Справа № 149/2052/25
Провадження №1-кп/149/138/25
Номер рядка звіту 93
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

19.12.2025 Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000220 від 19.04.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Хмільник, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, учасника бойових дій, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 достовірно знаючи, що на території держави Україна відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено , востаннє Указом Президента України №26/2025 від 08.02.2025 строком на 90 діб, 19.04.2025 приблизно о 15:00, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебував поблизу продуктового магазину «Фенікс», який розташований за адресою: вул. 1-го Травня, 17 , м. Хмільник, Вінницька область, де на клумбі біля тротуару побачив спортивну сумку чорного кольору із логотипом «NIKE», яка належить ОСОБА_6 . Усвідомлюючи, що у сумці можуть бути матеріальні цінності, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходилось в сумці. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підняв сумку чорного кольору із логотипом «NIKE» , відкрив її та перевіривши вміст вказаної сумки, виявив мобільний телефон марки «SAMSUNG» «Galaxy S24 Ultra» модель SM-S928B/DBS, ІМЕІ НОМЕР_1 та банківську картку АТ «Універсал Банк»№ НОМЕР_2 .

Після чого, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони невідомі оточуючим, таємно, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливою метою викрав мобільний телефон «SAMSUNG» «Galaxy S24 Ultra» модель SM-S928B/DBS, ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 23842 гривні та з місця скоєння правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті противоправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдана матеріальна шкода на суму 23842 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, 19.04.2025 приблизно о 15:00, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував поблизу продуктового магазину «Фенікс», який розташовано за адресою: вул. 1-го Травня, 17, м. Хмільник, Вінницька область, де на клумбі біля тротуару побачив спортивну сумку чорного кольору із логотипом «NIKE», яка належить ОСОБА_6 . Усвідомлюючи, що у сумці можуть бути матеріальні цінності, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Після чого, ОСОБА_4 підняв сумку чорного кольору із логотипом «NIKE» відкрив її, та перевіривши вміст вказаної сумки, виявив банківську картку АТ «Універсал Банк»№ НОМЕР_2 .

Розуміючи те, що на рахунку вказаної вище банківської картки можуть бути грошові кошти, а безконтактна технологія проведення платежів дасть можливість здійснювати розрахунок вказаними банківськими картками без введення PIN-коду, у ОСОБА_4 виник умисел на привласнення офіційного документу, а саме, банківської картки АТ «Універсал Банк»№ НОМЕР_2 , належної ОСОБА_6 з корисливих мотивів спрямованих на подальше таємне викрадення з банківського рахунку грошових коштів

Так, ОСОБА_4 реалізуючи свій умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого ним майна, усвідомлюючи те, що знайдена ним банківська картка належить іншій особі, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на приховування офіційного документа, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме для заволодіння грошовими коштами, привласнив вищевказану картку, яка відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію», пунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», примітки до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, яка підтверджує та посвідчує певні факти, які здатні спричинити наслідки правового характеру, та видана повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити, позбавивши таким чином власника картки можливості використовувати зазначену картку за призначенням, тобто умисно привласнив вказаний офіційний документ.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

30.06.2025 між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468-470,472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи про її відповідність вимогам КПК України та КК України, просить призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопочуть про затвердження укладеної угоди про визнання винуватості від 30.06.2025. При цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів за викладених вище обставин і кваліфікації, а також ствердив про розуміння ним права на справедливий судовий розгляд, наслідків укладення та затвердження цієї угоди, характеру обвинувачення, виду й розміру покарання, запевнивши про добровільність укладення угоди.

Потерпіла ОСОБА_6 подала заяву у якій надала згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути укладені такі види угод: 1) угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим; 2) угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями частини 2 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно частини 5 статті 469 КПК України укладання угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до положень статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, а за ч. 1 ст. 357 КК України - кримінальним проступком.

Угода про визнання винуватості від 30.06.2025 за своїм змістом та порядком укладання відповідає вимогам статей 468-470, 472 КПК України, положенням ч. 4 ст. 185 КК України та ч.1 ст. 357 КК України, щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 в порядку передбаченому ч. 4 ст. 469 КПК України, надала письмову згоду прокурору у вказаному кримінальному провадженні на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Дослідивши матеріали кримінального провадження в частині достатній для розгляду питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався у тому, що укладання угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, обвинуваченому роз`яснені положення частини 5, 6 та 7 статті 474 КПК України , які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладання та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених частиною п`ятою статті 474 КПК України, обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Оскільки умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, з урахуванням особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку психіатра не перебуває, перебуває під медичним спостереженням у лікаря нарколога, в силу ст. 89 КК України не судимий, тому угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди у судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального та кримінального законів, врахувавши заслухані доводи сторін угоди, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про ухвалення обвинувального вироку та затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання по речовим доказам слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 374, 468-472 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.06.2025, укладену між прокурором Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді 5 (п"яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку 1 рік 6 місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

Строк відбуття покарання рахувати з дня проголошення вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.04.2025 скасувати.

Речові докази: коробку чорного кольору до мобільного телефону «Samsung» із присвоєним йому IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_3 повернути потерпілій ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «SAMSUNG» «Galaxy S24 Ultra» модель SM-S928B/DBS сірого кольору, прозорий чохол під яким виявлено банківську картку "MONOBANK" № № НОМЕР_2 ., спортивну сумку чорного кольору із логотипом «NIKE» залишити потерпілій- ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1696,32 грн.

Роз`яснити сторонам, що, відповідно до ч. 1 ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано. На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8