Справа 288/478/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000015 від 12 березня 2025 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Херсон, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з середньою освітою, працюючий на посаді двірника Попільнянського ліцею Попільнянської селищної ради Житомирської області, одружений, який на утриманні дітей це має, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указами Президента України № 133/2022 від 14 березня 2022 року, № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, № 341/2022 від 17 травня 2022 року, № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, № 757/2022 від 07 листопада 2022 року, № 58/23 від 06 лютого 2023 року, № 254/2023 від 01 травня 2023 року, № 451/2023 від 26 липня 2023 року, № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, № 49/2024 від 05 лютого 2024 року, № 271/2024 від 06 травня 2024 року, затвердженими Верховною Радою України, правовий режим воєнного стану продовжено з 14 травня 2024 року строком на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року.

Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності Указом. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указами Президента України № 342/2022 від 17 травня 2022 року, № 574/2022 від 12 серпня 2022 року, № 758/2022 від 07 листопада 2022 року, № 59/2023 від 06 лютого 2023 року, № 255/2023 від 01 травня 2023 року, № 452/2023 від 26 липня 2023 року, № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, № 49/2024 від 05 лютого 2024 року, № 272/2024 від 06 травня 2024 року, затвердженими Верховною Радою України, строк загальної мобілізації в Україні продовжено з 14 травня 2024 року, тобто до 12 серпня 2024 року.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

У відповідності до довідки військово-лікарської комісії за № 5/5138 від 01 серпня 2024 року, по результатам проведеного 01 серпня 2024 року медичного огляду, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано придатним до військової служби.

01 серпня 2024 року, ОСОБА_7 отримав бойову повістку, засвідчивши це власним підписом, згідно якої останній мав прибути 03 серпня 2024 року на 06 годину 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 .

З метою ухилення від проходження військової служби, ОСОБА_7 , діючи в порушення вимог статті 65 Конституції України, статей 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ, статей 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24 лютого 2022 року, нехтуючи конституційним обов`язком громадянина України, спрямованим, на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, за відсутності підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, 03 серпня 2024 року о 06 годині 00 хвилин не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_3 , ухилившись від призову на військову службу під час мобілізації, в особливий період.

Своїми умисними діями, які виразилися в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні подала суду клопотання, в якому просить кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності за статтею 336 КК України на підставі статті 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 станом на 23 жовтня 2025 року офіційно працевлаштований та має бронювання.

Відповідно до наданої захисником відомостей з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 перебуває на обліку та має бронювання (відстрочка) до 05.02.2026.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовільнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задовлення клопотання не заперечував.

Прокурором було надано запит №53/4-4821 вих25 від 24.10.2025 та відповідь з Житомирського РТЦК №5/7325 від 25.10.2025 року.

Відповідно до наданої прокурором довідки виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.10.2025 року, відповідно до даних Єдиного державного електронного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 , з 04 жовтня 2025 року має відстрочку від призову на військову службу по мобілізації по пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Беручи до уваги наведене, заслухавши думку інших учасників провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частини першої статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності, згідно з приписами статті 48 КК України, це право, а не обов`язок суду.

Застосування статті 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Згідно зі статтею 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які б свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Відповідно до усталеної практики, судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування статті 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

У відповідності до статті 12 КК України злочин, передбачений статтею 336 КК України є умисним нетяжким злочином.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом частини четвертої статті 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 7 Постанови №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 48 КК України можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. Для застосування статті 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню статті 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий та вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, яке відповідно до положень статті 12 КК України, є нетяжким.

Також, як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений від слідства або суду не ухилявся, визнав вину, має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Отже, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та на момент розгляду матеріалів кримінального провадження в суді, змінилася обстановка, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечною особою, так як йому вже надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 1 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з чим обстановка навколо обвинуваченого зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового злочину, що на думку суду суттєво впливає на його поведінку та свідчить, що вказана особа перестала бути суспільно небезпечною.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе на підставі статті 48 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статті 336 КК України, слід закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 284, 285, 286, 288, 371 КПК України, статтею 48 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття кримінального провадження за статтею 336 КК України - задовольнити.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого статтею 336 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки на підставі статті 48 КК України, а кримінальне провадження № 0000015 від 12 березня 2025 року відносно ОСОБА_7 за статтею 336 КК України, закрити на підставі пункту 1 частини другої статті 284 КПК України.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1