Провадження №: 1-кс/752/8507/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000988 від 31 липня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В :

30 вересня 2025 року прокурор відділу Київської міської прокуратури звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 30 вересня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A52 imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000988 від 31 липня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що реалізацію державної політики у сфері охорони здоров`я, управління підприємствами, установами а організаціями у сфері охорони здоров`я, що належать до комунальної власності та організацію їх матеріально технічного забезпечення, закупівлю та розподіл товарів, як головний розпорядник коштів в галузі охорони здоров`я на території м. Київ, здійснює Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації (, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 19) - далі ДОЗ, директором якого є ОСОБА_6 .

За наявними даними матеріальне забезпечення закладів охорони здоров`я лікарськими засобами та медичними виробами здійснюється посадовими особами ДОЗ КМДА відповідно до потреби, яка формується закладами охорони здоров`я міста Києва.

Згідно наказу ДОЗ КМДА від 22.11.2024 № 1079 створено робочу групу з розробки технічних вимог до тендерної документації та підготовки висновків про відповідність пропозицій учасників торгів технічним вимогам на закупівлю медичного обладнання для закладів охорони здоров`я м. Києва. До складу робочої групи входять: Голова робочої групи ОСОБА_7 ; секретар робочої групи ОСОБА_8 , члени робочих груп ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та інші.

Встановлено, що посадові особи ДОЗ КМДА, з метою отримання неправомірної вигоди, організували злочинний механізм із поставки лікарських засобів та медичних виробів по завищеним цінам до лікарень м. Києва (щорічні обсяги закупівель перевищують 2 млрд грн).

Так, вищезазначені посадові особи під час закупівель медичних виробів за вказівкою заступника директора Департаменту-начальника управління економіки ДОЗ КМДА громадянина України ОСОБА_13 лобіюють медичні вироби, які представляє на території України ТОВ «Медгарант» (код 32157279), ТОВ «Протек солюшнз» (код 36519759), ТОВ «Артек медікал груп» (код 38865928) та ПП «Науково-виробнича фірма «КАТО» (код 21479107) тощо. Встановлено, що фактична вартість предмету закупівлі збільшується в 3-5 разів та реалізується кінцевому замовнику з метою подальшого отримання надприбутків.

Зокрема, отримано інформацію щодо причетності до злочинної діяльності уповноважених осіб на проведення публічних закупівель Департамент охорони здоров`я Київської міської державної адміністрації, зокрема: ОСОБА_14 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_16 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_17 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

При цьому, представники компаній ТОВ «Медгарант» (код 32157279), ТОВ «Протек солюшнз» (код 36519759), ТОВ «Артек медікал груп» (код 38865928) та ПП «Науково-виробнича фірма «КАТО» (код 21479107) проводять консультування уповноважених осіб на проведення публічних закупівель ДОЗ КМДА щодо деталей майбутніх договорів на поставку, зокрема, узгоджують з ними вигідні для них строки поставки, консультують посадових осіб щодо юридичних аспектів проведення тендерної закупівлі, схиляють їх до штучного завищення очікуваної вартості закупівлі, що призводить до формування високих цін на обладнання та створює хибне враження про економію.

Згідно наявних даних, за координацію з представниками суб`єктів господарювання відповідає радник першого заступника КМДА - ОСОБА_18 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Після отримання готового технічного завдання від представників компаній, ОСОБА_18 (радник першого заступника КМДА) надає ОСОБА_13 (заступника директора Департаменту-начальника управління економіки ДОЗ КМДА) електронні файли з готовим технічним завданням для досягнення подальшого схвалення таких технічних вимог до предмету закупівлі робочою групою ДОЗ КМДА.

З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_13 забезпечує безперешкодне голосування робочої групи за прийняття та оприлюднення наданих медико-технічних вимог та технічних завдань, що в подальшому забезпечує одноосібну перемогу суб`єктів господарювання в закупівлях. Крім того, відповідно до отриманої інформації уповноважена особа ДОЗ КМДА ОСОБА_19 вступила у злочинну змову з представниками ПП «Науково-виробнича фірма «КАТО» під час проведення закупівлі ендопротезів суглобів та комплекти інструментарію для проведення протезування (ідентифікатор закупівлі: UA-2025-03-06-012402-a), з очікуваною вартістю 123,3 млн. грн.

Так, згідно з наявних даних ОСОБА_19 під час оголошення закупівлі UA-2025-03-06-012402-a, а саме Лот № 1, використала медико-технічні вимоги та тендерну документацію розроблену завчасно представниками ПП «Науково-виробнича фірма «КАТО», з метою обмеження конкуренції та забезпечення перемоги у тендері останніх. При цьому, медико-технічні вимоги та тендерну документацію до майбутньої процедури закупівлі ОСОБА_19 отримала через «посередників», лікарів КНП «Київська міська клінічна лікарня №1» КМДА (, м. Київ, вул. Харківське Шосе, буд. 121): ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та ОСОБА_21 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ).

В ході досудового розслідування встанволено, що до протиправної діяльності причетний ОСОБА_5 , який являється членом робочої групи згідно наказу ДОЗ КМДА від 22.11.2024 № 1079 створено робочу групу з розробки технічних вимог до тендерної документації та підготовки висновків про відповідність пропозицій учасників торгів технічним вимогам на закупівлю медичного обладнання для закладів охорони здоров`я м. Києва.

30.09.2025 у період часу з 07 год. 20 хв. до 08 год. 33 хв. на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які належать ОСОБА_5 , які мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy A52 imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 .

30.09.2025 слідчим СУ ГУНП у м. Києві винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити, зазначив, що майно, на яке він просить накласти арешт, визнане речовими доказами та на даний час існує необхідність накладення арешту на вказане майно.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, посилаючись на його необгрутнованість, зазначила, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва було надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , проте телефон, вилучено у його матері ОСОБА_22 , про що зазначено в протоколі обшуку, яка не має відношення до кримінального провадження, надала докази на підтвердження того, що телефон належить ОСОБА_22 , також долучила письмові заперечення, просила відмовити в задоволенні клопотання та повернути мобільний телефон ОСОБА_22 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Заслухавши думку прокурора, адвоката, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

До клопотання додані копії документів та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо внесення даних з приводу кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000988 від 31 липня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 23 вересня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_5 .

Постановою слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_23 від 30 вересня 2025 року мобільний телефон Samsung Galaxy A52 imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000988 від 31.07.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна з метою збереження речових доказів слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Матеріалами, доданими до клопотання, стороною обвинувачення не було доведено, що вилучений під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 мобільний телефон, що належить ОСОБА_22 відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Так, протокол обшуку не містить відомостей щодо підстав чи розумних підозр для висновку про те, що вилучене майно, є доказом будь-якого кримінального правопорушення, а також відомостей про наявність підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Постанова слідчого від 30.09.2025, якою вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, також не містить обґрунтування того, яким саме ознакам ст. 98 КПК України відповідає вказане вилучене майно, яке конкретно значення має це майно для кримінального провадження, як саме це майно буде використано під час досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, оскільки прокурором не доведено наявність обґрунтованих підстав і мети, відповідно до положень статті 170 цього Кодексу, а також не доведено необхідності такого арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З огляду на викладене, клопотання прокурора про арешт майна не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000988 від 31 липня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1