Справа № 191/4558/24
Провадження № 1-кп/191/391/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000736 від 21.08.2024 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грабунь, Рокитнівського р-ну Рівненської області, громадянин України, білорус, має середню освіту, не працює, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до п.п. З, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про домашнє насильство», діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічним насильством - є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку, з якою він разом мешкав в одному будинку за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_5 , бажаючи їх настання, систематично вчиняв відносно останньої психологічне домашнє насильство, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричиняло емоційну невпевненість, підвищену тривожність, відчуття нездатності захистити себе та психологічні страждання.

Так, 05 жовтня 2023 року приблизно о 16 год 00 хв (більш точний час не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї

співмешканки ОСОБА_5 , яка є особою похилого віку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_4 ображав ОСОБА_5 нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

За вищевказаним фактом ОСОБА_4 постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.12.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою спільно проживав однією сім`єю та перебував у сімейних відносинах, 10 жовтня 2023 року приблизно о 17 год 00 хв (більш точний час не встановлено), знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що останній ображав потерпілу нецензурною лайкою, погрожував, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 .

За вищевказаним фактом ОСОБА_4 постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 спільно проживав однією сім`єю та перебував у сімейних відносинах, 20 жовтня 2023 року приблизно о 19 год 00 хв (більш точний час не встановлено), знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що останній ображав потерпілу нецензурною лайкою, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 ..

За вищевказаними фактами ОСОБА_4 постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.12.2023 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, після вжиття вказаних заходів реагування щодо недопущення вчинення домашнього насильства, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій раніше виниклий прямий єдиний злочинний умисел, направлений на вчинення психологічного домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , з якою він спільно проживав однією сім`єю та перебував у сімейних відносинах, 19 серпня 2024 року приблизно о 20 годині 00 хвилин (більш точний час не встановлено), знаходячись за місцем проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді психологічних страждань ОСОБА_5 та бажаючи їх настання, вчинив відносно останньої факт психологічного домашнього насильства, який виразився у тому, що ОСОБА_4 на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, в черговий раз, вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , в ході якої спілкувався з останньою на підвищеному тоні, виражався в адресу потерпілої нецензурною лайкою та погрожував їй фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_4 у потерпілої ОСОБА_5 наявні зміни в емоційному стані та специфіка індивідуально- психологічних проявів - високий рівень психічного дистресу, ПТСР, прояви вираженої реакції на травмівну подію з симптомами уникнення, вторгнення та фізіологічної збудливості, порушення життєдіяльності, соматизація, тривожність, підвищена ворожість, депресивна симптоматика.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, обіцяв виправитися. Також пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. З потерпілою ОСОБА_5 проживає як чоловік та дружина останніх 10 років. Визнає, що під час цих конфліктів були погрози з його сторони відносно потерпілої. Дані конфлікти вчинені за його ініціативою. Сплатив всі штрафи, що були на нього накладені судом. На даний час між ними нормальні добрі відносини, конфліктів з потерпілою не допускає.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , скориставшись своїм правом згідно ст. 63 Конституції України, відмовилася від дачі показань. Лише пояснила, що повністю підтверджує пояснення обвинуваченого, на даний час між ними гарні відносини, просила суд не карати його суворо. Жодних претензій до нього не має.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Суд, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_4 в сукупності з відомостями про предмет кримінального правопорушення і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина ОСОБА_4 в скоєнні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

В якості пом`якшуючих покарання обставин у відповідності до ст. 66 КК України суд враховує щире каяття, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину те не намагався уникнути кримінальної відповідальності.

До обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд також враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше згідно ст. 89 КК України не судимого, за місцем проживання характеризується негативно, вину визнав повністю, від потерпілої до нього претензій морального характеру не має, оскільки між ними налагодилися відносини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, повне визнання ним своєї вини, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність з його боку будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, думку потерпілої, зважив на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без ізоляції від суспільства, а покарання повинно бути обране необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів в межах санкції інкримінованої статті КК України у виді громадських робіт. З огляду на обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення та в інтересах потерпілої ОСОБА_5 суд вважає доцільним застосувати до обвинуваченого п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, а саме, обмежувальний захід, відповідно до якого покласти на нього обов`язок пройти програму для кривдників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 , як до особи, яка вчинила домашнє насильство, один обмежувальний захід, відповідно до якого на ОСОБА_4 покласти обов`язок пройти програму для кривдників.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1