Справа №443/282/25
Провадження №1-кп/443/68/25
УХВАЛА

іменем України

12 листопада 2025 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000158 від 19.02.2025, стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ходорів Жидачівського району Львівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 23.01.2025 він пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою АДРЕСА_2 , за результатами проведення якої, його визнано придатним до військової служби, про що комісією складено довідку військово-лікарської комісії № 262/19 від 23.01.2025.

23.01.2025 о 18 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що за адресою АДРЕСА_1 отримав повістку про виклик на 27.01.2025 о 17 год 00 хв до вказаного відділу з метою відправлення для проходження військової служби, в якій він відмовився від підпису, про що працівниками центру комплектування було складено відповідний акт.

Проте, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним та придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, не маючи правових підстав на відстрочку від призову відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, без поважних причин, умисно не прибув за повісткою на відправку для проходження військової служби 27.01.2025 о 17 год 00 хв до ІНФОРМАЦІЯ_4 , про поважність причин неявки не повідомив, про що 27.01.2025 працівниками центру комплектування складено відповідний акт, тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, та просив кримінальне провадження №0000158 від 19.02.2025 закрити, оскільки він мобілізований, та на даний час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження №0000158 від 19.02.2025.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 при задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження покладається на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників, оглянувши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі №161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу №3687 від 15.10.2025, ОСОБА_3 призваний для проходження військової служби під час мобілізації на особливий період у військову частину НОМЕР_2 /Т. 2 а.с.16/.

Отже, з моменту прийняття на військову службу, ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

З огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, який є нетяжким злочином, а також те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, після надходження обвинувального акту до суду, мобілізувався до лав Збройних сил України та наразі проходить військову службу, відтак суд дійшов висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, та на момент розгляду справи, внаслідок зміни обстановки, обвинувачений ОСОБА_3 перестав бути суспільно небезпечним.

Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

У результаті таких змін, на думку суду, втрачається доцільність застосування до обвинуваченого заходів кримінально-правового впливу.

Згідно з вимогами ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частинами 1, 4 ст.286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, суд вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, відтак, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовано.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.48 КК України, ст.ст. 284, 285, 286 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження №0000158 від 19.02.2025 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази, а саме оригінали наступних доказів:

тимчасове посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_3 №ЖР003453;

розписка про отримання повістки ОСОБА_3 ,

довідка ВЛК ОСОБА_3 ,

направлення ОСОБА_3 для встановлення придатності до проходження військової служби, рентгенографія,

поіменний Список військовозобов`язаних призваних на відправку у складі НОМЕР_2 ,

облікова картка ОСОБА_3

які відповідно до постанови про визнання речовим доказом та передачу його на зберігання від 27.02.2025, визнано речовими доказами та зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000158 від 19.02.2025 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 13.11.2025 о 13:45 год.

Повний текст ухвали складено 13.11.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1