Провадження № 1-кс/344/8882/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

Старший слідчий ОСОБА_6 за погодженням прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів підозрюваному ОСОБА_4 без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.08.2025, у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння шляхом вимагання у ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 33 084 560 гривень та є особливо великим розміром), як повернення неіснуючого боргу.

Для досягнення своєї мети ОСОБА_8 залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , спільно з якими розробили та узгодили план вчинення кримінального правопорушення, розподілили ролі та обов`язки між собою щодо вчинення вимагання у ОСОБА_9 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США.

Діючи відповідно до раніше розробленого плану по заволодінню чужим майном потерпілого ОСОБА_9 шляхом вимагання, ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_13 на виконання вказівки ОСОБА_17 , діючи відповідно до відведеної їм ролі та попередньо узгоджених домовленостей між ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, 20.08.2025 біля 13.50 год., прибули до будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілися з останнім та, погрожуючи застосуванням насильства, в тому числі заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, знищенням його майна, вимагали у нього передати їм грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США та визначили дату передачі коштів на 25.08.2025року.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_10 та відповідно до угодженого злочинного плану, за пособництва ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 25.08.2025, приблизно о 08.30 год., діючи за попередньою змовою, повторно прибули по місцю проживання ОСОБА_9 де, погрожуючи застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, повторно пред`явили вимогу передати їм 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США. При цьому, з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 в присутності інших учасників злочинних дій наніс ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_16 заподіяв не менше двох ударів сокирою по його ногах, спричинивши фізичну біль потерпілому, після чого змусили дружину ОСОБА_9 ОСОБА_18 , написати по їхній вказівці на ім`я ОСОБА_8 розписку про отримання в борг грошових коштів в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 406 710 гривень та є особливо великим розміром), та зобов`язали потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 в строк до 04.09.2025 зібрати вказану суму коштів та передати їм.

Продовжуючи свої злочинні дії по незаконному заволодінню чужим майном шляхом вимагання, ОСОБА_10 , напередодні визначеної дати передачі потерпілими коштів, 03.09.2025, прибув в м. Коломия, де зустрівся з ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та, залучивши за допомогою мобільних телефонів в режимі аудіо та відеоконфенцзв`язку інших співучасників злочину, обговорили та узгодили подальший план отримання 04.09.2025 від потерпілих зазначеної суми вимоги, розподіливши ролі кожного учасника злочинної групи.

На виконання визначеного плану та попередньо узгоджених дій ОСОБА_15 , залучивши в ролі кур`єра ОСОБА_19 , який не був обізнаний із злочинним планом групи осіб по вимаганню коштів, 04.09.2025 прибули в м. Яремче, де на виконання вказівки ОСОБА_15 , приблизно о 15.40 год. ОСОБА_19 прибув до домогосподарства ОСОБА_18 по АДРЕСА_2 , де остання на виконання попередньо пред`явленої вимоги передала грошові кошти в сумі 301 300 (триста одну тисячу триста) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 464 781 грн).

ОСОБА_4 06.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09.09.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025.

29.10.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжено строк досудового розслідування до 6-ти місяців, тобто до 04.03.2026.

30.10. 2025 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_4 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 27.12.2025.

Обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , протоколами впізнання свідків та потерпілих, протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

Строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 27.12.2025, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк не видається за можливе, оскільки необхідно провести наступні слідчі, процесуальні дії: розсекретити матеріали проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та документи стосовно їх належності й допустимості; отримати висновки судово-лінгвістичних семантико-текстуальних експертиз час проведення яких, у зв`язку з великим завантаженням експертних установ та специфікою їх проведення, складає близько 4 місяців; отримати висновки 12 фоноскопічних експертиз, проведення яких було призначено по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і ті ж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає не менше 2 місяців; молекулярно-генетичних, почеркознавчих, судово-медичних та балістиних експертиз; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема до інформації, яка міститься в операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », проаналізувати отриману інформацію про телефонні з`єднання; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до інформації з банківських установ про рух коштів між рахунками підозрюваних та потерпілих та проаналізувати отриману інформацію, дослідити епізод вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_20 , в якому необхідно провести допити свідків, потерпілих, отримати згідно вимог КПК України інформацію у операторів мобільного зв`язку та банківських установах, провести впізнання, провести інші слідчі та процесуальні дії, направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння вказаного злочину та з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та інших осіб, із врахуванням здобутих доказів оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати до них доступ, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Обставини, що перешкоджали здійсненню вищезазначених процесуальних дій раніше, це значна кількість попередньо проведених першочергових невідкладних слідчих та процесуальних дій, заходів забезпечення кримінального провадження, спрямованих на отримання доказів злочинної діяльності, їх аналізі та оцінці.

