КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Справа 133/3111/19

12.11.2025 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятин матеріали кримінального провадження № 0000241 від 25.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутора Вінницького району Вінницької області, громадянину України, не працюючому, розлученому, раніше судимому, не депутату, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України,

встановив:

У провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000241 від 25.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, п. 6 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Клопотання мотивовано тим, що установлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними відомостями та даними.

Установлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень: ч. 4 ст. 187 та п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі.

Водночас з матеріалів справи слідує, що на стадії досудового розслідування ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 31.05.2019 та відносно нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Під час судового розгляду Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області запобіжний захід відносно ОСОБА_6 змінено з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строк якого завершився 15.09.2021.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 25.07.2025 вирок Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд.

Ухвалою Козятинського міськрайонного суду від 17.09.2025 ОСОБА_6 замінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці з 17.09.2025 до 17.11.2025 включно.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений раніше судимий, відбув покарання повністю, має постійне місце проживання, має батьків - інвалідів II групи.

Суд враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

Обвинувачений ОСОБА_6 як сам, так і через інших осіб може впливати на потерпілих та свідків, обізнаний про місце їхнього проживання, а тому, перебуваючи на волі, він зможе на них незаконно впливати, так як отримає можливості здійснювати на них тиск, з метою їх спонукання шляхом залякування, погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Таким чином, встановлено наявність ризиків, що ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Так, у своєму рішенні ЄСПЛ «Бекчієв проти Молдови» зазначив, що ризик переховування оцінюється, також, з урахуванням характеру людини, його моральних принципів, місця проживання, місця роботи, статків, сімейних стосунків, відносин з державою.

ОСОБА_6 як сам, так і через інших осіб може впливати на потерпілих та свідків, обізнаний про місце їхнього проживання, а тому, перебуваючи на волі, він зможе на них незаконно впливати, так як отримає можливості здійснювати на них тиск, з метою їх спонукання шляхом залякування, погроз, вмовляння до дачі неправдивих показань або відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід судового розгляду та його результати.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

Таким чином, ризики, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, є обґрунтованими.

Фактичні обставини інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого ОСОБА_6 вказують на обґрунтованість продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наявність декількох ризиків, що обвинувачений ОСОБА_6 може ухилятись від покладених на нього процесуальних обов`язків і перешкоджати кримінальному провадженню щодо нього, а також обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, є достатніми підставами для продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та припинити його протиправну діяльність.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору.

Частиною 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою слідчого судді відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк якого спливає 17.11.2025, у зв`язку з чим потребує продовження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, вважає його необґрунтованим, просив суд застосувати інший захід, або не носити засобу електорнний браслет.

Захисник просив суд зняти з обвинуваченого електронний засіб контролю.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, суд приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності позапроцесуальних дій обвинуваченого, спрямованих на ухилення від явки до прокурора та суду, здійснення вплину на свідків, потерпілого у даному кримінальному провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, вважаємо, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним і не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 400 КПК України -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту - задовольнити.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутора Вінницького району Вінницької області, українцю, громадянину України, не працюючому, розлученому, раніше судимому, не депутату, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці з 12.11.2025 до 11.01.2026 включно та заборонити йому цілодобово залишати місце проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та встановлених судом обов`язків до 11.01.2026 включно.

Ухвалу направити для виконання до ВП №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора. Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а вразі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому.

Головуюча суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2