Справа 127/2746/26
Провадження 1-кс/127/1185/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

дізнавача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018.

Скарга мотивована тим, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебували матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004014 від 13.10.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_5 від 12.09.2025 року вказане кримінальне провадження закрито.

Відповідно до доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги №680 від 23.09.2021 року, ОСОБА_4 було призначено адвоката ОСОБА_6 для надання безоплатної вторинної правової допомоги, що полягає у представництві його інтересів, як потерпілої особи у кримінальному провадженні №0004014 від 13.10.2018 року.

Наприкінці жовтня 2025 року ОСОБА_4 стало відомо, що кримінальне провадження закрито, про що ним було повідомлено адвоката ОСОБА_6 , який повідомив, що ознайомиться матеріалами кримінального провадження та оскаржить закриття кримінального провадження.

Однак, жодних дій щодо ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та оскарження Постанови про його закриття адвокатом ОСОБА_6 вчинено не було.

У зв`язку із вищевикладеним, 29.10.2025 року ОСОБА_4 звернувся до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги із скаргою №К-2435/108, на бездіяльність адвоката ОСОБА_6 , у якій повідомив, що у справі виникла необхідність оскарження постанови про закриття кримінального правопорушення, однак адвокат ОСОБА_6 не цікавиться матеріалами вказаної справи, не надає ніякої правничої допомоги і на разі відмовляється виконувати обов`язки згідно виданого йому доручення. У зв`язку із викладеним, ОСОБА_4 просив замінити йому адвоката для забезпечення його законних прав.

05.12.2025 року було видано доручення №004-0211669 адвокату ОСОБА_3 , для надання безоплатної вторинної правничої допомоги ОСОБА_4 що полягає у представництві його інтересів, як потерпілої особи у кримінальному провадженні №0004014.

Станом на час видачі вказаного доручення ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» ВОР з 28.11.2025 року, по 12.12.2025 року, що підтверджується Випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №22673 від 12.12.2025 року.

12.12.2025 року відбулось перше конфіденційне побачення з клієнтом та узгоджено правову позицію по справі.

15.12.2025 року до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області направлено заяву про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0004014 для виготовлення необхідних копій (фотокопій).

Листом №9071-2026 від 12.01.2026 року відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, на звернення представника заявника повідомлено, що воно розглянуто та приєднано до матеріалів кримінального провадження. Для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження слід прибути до відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 3. о 15:30 год. 16 січня 2026 року.

16.01.2026 року, прибувши у визначений час до відділу поліції, представнику ОСОБА_4 було надано для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0004014 у якому містилась постанова про його закриття від 12.09.2025 року.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

П. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, передбачає право особи, яка подає скаргу, порушувати питання про поновлення строку, встановленого ч. 1 ст. 304 КПК України.

Враховуючи те, що заявник добросовісно користувався своїми процесуальними правами, зокрема, оскільки не є фахівцем в галузі права, звернувся за безоплатною вторинною правничою допомогою, однак внаслідок бездіяльності призначеного йому адвоката не зміг своєчасно звернутись до суду за оскарженням винесеної постанови, змушений був звертатись до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги із скаргою на адвоката та просити його заміни на іншого представника, з 28.11.2025 року, по 12.12.2025 року перебував на стаціонарному лікуванні, а після узгодження 12.12.2025 року правової позиції із новим призначеним адвокатом, на заяву про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження від 15.12.2025 року лише 12.01.2026 року було надано відповідь та призначено час для ознайомлення - 16.01.2026 року о 15:30 год., після чого у 10-ти денний строк було подано відповідну скаргу про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

З висновками дізнавача у постанові про закриття кримінального провадження заявник та його представник не згоден. Зокрема дізнавач у постанові використовує формулювання «виключає ймовірність неправдивості зазначених висновків експерта», однак закриваючи кримінальне провадження дізнавач має однозначно виключити наявність неправдивих висновків, а не керуватись ймовірною їх відсутністю.

