печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001950 від 21.09.2021, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку, кадастровий номер № :48:002:0021 загальною площею 0.1012 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що зазначене майно у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а також заявленим цивільним позовом на загальну суму 2 345 250, 08 (два мільйони триста сорок п`ять тисяч двісті п`ятдесят) грн, 08 коп., з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), яка відповідає п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі ч. 4 цієї статті підлягає арешту.

До початку судового засідання слідчий подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0001950 відомості про яке 21.09.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що відповідно до наказу Державного комітету рибного господарства України №02-К від 15.01.2011 року ОСОБА_5 призначено на посаду директора Державного підприємства «Науково-дослідний інститут Азовського моря» на умовах укладеного контракту.

12.01.2017 між Державним агенством рибного господарства України, в особі першого заступника Голови ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 укладено Контракт №1 (далі Контракт) відповідно до якого ОСОБА_5 призначено на посаду директора Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря» на строк з 15.01.2017 по 15.07.2017. Додатковою угодою №2 від 07.06.2017 термін дії Контракту продовжено з 16.07.2017 по 16.01.2018 та Додатковою угодою №3 від 16.11.2017 термін дії Контракту продовжено з 17.01.2018 по 17.06.2019.

Таким чином ОСОБА_5 в силу займаної посади директора Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», будучи наділеним організаційно-розпорядчими функціями, відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 КК України, був службовою особою на час вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , який займав посаду директора Інституту, діяльність якого відповідно до Статуту пов`язана із спеціальним використанням, переробкою та реалізацією риби та інших водних біоресурсів, комплексними науково-дослідними роботами, достовірно знаючи та розуміючи, що Інститут на виконання наукових програм, затверджених Держрибагенством проводить науково-дослідні роботи пов`язані із вилученням водних біоресурсів, основною метою яких є раціональне використання ВБР та отримання прибутку від такої діяльності, приблизно в липні 2017 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, виник злочинний умисел на зловживання своїм службовим становищем, що полягало у неправомірному сприянні та наданні переваги співвиконавцям наукових програм ПП «РКП «Маяк» (), ПП ПМП «Азов 3000» (), ТОВ «Дюкарь» (), ТОВ "Технопарк Донбас" (), ФОП ОСОБА_7 (код НОМЕР_1 ), ПП "Марфиш" (), ТОВ "ТД "Рибпром" (ЄДРПОУ НОМЕР_2), ПП "ОСОБА_8" (код ЄДРПОУ НОМЕР_2) у здійсненні фактично неконтрольованого вилову водних біоресурсів під виглядом науково-дослідного та за рахунок часток вилову, встановлених для Державного підприємства «Інститут рибного господарства та екології моря», а також безоплатного отримання (оприбуткування) виловлених водних біоресурсів вказаними співвиконавцями.

Також встановлено, що ОСОБА_5 приблизно у кінці грудня 2018 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Бердянськ Запорізької області, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на зловживання своїм службовим становищем з метою отримання неправомірної вигоди вищевказаними співвиконавцями науково-дослідних програм, діючи з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, тобто в порушення вимог ст. 37 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», пункту 1.1. Контракту, щодо забезпечення його високоприбуткової діяльності, Статуту Інституту в частині одержання доходів від реалізації продукції, Статуту, Положення про облікову політику Інституту, ст. 8 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині повноти відображення фактів фінансово-господарської діяльності в бухгалтерському обліку, усвідомлюючи, що добуті співвиконавцями наукових програм ПП «РКП «Маяк», ПП ПМП «Азов 3000», ТОВ «Дюкарь», ТОВ "Технопарк Донбас", ФОП ОСОБА_7 , ПП "Марфиш", ТОВ "ТД "Рибпром", ПП " ОСОБА_8 " водні біоресурси під час науково-дослідних ловів за рахунок частки добування (вилову) водних біоресурсів, встановленої для Інституту, є власністю Інституту, діючи в інтересах вказаних суб`єктів господарювання, умисно не забезпечив відображення господарської операції щодо добутих співвиконавцями водних біоресурсів, а також оприбуткування їх по бухгалтерському обліку, таким чином забезпечив безоплатне отримання виловлених водних біоресурсів вказаними співвиконавцями, які у подальшому реалізували їх на свою користь, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у розмірі 2 345 250, 08 грн., що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто є тяжкими наслідками відповідно до примітки ст. 364 КК України.

05 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_5 є власником наступного майна:

- земельної ділянки, кадастровий номер № :48:002:0021 загальною площею 0.1012 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ст. 56 КПК України Державне агенство України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом, у зв`язку з чим до органу досудового розслідування у межах кримінального провадження представником цивільного позивача Державного агенства України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм - ОСОБА_9 заявлено позов щодо відшкодування завданих збитків у сумі 2 345 250, 08 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У межах кримінального провадження № 0001950 від 21.09.2021 представником цивільного позивача Державного агенства України з розвитку меліорації рибного господарства та продовольчих програм - ОСОБА_9 заявлено позов щодо відшкодування завданих збитків у сумі 2 345 250, 08 грн.

Згідно із ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КПК України (в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), а тому в силу закону за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) щодо фізичної особи наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім того, зазначене майно, необхідне для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), а тому з метою запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення або передачі, наявні підстави, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України для заборони відчуження та розпорядження.

Ураховуючи наведені мотиви і положення закону, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, тому арешт слід накласти із забороною розпорядження та відчуження на земельну ділянку, кадастровий номер № :48:002:0021 загальною площею 0.1012 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належать підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вартість яких не перевищує суми пред`явленого цивільного позову, тобто 2 345 250, 08 гривень.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. ст. 127-128, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- земельну ділянку, кадастровий номер № :48:002:0021 загальною площею 0.1012 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10