612/753/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року с-ще Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселівка Близнюківського району Харківської області, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів Близнюківського району електричних мереж АТ «Харківобленерго» Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023, близько 11:00, ОСОБА_4 , рухався на технічно-справному автомобілі ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Віри Складнєвої в смт. Близнюки Лозівського р-ну Харківської області, зі швидкістю близько 50 км/год.

Керуючи вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 , під час руху на ділянці дороги поблизу буд. 2 по вул. Віри Складнєвої в смт. Близнюки Лозівського р-ну Харківської області, діючи з необережності, у формі кримінальної протиправної недбалості, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, у порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно яких «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об?єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди», не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об?їзду перешкоди та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив вищевказану вулицю зліва на право по ходу напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_5 отримав наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму: садна лобної ділянки, забійні рани на верхній губі по серединній лінії (0,9х0,1см), на кінчику носу (2х0,1см), на спинці носу в верхній третині (2х1,1см), в області надперенісся із заходом на лоб по центру (2,5х0,2см), відкритий багатоуламковий перелом кісток носа, гемосинус зліва, травматичний перелом 31, 41, 42 зуба (уламки зубів виявлені в нижньо-дольовому бронху правої легені, повністю обтупуючи просвіт бронху), забій головного мозку легкого ступеня, субарахноїдальний крововилив міжгемісферової щілини та тім?яно-скроневої ділянки справа; закриті переломи ребер зліва: 1-12 по лопаточній лінії та 3-7 по середньо-ключичній лінії, які викликали розвиток лівобічного гематороксу, субсегментарний ателектаз нижньої долі лівої легені, посттравматичний лівобічний пульмоніт; закритий перелом тіла лівої лопатки із незначним зміщенням; закритий перелом верхньої третини лівої плечової кістки зі зміщенням; забійна рана на зовнішній поверхні лівого колінного суглобу (3?2,2см).

За ступенем тяжкості закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку легкого ступеня і субарахноїдальним крововиливом та закрита тупа травма грудної клітини із лівобічнимо гематороксом і субсегментарний ателектазом нижньої долі лівої легені - це тяжке тілесне ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у скоєному, погодився із кваліфікацією органом досудового розслідування у вчинені ним діянні, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи на підставі яких йому пред`явлені обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.

Представник потерпілого надав заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, судом відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Вина обвинуваченого у скоєнні вище зазначеного кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує відсутність обтяжуючих обставин відповідно ст. 67 КК України. Щире каяття відповідно до ст. 66 КК України є обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Згідно класифікації кримінального правопорушення, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, одружений, працює на посаді водія автотранспортних засобів Близнюківського району електричних мереж АТ «Харківобленерго» Харківської області, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі без призначення додаткового покарання у межах ч. 2 ст. 286 КК України, що буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки діяння, тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, згідно яких він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, відсутність обставини, що обтяжує покарання, вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На період іспитового строку суд покладає обов`язки на ОСОБА_4 , передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не має.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судової експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.. 100 КПК України.

Цивільний позов не пред`являвся.

Арешт на майно накладений ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 09.01.2023 скасований на стадії досудового розслідування ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 30.02.2025.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-23/5771-ІТ від 14.04.2023 в сумі 2868 (дві тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 00 коп.

Речові докази: автомобіль ВАЗ 21063, державний номерний знак НОМЕР_1 , автомобільне бічне дзеркало заднього виду - повернути ОСОБА_4 .

Речовий доказ: чоловічу зимову шапку темно-сірого кольору повернути ОСОБА_5 , а при відмові від отримання знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1