Справа № 953/9889/25
н/п 1-кс/953/6582/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання т.в.о. слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0000899 від 24.07.2025, про обрання запобіжного заходу відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Новгородівка, Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, не одруженого, дітей не має, офіційно не працевлаштованого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України

Встановив:

29.09.2025 слідчий СУ ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000899 від 24.07.2025, звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування зазначає, що СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000899 від 24.07.2025 за підозрою ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на виготовлення, поширення та використання комуністичної символіки.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», виготовлення, поширення, а також публічне використання символіки комуністичного тоталітарного режиму, символіки націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режиму, у тому числі у вигляді сувенірної продукції, публічне виконання гімнів СРСР, УРСР (УСРР), інших союзних та автономних радянських республік або їх фрагментів на всій території України заборонено.

Так, ОСОБА_4 нехтуючи вимогами Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на виготовлення, поширення та публічне використання символіки комуністичної символіки, у невстановлену в ході досудового розслідування дату та час, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, за допомогою невстановленого в ході досудового розслідування пристрою, призначеного для друкування цифрової інформації (принтеру) виготовив листівку формату А4 на якій з верхньої лівої сторони відображено перехрещені серп та молот жовтого кольору, правіше зображено обведену кругом букву ОСОБА_6 з текстом закликового характеру: «Листівка перед вами не є проросійською пропагандою!, Листовка перед вами не являеться проросийской пропогандой!, Не сиди склавши руки якщо знаєш що треба робити. Вступай у ультралівий чат, Не сиди сложа руки если знаешь что делать, ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Нижче під текстом має зображення пятикутної зірки червоно-білого кольору, яка обведена кругом червоно-чорного кольору, правіше від якої зображено QR код, з посиланням для вступу до спільноти месенджеру «Telegram» з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка була створена та адміністратором якої є ОСОБА_4 , який користується акаунтом у месенджері «Telegram» з нікнеймом « ОСОБА_7 », з метою публічного обговорення власної діяльності пов`язаною з поширенням листівок з комуністичною символікою.

В подальшому продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на поширення, символіки комуністичного та тоталітарних режимів 11.07.2025, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено перебуваючи поблизу магазину «АТБ» за адресою: м. Харків вул. Мар`яненка буд.4, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність свого злочинного діяння, з метою доведення до широкого кола осіб комуністичної ідеології, при цьому усвідомлюючи, що листівка має відкритий доступ і з якою має змогу ознайомитися необмежене коло перехожих осіб, шляхом приклеювання на загально доступне місце (стовп) поширив вище вказану листівку, яка відповідно висновку судово-мистецтвознавчої експертизи №3332/25 містить в собі зображення символіки комуністичного тоталітарного режиму, чим своїми умисними діями порушив вимоги Закону України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки».

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 436-1 КК України, тобто у виготовленні, поширенні, а також публічному використанні символіки комуністичного тоталітарного режиму.

25.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України ОСОБА_4 .

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного вказує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України, та у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п.п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід домашній арешт.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000899 від 24.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України.

25.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України ОСОБА_4 .

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 за ч.1 ст. 436-1 КК України, а саме: - Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 08.08.2025;- Протоколом огляду предметів за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 08.08.2025;- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 08.08.2025;- Висновком судово-мистецтвознавчої експертизи №3332/25 від 11.08.2025;- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 15.08.2025;- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 ;- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.08.2025;- Протоколом зняття інформації з електронних інформаційних систем від 20.08.2025;- Іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 436-1 КК України за викладених у клопотанні обставин.

А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_11 у сукупності з іншими обставинами.

Також, ризик вчинення іншого кримінального правопорушення також підтверджується даними про особу підозрюваного, який не має стійких соціальних зв*язків, не працевлаштований, не має офіційних джерел доходів.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, що він2003 року народження, уродженець Донецької області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, мешкає в Київській області, ВПО, не судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, який не має тісних сімейних та соціальних зв*язків, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати запобіжний захід підозрюваному в межах заявленого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, саме у вигляді домашнього арешту в нічний час, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи, та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

Таким чином, спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який заявлений у клопотанні та за відсутності заперечень з боку підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання слідчого, погодженого прокурором про обрання запобіжного заходу задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування спеціального електронного пристрою, за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 58 днів до 25.11.2025 року, у межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України та зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає (Київська область, с. Козин), без дозволу слідчого, прокурора, суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

-заборонити ОСОБА_4 спілкування зі свідками, у вказаному кримінальному провадженні;

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога».

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СУ ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Встановити строк дії ухвали до 25.11.2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1