Крім того, закриваючи кримінальне провадження, дізнавачем залишено поза увагою ряд важливих обставин, у тому числі і тих, які були встановлені під час кримінального провадження, а також ряд обставин, які мали бути, однак залишились не встановленими під час досудового розслідування, до самого його закриття.

Так, у Висновку №1797/12-21 від 26.11.2012 року судової будівельно-технічної експертизи, виготовленого завідувачем сектору інженерно-технічних та товарознавчих досліджень Вінницького відділення Київського НДІ судових експертиз ОСОБА_7 , зазначено, що 06.11.2012 року було проведено натурне обстеження об`єкта дослідження за адресою: АДРЕСА_1 , в присутності представника замовника - старшого державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції, ОСОБА_8 .

Разом з тим, відповідно до Рапорта від 15.01.2019 року, на виконання доручення слідчої СВ Вінницького ВП ст.лейтенанта поліції ОСОБА_9 №2713 від 12.12.2018 року, «під час виконання доручення необхідно було опитати у якості свідка гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючого АДРЕСА_2 , по факту огляду вигрібної ями за адресою АДРЕСА_1 . Гр. ОСОБА_7 повідомив, що за даною адресою він не виїжджав, так як попередньо було подано заявку, але не здійснено проплату за неї. Проплата надійшла 28.12.2018, та була зареєстрована повторно 02.01.2019 року. На даний момент гр. ОСОБА_7 звернувся до суду для продовження строків по виконанню. Вигрібну яму буде обстежено в кінці березня місяця 2019 року».

Тобто станом на 06.11.2012 року, зазначена дата проведеного натурного огляду, ОСОБА_7 вигрібну яму не оглядав.

При цьому, у допиті свідка від 15.04.2019 року, ОСОБА_7 повідомляє, що по факту проведення експертизи №1797/12-21 від 26.11.2012 року нічого повідомити не може, оскільки пройшов значний проміжок часу, в архіві цю експертизу він не знайшов (почерк у допиті нерозбірливий).

Таким чином досудовим розслідуванням залишилась невстановленою обставина, чи було проведено 06.11.2012 року експертом ОСОБА_7 натурний огляд об`єкта дослідження, як це зазначено у Висновку №1797/12-21 від 26.11.2012 року, чи це зазначення є недостовірним та відповідає складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

При цьому, не встановлено особу та не допитано в якості свідка старшого державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції, ОСОБА_8 , який зазначений як присутній очевидець цього огляду, на предмет достовірності інформації про проведений огляд.

Також дізнавачем залишено поза увагою та не надано оцінку тому факту, що станом на час проведення експертизи №4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020, у якій також приймав участь експерт ОСОБА_7 , по факту завідомо неправдивого висновку цього експерта з цього ж самого питання (тієї ж вигрібної ями) уже було порушено дане кримінальне провадження, ще з 13.10.2018 року, та станом на час виготовлення висновку (08.05.2020) був достеменно обізнаний про наявність щодо цього питання кримінального провадження, оскільки 15.01.2019 та 15.04.2019 року допитувався щодо нього.

Отже, експерт ОСОБА_7 , станом на час проведення експертизи та складання Висновку №4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020 року працював (діяв) в умовах конфлікту інтересів, що, на переконання заявника та його представника, є самостійним складом кримінального правопорушення.

Крім того, основним критерієм визначення відповідності септика вимогам державних будівельних норм, є те, чи є він водонепроникним (стінки та дно), а дно - бетонованим.

Як вбачається з Висновку №4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020 року, станом на час проведення натурного обстеження, спірна очисна споруда була частково очищена її власником (наповнення відходами склало біля 0.5 м. до твердої основи (днища) споруди.

Яким чином експерт прийшов до висновку, що дно споруди (якого він не міг обстежити через наявність 0,5 м. відходів у вигрібу) є бетонованим та водонепроникним, залишається невідомим.Також, не з`ясовано ці неправдиві висновки і проведеними в межах кримінального провадження експертизами, оскільки дно септика жодною експертизою не обстежено.

Дані обставини залишені поза увагою дізнавача при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, експерти з даних питань додатково не опитані.

Крім того, у вказаному висновку зазначено, що так як дозволу на розкопування шурфів поряд із зовнішніми стінами споруди септику №8 для встановлення наявності гідроізоляції та її стану, виявлення просочування стічних вод в ґрунт та встановлення рівня грунтових вод не надано ( ОСОБА_10 - примітка), тому із врахуванням натурного обстеження внутрішніх поверхонь конструктивних елементів очисної споруди, яка як цілісний об`єкт забезпечує герметичність та цілісність.

Таким чином органом досудового розслідування не було створено для експерта умов, для обстеження гідроізоляції та її стану, виявлення просочування стічних вод в ґрунт, за відсутності згоди ОСОБА_10 , не було отримано дозволу в судовому порядку, експерт змушений був робити висновки лише за обстеження споруди септику №8 лише з середини.

Крім того експертизи, проведені у даному кримінальному провадженні містять суперечливі дані, зокрема, «стіни споруди ями улаштовані із залізобетонних конструкції, дно ями виконано з бетону з ухилами від бічних стін в центр ями, для якісного видалення відходів», «Несучі конструкції (стіни, перекриття) очисної споруди (септик №8) домоволодіння №…….., побудована із залізобетону з`єднана у цілісну конструкцію».

Слід звернути уваги, що на ілюстративних фото, вбачається ознаки цегляної кладки, частково прихованої під штукатуркою, що суперечить висновкам експерта щодо «залізобетонності» конструкції стін.

При цьому подальші висновки щодо герметичності, в основу яких покладено висновок, про матеріал стін «залізобетон», є необгрунтованими, оскільки жодних висновків щодо частково цегляних стін висновки експертів не містять.

Крім того, яким чином експерт визначив форму дна «з ухилами від бічних стін в центр ями», за умови наявності у вигрібу відходів, також залишається не з`ясованим та в дослідницькій частині Висновку експерта №СЕ-19/102-23/22231-БТ від 28.08.2024 року не зазначено. Фото дна вигрібу без відходів матеріали Висновку не містять.

Вищевказані недоліки проведених в межах досудового розслідування, які є очевидними на наданих фото, органом досудового розслідування усунуто не було, додаткових експертиз призначено не було, разом із тим було прийнято поспішне та необгрунтоване рішення про закінчення досудового розслідування.

Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявні вказівки прокурора (процесуального керівника), які не є виконаними.

Зокрема, містяться Вказівки у кримінальному провадження №0001014 від 11.12.2018 року прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 , відповідно до яких не виконано наступні слідчі дії:

- Не допитано з приводу обставин даної події кримінального правопорушення ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (особу, яка продала будинок ОСОБА_10 );

- Не допитано експерта ОСОБА_7 на предмет родинних стосунків з ОСОБА_12 .

03.12.2019 року прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 надано аналогічні вказівки, які також станом на час закриття кримінального провадження залишились не виконаними.

Крім того, 09.03.2021 року прокурором Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_11 надано вказівки, які залишились невиконаними в частині призначення у справі санітарно-епідемічної експертизи. Крім того, у ник вказувалось - виконати вказівки від 16.10.2020, однак такі не долучені до матеріалів кримінального провадження, що позбавляє потерпілу сторону можливості перевірити їх виконання.

Також під час досудового розслідування не виконано усі процесуальні дії, які дізнавачем доручено вчинити іншим підрозділам органів поліції, однак невиконання таких дій дізнавачем залишено поза увагою та не проконтрольовано їх виконання, однак, як вбачається із відповідної постанови, вчинення цих дій дізнавач вважав необхідним.

Так, Постановою про проведення слідчих дій на іншій території від 26.11.2020 року, доручено допитати в якості свідка директора Київського науково- дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_13 та заступника директора ОСОБА_14 (м. Київ, вул. Смоленська, 6), однак вказані особи станом на час закриття кримінального провадження так і не допитані, в матеріалах досудового розслідування їхні допити відсутні.

Таким чином, зважаючи на усі вищевикладені порушення та недоліки досудового розслідування, на переконання представника заявнка Постанова про закриття кримінального провадження від 12.09.2025 року є такою, що прийнята передчасно, а рішення про «ймовірну відсутність» неправдивої інформації у Висновках №1797/12-21 від 26.11.2012 року та №4727/4728/19- 21/31230/19-42 від 08.05.2020 року є передчасним та необгрунтованим, прийнятим без ретельної перевірки всіх викладених ОСОБА_4 у заяві про вчинення кримінального правопорушення фактів.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необгрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувані такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»),

Слід зазначити, що у своїй діяльності судові та слідчі органи повинні також враховувати і дотримуватись практики ЄСПЛ. Так, у справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того. щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні да необгрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь- який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»),

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

У ч. 1 ст. 8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Слід також звернути увагу слідчого судді на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. ст.2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно положень п.4 ч.І ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

У відповідності до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.

Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необгрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії».

У ч. 1 ст. 8 КПК України закріплено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не грунтувались на припущеннях.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 , який діє інтересах ОСОБА_4 просив слідчого суддю скаргу задовольнити та скасувати постанову дізнавача СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні подану скаргу підтримав за обставин викладених у ній та просив задовольнити у повному обсязі.

Заявник ОСОБА_4 під час судового розгляду скаргу підтримав, слідчому судді пояснив, що дізнавачем не проведено усіх необхідних слідчих дій, не призначено необхідних експертиз, досудове розслідування проведено не повно, а тому просив слідчого суддю скаргу задовольнити.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_5 заперечив проти задоволення скарги, слідчому судді пояснив, що на даний момент ним повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження за результатами чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, а тому просив слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі. Додатково надав слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018 для їх дослідження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчим суддею з в ході судового розгляду встановлено, що СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою дізнавача СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 від 12.09.2025 кримінальне провадження № 0004014 внесене до ЄРДР 13.10.2018 було закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Разом з тим, із матеріалів кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018 вбачається, що до ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області поступило звернення від ОСОБА_4 , згідно якого рішенням Вінницького районного суду від 23 березня 2011 року у справі № 2-72/2011 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_10 було присуджено демонтувати вигрібну яму, що побудована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . У виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-72/2011 виданого Вінницьким районним судом 23.03.2011 року було призначено та проведено будівельно-технічну експертизу, за результатами якої завідуючим сектору інженерно-технічних та товарознавчих досліджень Вінницького відділення Київського НДІСЕ ОСОБА_15 26.11.2012 року складено висновок № 1797112-21 судової будівельно-технічної експертизи. Даний висновок експерта, згідно звернення ОСОБА_4 , він вважає завідомо неправдивим, у зв`язку з тим, що на аркуші 7 висновку, у другому абзаці результатів дослідження зазначено, що на підставі даних отриманих під час натурного обстеження встановлено, що конструктивно об?єкт дослідження складений із залізобетонних дорожніх плит з?єднаних між собою монолітними вставками, які забезпечують герметичність та цілісність всієї споруди. Такого типу конструктивні особливості привели до того, що вигрібна яма за № 8 фактично стала єдиною монолітною залізобетонною спорудою, орієнтовною загальною масою більше 25т. Дане твердження не відповідає дійсності, оскільки вигрібна яма зроблена із старих бувших у використанні панелей, які змонтовано похило, стики між ними зароблено не щільною цегельною кладкою, для самовідводу рідини в грунт. Дно вигрібної ями не бетоноване. Зверху вигрібна яма накрита бувшими у використанні панелями перекриття. Вигрібна яма розташована на межі між домоволодіннями ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .

Згідно зазначеного у зверненні ОСОБА_4 висновка № 1797/12-21 судової будівельно технічної екпертизи від 26.11.2012 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз екпсертиза була призначена постановою від 23.10.2012 старшого державного виконавця відділу ДВС Вінницького районного управління юстиції МЮ України ОСОБА_8 та на вирішення судової будівельно технічної експертизи були поставлені наступні питання: 1. чи можливо провести демонтаж конструктивних елементів вигрібної ями домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 без нанесення шкоди оточуючим зеленим насадженням та спорудам; 2. якщо так, то зазначити порядок виконання будівельно-монтажних робіт по демонтажу будівельних конструкцій даної вигрібної ями.

За результатами проведення даної екпертизи експерт прийшов до наступних висновків: 1. На підставі проведеного дослідження експертом встановлено, що враховуючи будівельні характеристики об?єкта дослідження, розташування на прилеглої території домоволодіння допоміжних споруд. об?єктів благоустрою і багаторічних насаджень, провести роботи по демонтажу конструктивних елементів вигрібної ями № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 , без нанесення шкоди оточуючим об?єктам нерухомого майна та зеленим насадженням не визнається за можливе. 2. Мінімально необхідний перелік проведення будівельно-монтажних робіт по повному демонтажу вигрібної ями № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 наведений у дослідній частині висновку. Згідно дослідної частини висновку для повного демонтажу вигрібної ями № 8 домоволодніння АДРЕСА_1 , як мінімум необхідно провести наступні будівельно-монтажні роботи: зняти поверхневий шар грунту; розрушити частину бетонного покриття дворової частини домоволодіння; розрушити та демонтувати плиту перекриття з оглядовим отвором; виконати земляні роботи по периметру вигрібної ями; зруйнувати стикові з`єднання вертикальних плит та демонтувати їх; демонтувати залізобетонну плиту днища вигрібної ями; виконати зворотну засипку котловану грунтом з пошаровим трамбуванням; відновити об`єкти благоустрою.

Крім того у дослідній частині даного висновку експерта у розділі «Результати дослідження» зокрема викладено відомості, з приводу яких у заявника ОСОБА_4 , відповідно до його звернення, виникають сумніви щодо правдивості висновку експерта, а саме: «На підставі даних отриманих під час натурного обстеження встановлено, що конструктивно об?єкт дослідження складений із залізобетонних дорожніх плит з?єднаних між собою монолітними вставками, які забезпечують герметичність та цілісність всієї споруди. У даному випадку, такий процес монтажу був доцільний враховуючи цільове призначення споруди. Але, такого типу конструктивні особливості привели до того, що вигрібна яма за № 8 фактично стала єдиною монолітною залізобетонною спорудою, орієнтовною загальною масою більше 25 т.»

Крім того, поступило звернення ОСОБА_4 , згідно якого експертами Вінницького відділення Київського НДІСЕ було винесено завідомо неправдивий висновок експерта, а саме за № 4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020, за таких підстав, що один з експертів, що підписав вказаний висновок, а саме ОСОБА_7 , попередньо 26.11.2012 уже надав висновок № 1797/12-21 судової будівельно-технічної експертизи та зазначив, що провести роботи по демонтажу конструктивних елементів вигрібної ями № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 , без нанесення шкоди оточуючим об`єктам нерухомого майна та зеленим насадженням не визнається за можливе. ОСОБА_4 було попередньо подано заяву з приводу того, що висновок експерта № 1797/12-21, який був виданий ОСОБА_7 , завідомо неправдивий. За вказаним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим ОСОБА_7 не мав права проводити вказану експертизу. У висновку зазначено, що відстань від будівлі септику до стін його будинку становить 5.6 м, однак вказане не відповідає дійсності, так як наявне рішення Вінницького районного суду від 23.03.2011, справа № 2-72/11, згідно якого зазначена відстань становить 4 м. Крім того, у даному висновку експерта зазначено, що різниця між стандартною вигрібною ямою та накопичувальним селтиком у тому, що останній характеризується герметичністю. Однак вказана споруда не є герметичною, оскільки не має забетеноваго дна, складена з частин залізобетонних плит перекриття, що не забезпечує герметичності споруди. Також у висновку експерта зазначено, що септик складено зі збірних залізобетонних конструцій, з`єднаних між собою монолітними вставками, які забезпечують герметичність та цілісність споруди, однак які саме монолітні вставки та з чого складаються експерти не зазначили. Крім того, у висновку експерта не було зазначено, що споруда септику знаходиться на відстані 2.6 м від заїзду до підвалу його будинку АДРЕСА_3 , хоча відповідні заміри зробили у його присутності.

Згідно зазначеного заявником висновка експертів за результатами проведення комісійної судової будівельно техніної експертизи № 4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, яка була призначена ухвалою від 06.06.2019 Вінницького районного суду Вінницької області по цивільній справі № 128/479/19, на вирішення експертів було поставлено наступні питання: 1. Чи відповідає будівництво споруди (монтажу) септику по АДРЕСА_1 будівельним та санітарним нормам, вимогам екологічної безпеки, враховуючи відповідні вимоги законодавства до будівництва очисних споруд для приватного будинку та добросусідства? 2. Чи впливає споруда септику, що розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 безпосередньо до сусіднього будинковолодіння, на належне використання будинку та господарських будівель АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій вони розташовані? 3. Чи не призводить (чи вже призвела) безпосередня близькість споруди септику до руйнації будинку та будівель, зараженню земельної ділянки, екологічної небезпеки для власника будинку АДРЕСА_1 . 4. У разі наявності істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві споруди септику, що розташований в домоволодінні по АДРЕСА_1 , чи можливо його перебудувати відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами? 5. Чи можливо провести демонтаж споруди септику, що розташований в домоволодінні по АДРЕСА_1 , без нанесення шкоди оточуючии об?єктая нерухомого майна, інженерним комунікаціям, допоміжним спорудам, об?єктам благоустрою та зеленим насадженням?

За результатами проведення комісійної судової будівельно техніної експертизи № 4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020 експерти дійшли до наступних висновків: 1. Господарська споруда (септик № 8) домоволодіння АДРЕСА_1 за будівельними характеристиками є однокамерним септиком (дивись п. 10.8.3, ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування») і відповідає визначенню наведеному у п. 44 ГОСТ 35150-82 «Канализация. Термины и определения». Розташування сетика № 8 на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , відповідає вимогам п.6.1.41, таблиця 6.7, ДБН Б.2.2-12:2018 (2019) «Планування і забудова територій», а саме: не ближче 5 м до стін житлових будинків, (до 01.09.2018, теж саме дивись п.3.25* (таблиця 3.2а*), ДБН 360-92** "Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень»). Також, при відсутності у населеному пункті мережі централізованої господарсько-побутової каналізації, для окремих житлових будинків до двох поверхів допускаеться проектування згідно з ДБН В.2.5-64 каналізаційних споруд в водопепроникним вигребом (дивись п.10.8.4, ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі тa споруди. Основні положення проектувания»). 2.3. Враховуючи наявні матеріали та положення нормативно-правових актів, чинних в Україні в галузі будівництва, встановити, чи впливає господарська споруда (септик № 8), що розташована на земельній ділянці домоволодиния по АДРЕСА_1 , на експлуатаційні властивості (у тому числі на тріщини, які виникли в невстановлений період часу в окремих конструктивних елементах) житлового будинку та господарських будівель домоволодіння по АДРЕСА_1 , не вбачасться за можливе. 4. Проведеним дослідженням встановлено, що господарська споруда (септик № 8) є однокамерним септиком, якій відповідає вимогам держаних будівельних норм шодо конструктивних вимог, функціонального використання та розташування відносно оточуючої житлової забудови. Для подальшої експлуатації господарської споруди (септик № 8), розташованої на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , разом з звичайним відстоюванням пропонується застосувати інноваційні методи очищення стоків, а саме: використання бактерій; використання хімічних засобів. 5. У зв`язку з розташуванням на прилеглій до очисної споруди території допоміжних споруд, об`єктів благоустрою та багаторічних насаджень, встановлено, що провести роботи з демонтажу конструктивних елементів господарської споруди (септик № 8) домоволодіння АДРЕСА_1 , без нанесення шкоди оточуючим об`єктам нерухомого майна, інженерним комунікаціям, допоміжним спорудам, об`єктам благоустрою та зеленим насадженням неможливо.

В ході досудового розслідування було призначено судову будівельно-технічну екпертизу, за результатами чого було винесено висновок екперта за № СЕ-19/102-23/22231-БТ від 28.08.2024, згідно якого господарська споруда № 8 (септик, згідно даних відображених в технічному паспорті від 30.05.2016), розташована на земельні ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог п. 10.8.3 ДБН В.2.5-75:2013 [14], відноситься до однокамерних септиків, згідно вимог Закону України [4], ДСаНПІН [9], ДСП 173-96 [8], ДБН В.2.5-75:2013 [14], ДБН В.2.5-64:2012 [16], ДБН В.2.2-15-2005 [11], ДБН В.2.2-15:2019 [12], ДБН 360-92** [6], ДБН Б.2.2-12:2019 [7], споруда - септику забезпечує вимоги щодо водонепроникнення та герметичності. У відповідності до вимог ДБН 360-92** [6], ДБН Б.2.2-12:2019 [7] допускається розміщення септика продуктивністю до 1 м3/добу на відстані 5 м до житлових будинків та літної кухні. Встановити чи впливає споруда септику, що розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 безпосередньо до сусідського будинко-володіння, на належне використання його, будинку та господарських будівель АДРЕСА_1 та земельну ділянку на якій вони розташовані не вбачається за можливе. Встановити чи не призводить (чи вже призвела) безпосередня близькість споруди септику до руйнації будинку та будівлі, зараженню земельної ділянки, екологічної небезпеки для власника будинку АДРЕСА_1 не вбачається за можливе. Споруда септику № 8, яка розміщена на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 є однокамерним септиком та відповідає вимогам нормативно-правових актів в галузі будівництва за конструктивним рішенням, функціональними призначенням та використанням, а також щодо розташування відносно оточуючих житлових, господарських будівель та споруд. У відповідності ДСаНІН [9] пропонується переобладнати наявний однокамерний септик № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 в двокамерний із улаштуванням перегородкою із переливом для розмежування твердих та рідких відходів, а також пропонується застосовувати сучасні технології очистки стічних вод із використанням біобактерій та хімічних засобів. Провести демонтаж споруди септику № 8, розташованої за земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , без нанесення шкоди оточуючим об?єктам нерухомого майна, інженерним комунікаціям, допоміжним спорудам, об?єктам благоустрою та зеленим насадженням не можливо.

Крім того, в ході досудового розслідування було винесено постанову про призначення додаткової судової будівельно-технічної екпертизи, на вирішення якої експертам були поставлені наступні питання: 1. Чи наявна конструкція споруди септику № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 під фундаментом огорожі на межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 і які відстані від конструкції споруди септику № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 до житлового будинку літ. «А» та в`їзду до підвалу літ. «А» домоволодіння АДРЕСА_1 ? 2. Чи відповідає розташування споруди септику № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 нормативно-правовим актам в галузі будівництва?

