Провадження №: 1-кп/752/1264/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду у місті Києві відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0000116, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Бежів Черняхівського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м. Києві, освіта середня спеціальна, неодружений, офіційно непрацевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що у невстановлений у ході досудового розслідування час і місці, але не пізніше 22.01.2024, у ОСОБА_4 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману, реалізуючи який, він за невстановлених слідством обставин замовив для придбання на веб-платформі для он-лайн оголошень "Olx" у ОСОБА_5 в мережі Інтернет мобільний телефон марки "Iphone" моделі "11 Pro 512 GB" ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору з доставкою до відділення сервісу доставки "Нова пошта" № 1 за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 135.

22.01.2024 приблизно о 19-й годині ОСОБА_4 , заздалегідь підготувавши макет телефону "Iphone" моделі "11 Pro", прибув до відділення сервісу доставки "Нова пошта" № 1 за адресою: м. Київ, вул. Пирогівський шлях, 135 та звернувся до фахівця ОСОБА_6 , щоб отримати своє замовлення, повідомивши їй номер експрес накладної 5792 та попросив надати для огляду посилку, в якій знаходився мобільний телефон марки "Iphone" моделі "11 Pro 512 GB" ІМЕІ: НОМЕР_1 чорного кольору.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, маючи прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом та метою, шляхом обману фахівця (оператора) відділення Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", непомітно для останньої, здійснив підміну мобільного телефон марки "Iphone" модель "11 Pro 512 GB", ІМЕІ: НОМЕР_1 , підклавши замість справжнього смартфону підробку, після чого відмовився отримувати посилку. Заволодівши вищевказаним мобільним телефоном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального проступку зник.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений завдав майнові збитки потерпілому ОСОБА_5 в сумі 14 250,00 грн та вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство).

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

У ході допиту обвинувачений свою вину у вчиненні шахрайства визнав повністю, надав показання у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину. Зокрема обвинувачений повідомив, що у січні 2024 року замовив через Інтернет мобільний телефон марки "Iphone", прийшов у відділення "Нова пошта" на вул. Пирогівський шлях у м. Києві, отримав посилку, став оглядати, попросив скріпку, щоб встановити у телефон sim-картку і, коли консультантка відвернулася, підмінив телефон з посилки на муляж, після чого від отримання посилки відмовився. Вартість телефону підтверджує.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, до свого вчинку ставиться негативно.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції в частині обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає. При цьому, вважає за слушне зауважити, що судовий розгляд здійснено з урахуванням вимог ст. 337 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує позицію сторони обвинувачення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який на обліку лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, має середню спеціальну освіту, не має сталих соціальних зв`язків, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимий, не має постійного місця проживання у м. Києві, не має постійної роботи.

Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд (суддя) не вбачає підстав для застосування приписів ст. 71 КК України і врахування вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 18.02.2025 у справі № 761/44823/24, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, адже станом на час постановлення цього вироку зазначене судове рішення від 18.02.2025 не набрало законної сили, щодо нього відбувається перегляд вироку в апеляційному суді, де судове засідання призначене на березень 2026 року.

Відповідно до норм Конституції України, які є нормами прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду (ст. 62).

Згідно зі ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Оскільки станом на час постановлення цього вироку суд апеляційної інстанції не ухвалив рішення за скаргами на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 18.02.2025, його не можна вважати таким, що набрав законної сили та враховувати його при призначенні покарання.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі.

Установлені дані про особу обвинуваченого не свідчать про наявність у нього особистих стимулів до законослухняної поведінки, а відсутність постійного місця проживання у місті Києві тривалий час дає підстави стверджувати, що заходи виправлення і перевиховання ОСОБА_4 , які зазвичай вживають органи пробації до засуджених осіб звільнених від відбування покарання, не будуть дієвими у разі їх вжиття до обвинуваченого. Доступних способів заробітку для понесення покарання у виді штрафу на цей час ОСОБА_4 не має, адже утримується в умовах слідчого ізолятора і судовий розгляд в суді апеляційної інстанції кримінального провадження щодо нього призначено на березень 2026 року.

Наведені вище обставини, які пом`якшують покарання, суд оцінює як такі, що обґрунтовують призначення покарання у мінімальному розмірі, визначеному санкцією відповідної статті кримінального закону.

Майнова шкода кримінальним правопорушення заподіяна в сумі 14 250,00 грн, яку обвинувачений не компенсував. У той же час, потерпілому ОСОБА_5 спричинені кримінальним правопорушенням збитки відшкодовано Товариством з обмеженою відповідальністю "Нова пошта".

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і не застосовувався, і підстави для його застосування не вбачаються.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання рахувати з 24.11.2025.

Речовий доказ, а саме: експрес накладну № 5792 зберігати за місцем знаходження (в матеріалах кримінальної справи №752/16175/25).

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1