Зокрема, упродовж 30.10.2025-16.12.2025 проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема 05.12.2025 отримано висновок судово-лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи, яка виконувалася КНІСЕ та за результатами якої, у зв`язку з отриманням об`єктів дослідження призначено 12 фоноскопічних експертиз протоколів НСРД щодо ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 , крім того з метою отримання зразків для порівняння по даних експертизах отримано ухвали на тимчасовий доступ до речей та документів на підставі яких отримано копії аудіо записів до протоколів судових засідань за участю усіх підозрюваних; також отримано 9 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка містить у операторів мобільного зв`язку, які скеровано виконавцям; отримано 10 ухвал про тимчасовий доступ до інформації, яка міститься у банках « ІНФОРМАЦІЯ_6 », « ІНФОРМАЦІЯ_7 », « ІНФОРМАЦІЯ_8 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 ». « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 », « ІНФОРМАЦІЯ_12 », « ІНФОРМАЦІЯ_13 » про грошові перекази та надходження між підозрюваними та потерпілими; додатково допитано потерпілих

ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , а також допитано потерпілого ОСОБА_20 , допитано понад 20 свідків, з окремими з них проведено також впізнання по фотографіях в ході чого вони упізнали 4 осіб, які можуть бути причетні до скоєння злочину; проведено по квартирний обхід та допитано осіб, які проживають за адресою АДРЕСА_3 ; отримано ухвалу суду та проведено 2 тимчасові доступ до нотаріальної справи у нотаріуса та у реєстраційній службі ІНФОРМАЦІЯ_14 в ході чого отримано документи про встановлення права власності та продажу квартири за адресою АДРЕСА_3 ; проведено на підставі ухвали слідчого судді 17 обшуків, в ході яких вилучено документи про реєстрацію та продаж квартири за адресою АДРЕСА_3 , мобільні телефони осіб, які спілкувалися з підозрюваними в ході вчинення останніми злочинів та предмети схожі на вогнепальну зброю та боєприпаси; проведено огляди вилучених під час проведених обшуків речей, зокрема мобільних телефонів, банківських карт та рукописних записів; призначено судово-медичну експертизу потерпілому ОСОБА_9 ; призначено балістичні експертизи вилучених зброї та боєприпасів; допитано підозрюваних ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та з метою перевірки їх показів скеровано доручення оперативному підрозділу для встановлення вказаних в допитах осіб та отримання відповідних документів; призначено почеркознавчі експертизи по розписках написаних від імені ОСОБА_18 та ОСОБА_8 , які 04.09.2025 вилучені в ході проведення огляду в АДРЕСА_2 , з метою проведення даної експертизи у вказаних осіб отримані необхідні для проведення дослідження зразки почерку та підписів.

Крім того, 07.11.2025 прокуратурою Львівської області визначено підслідність за СУ ГУНП в Івано-Франківській області у кримінальному провадженні № 00001217 від 06.11.2025 за фактом вчинення злочину передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України за фактом вимагання грошових коштів у ОСОБА_20 , яке об`єднано з кримінальним провадженням № 0000113 від 03.02.2025.

Сторона обвинувачення вважає, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки злочини у вчиненні яких він підозрюється у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, максимальне покарання згідно санкції статті дванадцять років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Зазначені слідчі та процесуальні дії матимуть суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх фактичних обставин для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, правильної кваліфікації дій підозрюваних та закінчення розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , спливає 27.12.2025, однак завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, значної кількості підозрюваних у вчиненні даних злочинів, необхідності здійснення великого обсягу слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, у зв`язку з чим, виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним множинності злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки на даний час, не встановлено усіх осіб причетних до вчинення за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими співучасниками кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна, на яких та на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду. Також, перебуваючи на волі, з метою ухилитися від кримінальної відповідальності за вчинені злочини, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нових корисливих особливо тяжких злочинів, офіційно не працює, джерело його існування не відоме, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти корисливі злочини та злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Вказані ризики існують та не зменшились, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, дають підстави вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав з мотивів та підстав, що викладені письмово.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через безпідставність та однотипність з попередніми клопотаннями. Заявив клопотання про взяття ним підозрюваного на поруки. Також подав письмове заперечення відносно клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу. Вказав, що до підозрюваного може бути застосовано інший запобіжний захід, чи визначено заставу, зважаючи на особу підозрюваного, його незадовільний стан здоров`я, міцні соціальні зв`язки, наявність батьків пенсійного віку; того, що він здійснює догляд за батьком і на його утриманні є малолітній син.

Ризики зазначені у клопотанні є формальними і жодним чином не підтвердженні.

Разом з тим, підозра жодними чином не є обґрунтованою, органом досудового розслідування не зібрано жодних доказів, які б свідчили про причетність його підзахисного до інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення. З часу затримання, з ОСОБА_4 не проведено жодних слідчих дій ( зокрема допиту), які б виправдовували його подальше утримання.

Також, між ОСОБА_27 ( іншим підозрюваним) та ОСОБА_28 ( потерпілим) існують цивільні правовідносини, про що свідчить вимога, яка надіслана останньому про повернення боргу, а не кваліфіковане стороною обвинувачення вимагання.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника. Додав, що має орендоване житло у місті Івано-Франківську. У нього також є міцні соціальні зв`язки, батьки похилого віку та син, і за ними потрібно здійснювати догляд. Від слідства не має наміру переховуватись.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад пять років.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч.2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

Ст. 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

06.09.2025 ОСОБА_4 затримано у с. Внучкове Хустського району Закарпатської області.

06.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває у їхньому віддані ( вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

09.09.2025 ухвалою слідчого до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

29.10.2025 - ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 04.03.2026.

30.10.2025 - ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 до 27.12.2025 включно, без визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно із ч. 1ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; оцінити дані, що характеризують особи обвинуваченого та визначені у п. 1- п. 11 ч. 1 вказаної статті.

Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема : протоколами про хід проведення негласної слідчої ( розшукової) дії- аудіо відео контроль особи, відносно ОСОБА_13 від 04.09.2025, 10.09.2025, 27.09.2025; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , протоколами для впізнання за фотознімками осіб; медичною довідкою КНП « ІНФОРМАЦІЯ_15 » травмпункт №6828 від 11.09.2025 щодо ОСОБА_29 .

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначених в підозрі, на даний час, у своїй сукупності є вагомими та здатні переконати неупередженого спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 189 КК України.

При цьому, слідчий суддя не надає оцінку кримінально-правової кваліфікації дій підозрюваного та вирішення питання доведеності вини, оскільки дослідження зібраних доказів, здійснюватиметься під час судового розгляду - у судовому засіданні, а їх оцінка - в нарадчій кімнаті.

У той же час, 27.12.2025 закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Однак стороною кримінального провадження з боку обвинувачення доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з чим 29 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч.5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, до 6-ти місяців, тобто до 04 березня 2026 року.

Разом з тим, з точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків.

Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Стосовно обґрунтованості ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, то слід зазначити, що такі, які встановленні ухвалою слідчого судді від 05.09.2025 у справі №344/15835/25 та ухвалою слідчого судді від 30.10.2025 у справі №344/19291/25 не зменшились.

Варто зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Також відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками можливого вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначені доводи сторони захисту не дають достатніх підстав слідчому судді вважати доведеним відсутність встановлених ризиків, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного з огляду на конкретні обставини справи.

При цьому, слідчий суддя враховує особу підозрюваного, який має вищу освіту, має посвідчення волонтера; нагороджений грамотами із змагань по боксу; незадовільний стан здоров`я, що підтверджений випискою із медичної картки станом на 07.03.2025. Відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, при цьому зазнавався кримінальному переслідуванню за ч. 3 ст. 289 КК України, кримінальне провадження було закрито у зв`язку із закінченням строків давності. Разом з тим, є батьком малолітньої дитини; має батьків пенсійного віку, зокрема його батько має другу групу інвалідності. ОСОБА_4 має відстрочку від призову на військову службу у зв`язку з доглядом за батьками ( довідка ТЦК та СП від 15.08.2025 №8199 ).

При вирішенні клопотання, слідчим суддею враховується характеризуючи дані підозрюваного, тяжкість злочину, який йому інкримінується та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, і саме наведені вище обставини у їх сукупності, підтверджують існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та дають можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити уникненню цих ризиків та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.

Щодо наявності у підозрюваного захворювань, які би унеможливлювали обстеження та лікування підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_16 » чи за необхідності направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, та його подальше утримання під вартою.

Питання надання медичної допомоги в місцях попереднього ув`язнення регулюються, зокрема, Законом України «Про попереднє ув`язнення» та ІНФОРМАЦІЯ_17 із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджений спільним наказом ІНФОРМАЦІЯ_18 та ІНФОРМАЦІЯ_19 №239/5/104 від 10.02.2012.

У той же час інші доводи сторони захисту не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків. Міцність соціальних зв`язків підозрюваного не є безумовною підставою для відмови в задоволенні поданого клопотання та застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У рішенні «Марченко проти України» Європейського суду суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, враховуючи конкретні обставини та інкриміновану ОСОБА_4 участь у кримінальному правопорушенні, наслідки даного правопорушення, його характер, неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання тим ризикам, існування яких доведено в судовому засіданні.

З цих же підстав не підлягає до задоволення клопотання сторони захисту адвоката ОСОБА_5 про взяття підозрюваного ОСОБА_4 на поруки.

Крім того, вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, а також керується ч.4 ст. 183 КПК України, у відповідності до якої при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування і приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Отже, враховуючи вищенаведене, відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 27.12.2025, вважає, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 20.02.2026, включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 лютого 2026 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_16 ».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали 24 грудня 2025 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1