуючи обставини справи, повне визнання вини, проте велику кількість заподіяних загиблому травмуючих дій, тривалість побиття його у часі, міра покарання не може бути значною мірою меншою ніж максимально встановлена санкцією ч.2 ст. 121 КК України, та повинна становити 9 років позбавлення волі.

Саме такий вид та розмір покарання суд вважає законним, справедливим та достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи позовні вимоги цивільного позивача ОСОБА_5 до обвинуваченого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, судом встановлено наступне.

Злочин тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову. У відповідності зі ст. 128 КПК України фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано збитків, має право під час кримінального провадження, проте виключно до суду, пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 1195 ЦК України визначає, що фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Враховуючи викладене, матеріальне підтвердження витрат Протасової та підстави стягнення майнової шкоди, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Суспільно-небезпечне діяння тягне за собою ряд юридичних наслідків, з яких для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову.

Стаття 1167 ЦК України визначає підстави відповідальності за завдану моральну шкоду та встановлює, що така шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до ст. 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Конституцією України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Чітких механізмів встановлення наявності моральної шкоди спричиненої внаслідок кримінального правопорушення, визначення її розміру, механізму доказування, в законодавстві України не визначено, але в будь-якому випадку, для стягнення моральної шкоди необхідно першочергово довести саме її наявність, обґрунтувати розмір моральної шкоди.

У відповідності до Постанова Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Відповідно до п. 9 зазначеної вище Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок втрати сина, з яким позивач мала тісні сімейні стосунки, перерваний істотний, звичний для неї ритм життя та майбутніх планів, виникла необхідність їх перегляду та відновлення, що потребує від потерпілої значних зусиль, негативно впливають на її емоційний стан, і ці заподіяні моральні страждання є загальновизнаними в цивілізованому суспільстві.

Причинний зв`язок між суспільно небезпечним діянням та заподіянням моральної шкоди, в судовому засіданні встановлено.

Враховуючи викладене та інтереси потерпілої, вимоги розумності та справедливості, матеріальне становище ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 000 гривень.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Початок відбуття строку призначеного ОСОБА_7 покарання, рахувати з 23.09.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 4 775 гривень 40 копійок.

Речові докази по справі сорочка зі слідами бурого кольору, мобільний телефон «Xiaomi Redmi» упакований до спец пакету РSР 2361551, мобільний телефон «Xiaomi Redmi» упакований до спец пакету РSР 1360713, футболка ОСОБА_7 , спортивні штани ОСОБА_7 , які знаходяться в камері схову речових доказів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знявши арешт, повернути власникам.

- сліди папілярних візерунків та їх частин, зрізи нігтьових пластин, змиви, мікрочастинки на дактоплівці, дерев`яна палиця, які знаходяться в камері схову речових доказів Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, знявши арешт, знищити.

Цивільний позов позивача ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 у якості відшкодування матеріальної шкоди 23 500 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 500 000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд міста Кам`янського, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1