Дата документу 16.02.2026
Справа № 334/1144/26
Провадження № 1-кс/334/549/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/про арешт майна/

16 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 11.02.2026 року до ЄРДР за №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

13 лютого 2026 року до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СВ Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному 11.02.2026 року до ЄРДР за №0000339 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що в провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000339 від 11.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що невідома особа, маючи умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , 2001 р.н., знаходячись біля буд.11 по вул. Зестафонській у м. Запоріжжя, шляхом ривка відкрито викрав шкіряну сумку з документами та грошовими коштами у розмірі 600 грн., після чого побіг та зник у невідомому напрямку, спричинивши потерпілому матеріальний збиток. В порядку ст. 208 КПК України 12.02.2026 о 00:26 год. за підозрою за вчинення вказаного кримінального правопорушення було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 . 12 лютого 2026 року в період часу з 04:04 по 04:20, слідчим СВ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , проведено невідкладний обшук в приміщені квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в ході проведення якого виявлено та вилучено чорну чоловічу шкіряну сумку, чорний шкіряний гаманець, ключі. Згідно положень ч.7 ст. 236 ПК України, вилучені речі є тимчасово вилученим майном. Враховуючи те, що в разі несвоєчасного арешту вилученого майна, зацікавлені особи можуть знищити, зіпсувати, приховати або відчужити майно, яке має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудового розслідування № 0000339 від 11 лютого 2026 року, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, так як дані матеріальні об`єкти є предметом злочину і зберегли на собі сліди злочину, а також містять відомості, які можуть бути використані, як докази обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки необхідним є призначення судових експертиз по їх дослідженню.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися з невідомої суду причини, про дату,час та місце судового засіданні повідомлені належним чином та завчасно. 16.02.2026 року через канцелярію суду надійшла заява слідчого ОСОБА_3 про розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі та без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає ч.4 ст.107 КПК України.

Розглянувши дане клопотання, приходжу до наступного висновку.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України та подане із дотриманням строків, передбачених ч.5 ст.171 КПК України.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном та ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вилучені в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чорна чоловіча шкіряна сумка, чорний шкіряний гаманець, ключі, про арешт яких слідчим заявлено клопотання, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З матеріалів, долучених до клопотання, встановлено, що вилучене майно постановою від 12.02.2026 року визнано речовим доказом.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: чорну чоловічу шкіряну сумку, чорний шкіряний гаманець, ключі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покласти на слідчого і процесуального прокурора.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1