ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2389/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001205 за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узина, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого (в силу положень ст. 89 КК України),

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, у відповідності до вимог ст. ст. 291, 302 КПК України, надійшло вказане кримінальне провадження.

При цьому до обвинувального акту з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні, додані: письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 , складена в присутності захисника ОСОБА_3 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування. Також вказана заява обвинуваченого ОСОБА_2 містить відомості щодо беззаперечного визнання останнім своєї винуватості.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України, і тому підлягає задоволенню.

Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено наступне.

ОСОБА_2 , 04.11.2025 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 через месенджер «Телеграм», встановлений на його мобільному телефоні з невстановленою досудовим розслідуванням особою за грошові кошти в сумі 412 грн., домовився щодо незаконного придбання психотропної речовини - PVP, для власного вживання, без мети збуту.

Одразу ж після цього, ОСОБА_2 , реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, через мобільний застосунок банківської системи перерахував вищезазначену грошову суму на вказаний невстановленою досудовим розслідуванням особою номер рахунку та отримав повідомлення з інформацією про місце знаходження психотропної речовини.

В подальшому, 04.11.2025 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська неподалік озера «Сонячне» під кущем забрав, тим самим умисно незаконно придбав раніше замовлену психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,342 г, що знаходилась у прозорій полімерній ємності, яку ОСОБА_2 поклав до лівої кишені штанів, у які він був одягнений, тим самим почав умисно, незаконно зберігати при собі для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, а саме 04.11.2025 о 20 год. 31 хв. за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська, 4 працівниками поліції затримано ОСОБА_2 , у якого під час особистого обшуку в присутності двох понятих, з лівої кишені штанів, у які він був одягнений, виявлено та вилучено прозору полімерну ємність, всередині з кристалоподібною речовиною світло-бежевого кольору, що в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,342 г, яку ОСОБА_2 , умисно незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_2 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту, тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, те, що психотропна речовина віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_2 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які би обтяжували покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який негативних характеристик не має, на спеціальних обліках не перебуває, офіційно не працює, непогашені чи не зняті судимості відсутні.

При цьому суд враховує положення ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях зазначав, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним» («Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року). У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання у виді штрафу в межах, передбачених для даного виду покарання санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду чи розміру покарання.

Процесуальні витрати за проведення експертизи підлягають стягненню з ОСОБА_2 .

Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-371, 381-382 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в розмірі 3565 грн. 60 коп.

Речовий доказ по справі: психотропну речовину - PVP, масою 0,342 г, яку передано до камери речових доказів Дарницького УП ГУНП в м. Києві (квитанція № 219902), - знищити.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ч. 1 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а обвинуваченим - з дня отримання копії вироку.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя