Справа № 369/1996/26
Провадження №1-кс/369/403/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання т.в.о. заступника начальника СВ ВП № 1 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000062 від 06.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшло вищевказане клопотання.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 05.02.2026 близько 23 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання, у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у нього відбувся конфлікт зі своїм батьком ОСОБА_5 , під час якого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 .

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись мотивом, що ґрунтувався на раптово виниклих особистих неприязних стосунках зі своїм батьком ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що нанесення ударів кулаками своїх рук по обличчю та голові є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення, з метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, кулаками своїх рук наніс своєму батьку ОСОБА_5 не менше тридцяти ударів по обличчю та голові, від яких останній помер на місці.

Надалі, ОСОБА_4 , досягнувши своєї злочинної мети та виконав усі дії, необхідні для доведення злочину до кінця, а саме смерті ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, українець, уродженець м. Вишневе, Києво-Святошинського району, Київської області, із базовою середньою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

06.02.2026 о 03:40 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

06.02.2026 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 виявлено та вилучено: стілець (табуретка) зі слідами РБК; змиви РДБ з підлоги кухонної кімнати біля трупа, який поміщено до паперового конверту; змиви РБК з батареї опалення в кухонній кімнаті, який поміщено до паперового конверту; спортивні шати сірого кольору зі слідами РБК, які поміщені до паперового конверту; виріз з тканини з постільної білизни (підодіяльник) зі слідами РБК, який поміщений до паперового конверту.

06.02.2026 під час затримання особи в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: чорну кофту з капюшоном сірого кольору з надписом «Compeed Dragons» із плямами на животі та на грудях бурого кольору зовні схожі на кров, яка поміщена до картонної коробки; мобільний телефон марки «Redmi Not 14» з номерами телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , який поміщено до спец пакету WAR 1558470.

06.02.2026 по вилученим речам винесено постанову про визнання речовим доказом.

Просив суд накласти арешт на вилучене майно.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання, задовольнити.

Накласти арешт на:

- стілець (табуретка) зі слідами РБК;

- змиви РДБ з підлоги кухонної кімнати біля трупа;

- змиви РБК з батареї опалення в кухонній кімнаті;

- спортивні шати сірого кольору зі слідами РБК;

- виріз з тканини з постільної білизни (підодіяльник) зі слідами РБК;

- чорну кофту з капюшоном сірого кольору з надписом «Compeed Dragons» із плямами на животі та на грудях бурого кольору зовні схожі на кров;

- мобільний телефон марки «Redmi Not 14» з номерами телефону НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7