Номер провадження:1-кс/521/565/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , постанову слідчого від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002313 від 13.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження №0002313 від 13.10.2016.

З постановою про закриття кримінального провадження ні потерпілий, ні вона не згодні, вважають її передчасною та такою, що порушує вимоги чинного кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим просить скасувати постанову слідчого від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002313 від 13.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Ознайомившись зі скаргою та доданими матеріалами до скарги, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Процесуальна можливість подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Встановлений ч.1 ст.303 КПК України перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, є вичерпним.

Відповідно до ч.1 ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За змістом ч. 1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Згідно з ч.1 ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скаржник у скарзі оскаржує постанову слідчого від 06.11.2025 року, що вбачається зі змісту долученої до скарги копії зазначеної постанови. Скаржник зазначає, що про наявність зазначеної постанови про закриття кримінального провадження представник потерпілого повідомлений не був, а сам потерпілий отримав копію зазначеної постанови через 2,5 місяці, що вбачається з долученого до скарги супровідного листа слідчого СВ відділення поліції №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 15.01.2026 року.

До суду зазначена скарга надійшла 04.02.2026 року через службу кур`єрської доставки ТОВ "Двадцять п`ять годин" ().

Слідчим суддею встановлено, що скарга була відправлена 25.01.2026 року з міста Одеси та доставлена до Хаджибейського районного суду міста Одеси ТОВ "Двадцять п`ять годин" (, м.Миколаїв) 04.02.2026 року, тобто після закінчення процесуального строку оскарження та кур`єрська доставка здійснювалося протягом 11 днів.

До скарги додано накладну кур`єрської служби доставки №7496 без розрахункового документа на підтвердження надання послуг поштового зв`язку.

З копії накладної №7496 не можливо встановити необхідні реквізити, у т. ч. дату, коли поштове відправлення було передано адвокатом до ТОВ "Двадцять п`ять годин" (, м.Миколаїв). Даних про відповідальну особу, яка приймала скаргу в накладній не зазначено. Інших документів, які підтверджували б передачу захисником скарги до даної кур`єрської служби (зокрема, фіскального чеку про оплату послуг відповідним платником, інших документів за підписом конкретних відповідальних службових осіб відповідного підприємства) матеріали скарги не містять та слідчому судді не надано.

ТОВ «Двадцять п`ять годин» здійснює поштово-кур`єрську діяльність за КВЕД 53.20 «Інша поштова та кур`єрська діяльність» (основний вид діяльності), про що міститься відповідна інформація на сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, ведення якого покладено згідно з частиною шостою статті 8 Закону України «Про поштовий зв`язок» на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації, ТОВ «Двадцять п`ять годин» є повноважним оператором з надання послуг поштового зв`язку (рішення НКРЗІ від 01 грудня 2020 року №460). Згідно з цим реєстром до переліку послуг, які надаються ТОВ «Двадцять п`ять годин», належать: «приймання поштових відправлень; обробка поштових відправлень; перевезення поштових відправлень; доставка (вручення) поштових відправлень; виконання доручень користувачів щодо поштових переказів».

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, визначено порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулювання відносин між ними (далі - Правила), відповідно до пункту 58 яких під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток поштового календарного штемпеля. Дата відбитка поштового календарного штемпеля маркувальної (франкувальної) машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток поштового календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, така кореспонденція повертається відправникові для відповідного оформлення.

З наданої накладної №7496 убачається, що така не містить відбитку календарного штемпеля.

З огляду на вказане слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що до скарги не було додано належного розрахункового документу на підтвердження оплати послуги зв`язку.

Також, накладна кур`єрської служби доставки не містять ідентифікатора поштових відправлень, за допомогою використання якого було б можливо перевірити дату відправлення кореспонденції.

Серед іншого слід зазначити, що належними та допустимими доказами підтвердження дати отримання / відправлення поштового відправлення є поштовий конверт із зазначенням ідентифікатора поштових відправлень, згідно якого було б можливо перевірити дату отримання та відправлення кореспонденції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про поштовий зв`язок» в редакції, чинній на час відправлення апеляційної скарги, послуги поштового зв`язку - діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори поштового зв`язку надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства та можуть провадити іншу господарську діяльність у встановленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Правил визначено, що приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в отриманні від відправника поштового відправлення, поштового переказу для їх наступного пересилання оператором поштового зв`язку відповідно до технологічного процесу здійснення такої операції, що визначається оператором поштового зв`язку. Рекомендоване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.

Відповідно до пункту 62 Правил підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; електронні марки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом; розрахунковий документ про оплату послуги поштового зв`язку.

Відповідно до абзацу 2 пункту третього розділу І Положення у разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.

Зазначена правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду від 28.02.2025 року, справа № 522/15106/18.

За таких обставин, надані захисником документи не дають слідчому судді достатніх підстав встановити поза розумним сумнівом факт вчасного подання вказаної ним вище скарги, й подальше надходження її до суду поза межами строку на оскарження з незалежних від адвоката причин.

Відтак скаржник звернувся до слідчого судді з пропущенням строків, визначених ч.1 ст. 304 КПК України. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови слідчого скарга не містить.

Згідно з п.3 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Крім того, необхідно зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України», яке прийняте палатою ЄСПЛ, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Обмеження, які встановлені ч.2 ст.304 КПК України мають законну мету, так як розгляд скарги, яка подана після закінчення строку на оскарження не є законним, відповідно до вимог КПК України.

Щодо пропорційності між використаними засобами та досягнутими цілями, то КПК України передбачає інший порядок вирішення вказаного питання, що дає можливість досягнути необхідну ціль. Так, з ч.2 ст. 304 КПК України вбачається, що особа, яка звернулася зі скаргою після спливу строку на оскарження, може порушити питання щодо поновлення цього строку.

Відповідно до ст.304 КПК України вбачається, що строк початку бездіяльності відраховується саме з моменту її настання.

Таким чином з наданих суду скарги та її додатків, вбачається, що з моменту закриття кримінального провадження минуло більше 4 років.

Оскільки ця скарга подана після закінчення строку, передбаченого ч.1 ст.304 КПК України, а скаржник не порушує питання про поновлення цього строку, тому слідчий суддя приходить висновку, що скарга підлягає поверненню скаржникові.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 304, 307, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , постанову слідчого від 06.11.2025 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002313 від 13.10.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.191, ч.1 ст.366 КК України повернути особі, яка її подала.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її постановлення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Слідчий суддя ОСОБА_1