Справа № 712/5724/23
Провадження № 1-кп/712/208/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0000257 від 22.05.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці, Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , учасника бойових дій, на час скоєння правопорушення військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, водія гранатометника 2-го реактивного артилерійського взводу реактивної артилерійського батареї військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 409 ч. 4 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, 29.12.2022, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось за можливим, завідомо не маючи наміру на проходження лікування у медичному закладі КНП «Золотоніської багатопрофільної лікарні» Золотоніської міської ради та замовчуючи свій намір ухилитися від виконання обов`язків військової служби, до вказаного медичного закладу не прибув, а проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину НОМЕР_2 , за наявності реальної можливості до цього, надаючи командуванню в усному порядку неправдиві відомості про те, що він проходить лікування.

11.01.2023 більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не представилось за можливим, ОСОБА_5 було виявлено за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 та припинено останнім вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю. У вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що він являвся військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 . 29.12.2022 року він не прибув до КНП «Золотоніської багатопрофільної лікарні» для проходження лікування. 11.01.2023 року був виявлений за своїм місцем проживання. В обвинувачльному акті обставини, місце, час скоєння криміналього правопорушення зазначені вірно. Просив суд суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 409 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження та приймає рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, вимоги якої роз`яснені сторонам кримінального провадження.

Суд, прийнявши до уваги пояснення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена та кваліфікує його дії за:

- ч. 4 ст. 409 КК України - ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану;

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся та висловлював свою готовність нести відповідальність за вчинене, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність вчиненого ним кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, а саме те, що ст. 409 ч. 4 КК України згідно з класифікацією, наведеною у ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утриманні трьох малолітніх дітей, являється учасником бойових дій, за місцем служби характеризується посередньо, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за ст. 409 ч. 4 КК України покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції передбаченою даною статтею.

Водночас, суд вважає, що виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, та на підставі ст.75 КК України можливо звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків відповідно до п. п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 409 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання за ст. 409 ч. 4 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до Черкаського апеляційного суду.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: