Справа № 493/1137/25
Провадження № 1-кп/493/219/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року м.Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Балта кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000056,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Піщана Балтського району Одеської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, одруженої, не працюючої, має на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.125 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та їх представника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_3 та її захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 29.05.2025, близько 21:30 години, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, підійшла до ОСОБА_5 , який знаходився на присадибній ділянці біля території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуваючи стоячи навпроти потерпілого на відстані витягнутої руки, при чому останній в той час стояв спиною до ОСОБА_3 , дерев`яною палицею, яку тримала в руках, умисно нанесла один удар в область голови ОСОБА_5 .

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 нанесені наступні тілесні ушкодження: рана в тім`яній ділянці голови зліва, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК, тобто нанесла умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, 29.05.2025, близько 21:30 години, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з мотивів особистої неприязні, підійшла до ОСОБА_6 , яка знаходилася на присадибній ділянці біля території домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , дерев`яною палицею, яку тримала в руках, умисно нанесла декілька ударів (щонайменше два) в область тулуба ОСОБА_6 .

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 нанесені наступні тілесні ушкодження: синець на лівому плечі та синець на правому надпліччі, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто нанесла умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчинені вказаних кримінальних правопорушень визнала повністю та пояснила, що 29.05.2025, близько 21:30 години, несла їсти батькові і почула, як її сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кидали гілля на її присадибну ділянку. Побачивши це, вона спонтанно взяла палицю і, підійшовши до них, завдала цією палицею удар по голові ОСОБА_5 , а пізніше вдарила ОСОБА_6 двічі по плечу. Що так зробила жаліє, у вчиненому щиро кається і більше такого робити не буде.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 29.05.2025, близько 21:30 години, він, побачивши, що сусідка ОСОБА_3 накидала на сусідню біля нього земельну ділянку гілляк з дерев, тому він з ОСОБА_6 вирішили перекинути ці гілляки назад на земельну ділянку ОСОБА_3 . Коли він їх переносив, то в цей час підбігла ОСОБА_3 та перебуваючи на відстані витягнутої руки, коли він в той час стояв спиною до неї, дерев`яною палицею, умисно нанесла йому один удар в область голови.

Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 29.05.2025, близько 21:30 години, вона побачила, що сусідка ОСОБА_3 накидала на сусідню біля їх земельної ділянки гілляк з дерев, тому вона з ОСОБА_5 вирішили перекинути ці гілляки назад на земельну ділянку ОСОБА_3 . Коли вона їх переносила, то в цей час підбігла ОСОБА_3 та перебуваючи на відстані витягнутої руки, дерев`яною палицею, умисно нанесла їй декілька ударів по плечах. Вони разом з ОСОБА_5 намагалися відібрати в ОСОБА_3 палицю, щоб вона більше нею не билася.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 визнала свою винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень, підтвердивши викладені в обвинувальному акті обставини, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд, з`ясувавши думку учасників судового засідання, роз`яснивши сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, що будуть досліджуватися, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім письмових доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, які характеризують особу обвинуваченої. ОСОБА_3 було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи, встановлені доказами, які судом не були досліджені.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов до висновку, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінальних проступків, зазначених в обвинувальному акті знайшли своє підтвердження, суд погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченої за ч.1 та ч.2 ст.125 КК України.

Суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_3 своїми умисними діями, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, що кваліфікується як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, а також вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, що кваліфікується як нанесення умисного легкого тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В силу ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття.

В силу ст.67 КК України, обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Також, при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченої до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про її особу, яка раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей, характеризується позитивно за постійним місцем проживання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.1.та ч.2 ст.125 КК України.

При цьому, на думку суду, визначене покарання є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею кримінальних правопорушень.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги статті 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженої, а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до роз`яснень пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, також мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст.125 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у видіштрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, обвинуваченим в той же строк, з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