Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8/26
Номер провадження 1-кс/711/25/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цвіткове, Городищенського району, Черкаської області, українця за національністю, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, працюючого помічником машиніста електровоза ВП «Локомотивне депо ім. Т.Шевченка», інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.11.2025 року, близько 17 год. 25 хв., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Skoda Octavia Combi,реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись по вул. Незалежності, від автостанції у напрямку до центру м. Сміла, біля будинку 85, в порушення вимог п. 2.3б) 2.9а) 12.1,12.2,12.3 Правил дорожнього руху України, не обрав безпечної швидкості, не врахував дорожню обстановку у темну пору доби, не вжив всіх заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вул. Незалежності, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_7 загинув на місці події.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події від 08.11.2025, під час якого встановлено дорожню обстановку на місці пригоди;

- даними протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 від 08.11.2025;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , від 08.11.2025;

- висновком судово-медичної (токсикологічної) експертизи №05-3-08/2504;

- висновком судово-трасологічої експертизи №СЕ-19/124-25/16423-ТР від 20.11.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 19.11.2025;

Слідчий та прокурор вказують, що внаслідок складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування у двомісячний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки транспортно-трасологічної експертизи, експертиз технічного стану транспортного засобу, судово-медичної експертизи, а також провести слідчі експерименти за участю свідка ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_5 по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних, призначити судову авто-технічну експертизу, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії в яких виникне необхідність та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність проведення експертиз, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення. Крім того, проведення слідчих експериментів по обставинам дорожньо-транспортної пригоди потребує врахування висновків за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи та судово-медичної експертизи, що на даний час перебувають на виконанні.

Слідчий та прокурор зазначають, що підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, зокрема санкція тяжкого злочину, передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України;

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, так як свідок ОСОБА_9 , являється близьким товаришем ОСОБА_5 ;

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель особи.

Так ОСОБА_5 , нехтуючи Правилами дорожнього руху України та наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, в стані алкогольного сп`яніння, вчинив тяжкий злочин, а саме дорожньо-транспортну пригоду, що призвела до непоправних наслідків у вигляді смерті особи.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється, або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він може безпосередньо, або через родичів впливати на дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

Слідчий та прокурор зауважують, що при продовженні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу необхідно врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

-вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення;

-кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється останній являється тяжким, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до10 років;

-підозрюваний являється особою, стосовно якої в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, а тому застосування відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Також слідчий та прокурор посилаються на положення ч.4 ст.183 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали в повному обсязі та просили продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.02.2026, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , позицію підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України.

09.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.11.2025 (справа №711/10586/25, провадження №1-кс/711/2606/25) відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06.01.2026 включно.

Внаслідок складності кримінального провадження, завершити досудове розслідування у двомісячний строк не виявилося за можливе у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки транспортно-трасологічної експертизи, експертиз технічного стану транспортного засобу, судово-медичної експертизи, а також провести слідчі експерименти за участю свідка ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_5 по обставинам дорожньо-транспортної пригоди, з урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних, призначити судову авто-технічну експертизу, виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії в яких виникне необхідність та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність проведення експертиз, а також неможливість призначення одних експертиз, без отримання висновків інших, що зумовлено методикою і певною послідовністю їх проведення. Крім того, проведення слідчих експериментів по обставинам дорожньо-транспортної пригоди потребує врахування висновків за результатами проведення транспортно-трасологічної експертизи та судово-медичної експертизи, що на даний час перебувають на виконанні.

Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо з об`єктивних причин, завершення досудового розслідування неможливо, оскільки згідно з ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 30.12.2025 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжено до 09.02.2026.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.ч. 1, 3 ст.197 КПК України).

Згідно положень ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, існує, однак слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а перевірка всіх обставин є предметом та завданням подальшого досудового розслідування.

Сукупність наданих доказів дають достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286-1 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для застосування/продовження запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для застосування підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення Європейського суду з прав людини від 26.02.2015 «Баришевський проти України», 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України», 25.03.1999 «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Разом з цим, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»)

В п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року констатовано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Разом з цим, в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» зазначено, що національні судові органи повинні брати до уваги всі обставини, які мають значення для з`ясування, чи наявний суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинності, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Тобто рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінивши матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження №0000733 є необхідність у продовженні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, у даному кримінальному провадженні, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні,перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що наявність обгрунтованої підозри, існуючі ризики у даному кримінальному провадженні, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного, в сукупності надають достатні підстави для продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Будь-яких даних, що за станом здоров`я чи з інших причин підозрюваний ОСОБА_5 не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятора сторонами не надано, а слідчим суддею не встановлено.

Разом з цим, з урахуванням положень п.2 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає не визначати підозрюваному ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Підстав для зміни запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 на більш м`який у вигляді домашнього арешту, на даний час слідчим суддею не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.02.2026 року, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 09.01.2026 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1