Справа № 191/18/26
Провадження № 1-кс/191/5/26
У Х В А Л А

іменем України

02 січня 2026 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні за №0000002 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене прокурором про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження на майно виявлене та вилучене 01.01.2026 під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) предмет схожий на деформований ствол із ствольною коробкою від автоматичної вогнепальної зброї із маркуванням № НОМЕР_1 6П70 5,45х39;

2) кришка ствольної коробки;

3) три предмети схожі на корпуси ручних гранат;

4) предмет схожий на детонатор МУВ-4;

5) два предмета схожі на запали типу УЗРГМ-2;

6) два предмета схожі на запали з маркуванням «26-17»;

7) предмети схожі на сигнальні ракети в кількості 5 шт.;

8) предмети схожі на патрони в кількості 190 шт.

9) одинадцять паперових пакунків всередині яких знаходяться предмети схожі на патрони в загальній кількості 330 шт.;

10)магазини від автоматичної вогнепальної зброї та пристрої для безшумної стрільби;

11) предмет схожий на пістолетну рукоятку;

12) предмет схожий на магазин від пістолета;

13) предмети схожі на патрони в кількості 16 шт.;

14) предмет схожий на пістолет;

15) сліди папілярних узорів з поверхні предмету, схожого на пістолет.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом Синельниківського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2026 від чергового ВСП до ЧЧ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення, що військовослужбовець ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , зберігає вогнепальну зброю та боєприпаси без передбаченого законом дозволу

На момент початку проведення слідчої дії існувала реальна загроза знищення або спотворення матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

30.05.2025, в період часу з 16 години 55 хвилин по 18 годин 35 хвилин, в результаті виїзду на місце події СОГ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено вказані у клопотанні предмети (зброя).

02.01.2026, вищевказані вилучені речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000002 від 01.01.2026, так як вони мають ознаки предметів протиправної діяльності та можуть бути використанні під час доказування у суді.

Допитана в якості свідка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 пояснила, що 31.12.2025 приблизно о 23 год. 00 хв. вона перебувала за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 .. У вказаний час та у вказаному місті, у них виник конфлікт, в ході якого, ОСОБА_4 дістав автоматичну зброю, яку зберігав вдома без передбаченого законом дозволу, та почав погрожувати нею. Про вказаний факт, ОСОБА_5 повідомила на лінію 102.

У клопотанні слідчий зазначає, що вказані предмети та речі мають важливе значення для кримінального провадження, адже містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому згідно з ч.1 ст.98 КПК України, вони мають ознаки речового доказу у кримінальному провадженні.

Зазначає, що виявлені та вилучені предмети, зазначені у протоколі обшуку від 01.01.2026, які відповідають ознакам речового доказу, підлягають арешту з метою збереження речових доказів, які зберегли сліди вчинення кримінального правопорушення, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення винних осіб та притягнення до кримінальної відповідальності.

Посилається на низку правових норм, зокрема, згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ може зберігатися у сторони кримінального провадження, якщо він добровільно наданий, або на підставі судового рішення. Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України, речі, вилучені в ході проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном. Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до п.1 ч. 2 та абз.1 ч.3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судове засідання слідчий і володілець речей ОСОБА_4 не з`явилися, про дату і час судового засідання повідомлені належним чином. Слідчий ОСОБА_3 надав суду письмову заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання просить задовольнити. ОСОБА_4 заяв і клопотань не подавав, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України неявка цих осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши письмові матеріали клопотання, дійшов наступного.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України.

В розумінні положень ст. 131, ч. 2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Пунктом 2 ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

31 ) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ст. 167 КПК України)..

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представник (ч. 3 ст. 168 КПК України).

Слідчий суддя встановив, що 01.01.2026 від чергового ВСП до ЧЧ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, надійшло повідомлення, що військовослужбовець ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , зберігає вогнепальну зброю та боєприпаси без передбаченого законом дозволу, що підтверджується рапортом працівника поліції та зафіксованим викликом на службу 102.

В матеріалах клопотання міститься витяг з ЄРДР від 01.01.2026 року про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, попередня правова кваліфікація за ч. 1 ст. 263 КК України.

01.01.2026, в період часу з 16 години 55 хвилин по 18 годин 35 хвилин, в результаті виїзду на місце події СОГ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом обшуку від 01.01.2026 року. В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено зазначену у клопотанні зброю.

В якості свідка 01.01.2025 року допитана дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка показала, що між нею та чоловіком виник конфлікт, в ході якого чоловік почав погрожувати їй зброєю.

Постановою слідчого від 01.01.2025 року вилучена зброя визнана речовими доказами та передана на зберігання службовій особі, відповідальній за зберігання речових доказів в умовах Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвалою слідчого судді від 02.01. 2026 року наданий слідчому СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області капітану поліції ОСОБА_3 дозвіл на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , який проведено 01.01.2026 з метою відшукання та вилучення речей, які здобуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та які містять сліди кримінального правопорушення (вказаної зброї).

Необхідність арешту майна обґрунтована тим, що дані предмети є речовими доказами у розумінні ст. 98 КПК України, є безпосереднім об`єктом (предметом) злочину.

Оцінивши досліджені докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані речі мають ознаки речових доказів у кримінальному провадженні, так як могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та є першоджерелом, що потребує відповідних судових експертних досліджень, у тому числі для доведеності причетності ОСОБА_8 , до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Отже, клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим, у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Визначаючи спосіб арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що оскільки арешт накладається з метою збереження речових доказів, то визначений слідчим спосіб арешту майна, а саме, позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження майном є обґрунтованим.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 98, 170, 171-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровської області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони володіння, користування та розпорядження на майно, виявлене та вилучене 01.01.2026 під час проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) предмет схожий на деформований ствол із ствольною коробкою від автоматичної вогнепальної зброї із маркуванням № НОМЕР_1 6П70 5,45х39;

2) кришка ствольної коробки;

3) три предмети схожі на корпуси ручних гранат;

4) предмет схожий на детонатор МУВ-4;

5) два предмета схожі на запали типу УЗРГМ-2;

6) два предмета схожі на запали з маркуванням «26-17»;

7) предмети схожі на сигнальні ракети в кількості 5 шт.;

8) предмети схожі на патрони в кількості 190 шт.

9) одинадцять паперових пакунків всередині яких знаходяться предмети схожі на патрони в загальній кількості 330 шт.;

10)магазини від автоматичної вогнепальної зброї та пристрої для безшумної стрільби;

11) предмет схожий на пістолетну рукоятку;

12) предмет схожий на магазин від пістолета;

13) предмети схожі на патрони в кількості 16 шт.;

14) предмет схожий на пістолет;

15) сліди папілярних узорів з поверхні предмету, схожого на пістолет.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1