КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/8082/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року про відмову у арешті майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 07.01.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.2 ст.28 ч.1 ст. 111-2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержання законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання повністю і накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на майно ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» (), а саме майновий комплекс консервного заводу, загальною площею 5249,69 кв.м., розташований за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Яськи (село Яськи), вулиця Центральна (вулиця Центральна; вулиця Леніна), будинок 232 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 210).

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що підозрюваний ОСОБА_7 має право спільної сумісної власності на майно, яке зареєстроване за ОСОБА_8 , яке може підлягати конфіскації, зокрема на корпоративні права на ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ».

Апелянт наголошує на тому, що накладення арешту на комплекс консервного заводу є необхідним для збереження вартості корпоративних прав ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» з метою їх подальшої конфіскації.

Власник майна у судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про поважні причини свого неприбуття не повідомив та клопотань про відкладення судового засідання не подавав.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності осіб, які без поважних причин не прибули у судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, слідчими Головного слідчого управління СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000010 від 07.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво) з метою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дружині підозрюваного ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 належить частка 100% статутного капіталу ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» () у розмірі 100 000 грн.

Факт реєстрації шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується актовим записом про шлюб № 1057 від 09.11.2003, складеного відділом реєстрації шлюб та народжень Луганського міського управління юстиції, та актовиими запис про народження № 755 від 07.07.2009, ПІБ дитини: ОСОБА_10 та № 511 від 01.07.2004, ПІБ дитини: ОСОБА_11 .

ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» () створено відповідно до Протоколу № 1 установчих зборів засновників ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» від 23.03.2023 із формуванням статутного капіталу Товариства у розмірі 100 000 гривень за рахунок внесення засновниками: ОСОБА_8 у сумі 50 000 гривень та ТОВ «Золотий Горіх+» () - об`єкту нерухомого майна - майнового комплексу консервного заводу, розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Яськи (село Яськи), вулиця Центральна (вулиця Центральна; вулиця Леніна), будинок 232, вартість якого оцінена засновниками у сумі 50 000 гривень.

При цьому, власником частки у розмірі 90% статутного капіталу ТОВ «Золотий Горіх+» () є підозрюваний ОСОБА_7 .

Частка 100% статутного капіталу ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» зареєстрована за ОСОБА_8 набута під час шлюбу з підозрюваним ОСОБА_7 та належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» () є власником майнового комплексу консервного заводу, загальною площею 5249,69 кв.м розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Яськи (село Яськи), вулиця Центральна (вулиця Центральна; вулиця Леніна), будинок 232.

23.09.2025 прокурор третього відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержання законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав до суду клопотання про арешт майна.

У клопотанні прокурор зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 має право спільної сумісної власності на майно, яке зареєстроване за ОСОБА_8 , яка може підлягати конфіскації, зокрема на корпоративні права на ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» ().

29.09.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у задоволенні клопотання - відмовлено.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна не в повній мірі дотримано вимоги вищевказаних норм.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України.

На переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність стороною обвинувачення наявності підстав для накладення арешту на комплекс консервного заводу, розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Яськи (село Яськи), вулиця Центральна (вулиця Центральна; вулиця Леніна), будинок 232, який належить ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» () з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваного як виду покарання відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що майновий комплекс консервного заводу, загальною площею 5249,69 кв.м розташованого за адресою: Одеська обл., Біляївський р., с. Яськи (село Яськи), вулиця Центральна (вулиця Центральна; вулиця Леніна), будинок 232, належить на праві власності ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» (100% статутного капіталу ТОВ «ЯСЬКИ-ІНВЕСТ» зареєстровано за ОСОБА_8 ).

Так, наявні матеріали провадження не містять відомостей на обґрунтування наявності підстав вважати, що власник майна, на яке у своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт - ОСОБА_8 є особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, не надано стороною обвинувачення даних про направлення обвинувального акту до суду щодо власника майна, так само відсутнє рішення суду, за яким спірне майно підлягає конфіскації.

Таким чином, арешт на вказане у клопотанні майно не може бути накладений за обставин, викладених в клопотанні прокурора про арешт майна та з метою, яка передбачена п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а тому, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у його задоволенні, позаяк клопотання прокурора не обґрунтоване належним чином, в клопотанні та додатках до нього не наведено правових підстав для накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Жодних відомостей на спростування встановлених слідчим судом обставин апеляційна скарга прокурора не містять, а відтак апеляційна скарга є необґрунтованою та містить доводи, які є недоведеними та не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Інші викладені в апеляційній скарзі прокурора доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією судів не встановлено порушень слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України, які б слугували підставою для її скасування. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України, та містить у собі підстави та мотиви прийнятого рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 вересня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_12

Судді:

ОСОБА_13 ___________