Справа № 697/2584/25
Номер провадження 1-кп/697/226/2025
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1 2025 25 від 05.09.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, до осіб, які мають групу інвалідності не відноситься, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, -

УХВАЛИВ:

У провадженні судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1 2025 25 від 05.09.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1ст. 249 КК України.

03.12.2025 через систему «Електронний суд» від Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) надійшла заява про залучення їх до справи в якості потерпілого.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, оскільки вчиненим кримінальним поступком шкода завдана органу місцевого самоврядування, який під час дізнання визнаний потерпілою особою у даному кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Заслухавши учасників, дослідивши заяву та матеріали обвинувального акту, що її стосуються, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно частини другої статті 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.

За змістом статей 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

У свою чергу статтею 13 Конституції України та статтею 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» визначено, що водні біоресурси, що знаходяться у внутрішніх водних об`єктах, територіальному морі, у виключній (морській) економічній зоні України, на континентальному шельфі, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого права власника на ці ресурси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України та законами України.

Крім того, статтею 142 Конституції України визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до статей 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і від імені та в інтересах територіальних громад, відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції.

Отже, органи місцевого самоврядування в межах своєї території є самостійними суб`єктами права власності на природні ресурси (у тому числі водні біоресурси).

Відповідно до ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища зараховуються у місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно обвинувального акту, який є предметом судового розгляду у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, яке вчинено на р. Дніпро в адміністративних межах с. Пекарі Черкаського району, Черкаської області, що територіально та адміністративно відноситься до Канівської міської ради Черкаської області.

Тому, істотна шкода внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , у разі доведення його вини за наслідками судового розгляду, могла бути завдана саме Канівській міській раді Черкаської області, яка органом досудового розслідування визнана потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Ураховуючи наведене, а також відсутність доказів завдання шкоди саме Управлінню державного агентства меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 55 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Управління державного агентства меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Черкаській області про залучення у якості потерпілого у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 1 2025 25 від 05.09.2025 відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1