За результатами проведення даної експертизи Вінницьким НДЕКЦ МВС України було винесено висновок експерта № СЕ-19/102-24/19525-БТ від 02.07.2025 згідно якого конструктивні елементи споруди септику № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 відсутні під фундаментом огорожі на межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 . Відстані від наближених конструктивних елементів споруди септику № 8 домоволодіння АДРЕСА_1 визначені розрахунково та становить приблизно 5,0-5,4 м до житлового будинку літ. «А» та приблизно 3,2 м до в?їзду до підвалу літ. «аl» домоволодіння АДРЕСА_1 . Споруда септику № 8 (згідно даних відображених в технічному паспорті від 30.05.2016), розташована на земельній ділянці домоволодіння АДРЕСА_1 , забезпечує вимоги щодо водонепроникнення, згідно з ДБН 360-92** [1], ДБН Б.2.2-12:2019 [2], ДБН В.2.5-75:2013 [5], ДБН B.2.5-64:2012 [6], ДБН В.2.2-15-2005 [3], ДБН В.2.2-15:2019 [4]. У відповідності до вимог ДБН 360-92** [6], ДБН Б.2.2-12:2019 [7] допускається розміщення септика продуктивністю до 1 м3/добу на відстані 5 м до житлових будинків та літньої кухні.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК характеризується активною поведінкою діями, які виявляються зокрема в неправдивому висновку експерта. За статтею 384 КК встановлено відповідальність за кримінальне правопорушення із формальним складом, який визнається закінченим із моменту вчинення будь-якої із зазначених у вказаній статті дій. Відповідальність за ст. 384 КК настає, якщо висновок є неправдивими, тобто такими, які повністю або хоча б частково не відповідають дійсності. Висновок експерта є неправдивим, якщо в ньому невірно викладений хід дослідження, зроблені завідомо неправильні висновки, перекручені певні факти та обставини. Дане кримінальне правопорушення може бути вчинене лише шляхом активної поведінки дії, бо для його об`єктивної сторони необхідно, щоб експерт у висновку діяли певним чином, тобто повідомляли неправдиві відомості, які стосуються тих чи інших обставин здійснюваного провадження. Невчинення таких дій, тобто невиконання зазначеними особами покладених на них обов`язків (бездіяльність), що виявляється в повному чи частковому замовчуванні фактів та обставин у висновку, не може кваліфікуватися за ст. 384 КК. Відповідальність за ст. 384 КК настає лише за умови, якщо експерта у встановленому законом процесуальному порядку (розписка, присяга) було попередньо попереджено про кримінальну відпо відальність за неправдивий висновок (статті 70 КПК, 53 ЦПК, 66, 133 КАС). Відсутність такого по передження і належного процесуального його оформлення виключає відповідальність за ст. 384 КК.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення лише прямий умисел, бо особа діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивість висновку і бажає діяти саме таким чином. Мотиви та мета можуть бути різними і на кваліфікацію кримінального правопорушення не впливають.

Суб`єкт кримінального правопорушення спеціальний експерт у кримінальному, цивільному, адміністративному провадженні чи при здійсненні виконавчого провадження, який у встановленому законом порядку попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення дій, зазначених у ст. 384 КК.

Таким чином було дізнавачем було встановлено, що висновок № 1797/12-21 судової будівельно технічної екпертизи від 26.11.2012 Київського науково-дослідного інституту судових експертизи, а також висновок експерта № 4727/4728/19-21/31230/19-42 від 08.05.2020 Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз не суперечать висновкам експерта, призначеним у даному кримінальному провадженні, а саме висновку експерта за № СЕ-19/102-23/22231-БТ від 28.08.2024 та висновку експерта № СЕ-19/102-24/19525-БТ від 02.07.2025, що виключає ймовірність неправдивості зазначених висновків експерта, у зв`язку із чим у викладенному діянні вбачається відсутність ознак об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

На підставі вищевикладеного дізнавач ОСОБА_5 дійшов до висновку про відсутність в даному випадку в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Слідчий суддя, з огляду на обставини встановлені під час судового розгляду, вважає обґрунтованим висновок слідчого про відсутність, в даному конкретному випадку складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем під досудового розслідування кримінального провадження проведено усі необхідні для повного та об`єктивного досудового розслідування слідчі дії, в результаті чого прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства підставами вважати діяння саме кримінально караним є наявність в таких діяннях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, з врахуванням позиції учасників судового розгляду приходить до висновку, що дізнавачем СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_5 повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження, здійснено перевірку обставин кримінального правопорушення, та прийнято законне та обґрунтовано рішення про закриття кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги заявника у поданій скарзі є необґрунтованими та недоведеними.

Крім того, подана до суду заявником скарга є необґрунтованою і з тих причин, що не містить додатків у повному обсязі підтверджуючих обґрунтування викладені у скарзі.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018 є необґрунтованою та безпідставною, тому слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову дізнавача СД ВП №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0004014 внесеного до ЄРДР 13.10.2018 відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя