ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/2152/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000759 від 12.06.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 10 вересня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000759 від 12.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до висунутого обвинувачення, яке суд визнає доведеним, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 12 червня 2025 року, приблизно о 14 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Axor 2529», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по проїзній частині дворової території вздовж будинку № 25 на вул. Драгоманова у м. Києві.

У цей час, позаду від автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2529», державний номерний знак НОМЕР_1 , почав перетинати проїзну частину ОСОБА_7 , справа наліво відносно руху автомобіля «Mercedes-Benz Axor 2529».

Під час руху ОСОБА_6 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3«б» та 10.9 Правил дорожнього руху:

- п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- підпункт «б» п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортом у дорозі;

- п. 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_6 виявились у тому, що він керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Axor 2529», державний номерний знак НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що під час руху перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кабіни транспортного засобу, достовірно знаючи, що рух у житловій зоні вимагає особливої уваги від водіїв, маючи об`єктивну змогу під час руху заднім ходом завчасно виявити на проїзній частині ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину позаду транспортного засобу, та уникнути його наїзду шляхом негайного застосування екстреного гальмування, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, не звернувся за допомогою до інших осіб. Внаслідок чого, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дворової території позаду та справа наліво відносно напрямку руху автомобіля марки «Mercedes-Benz Axor 2529», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження:

а) на голові - рвана рана та забійні рани, деформація голови у бічному напрямку; перелом кісток обличчя; крововилив у м`які тканини голови; перелом кісток склепіння та основи черепа; видавлювання головного мозку з просвіту черепа (ознака перекату колеса (коліс) через голову);

б) на шиї - рана; крововилив у м`які тканини, розміження органів шиї;

в) на тулубі: множинні синці та садна, в м`яких тканинах грудей зліва мається ділянка розміження, котра переходить на спину, тут же розміщена кишеня розмірами 29*20 см, котра заповнена кров`ю та тканинним детритом; багатоуламковий перелом лівої ключиці; руйнація тіла 2-го грудного хребця з ушкодженням передньої та задньої повздовжньої зв`язок та спинного мозку: розділення хребтового стовпа на рівні 7-го грудного хребта за рахунок розщеплення міжхребцевого диску, множинні багатоуламкові переломи ребер по всіх анатомічних лініях, з формуванням великої кількості фрагментів, які погано зіставні між собою та мають не чітку морфологію переломів; розриви пристінкової плеври; розміження наступних органів: серця, лівої легені; лівої нирки та селезінки; шлунка, підшлункової залози; розриви паренхіми печінки; розриви кореня брижі тонкої кишки та кишечника; повний розрив правого клубово-крижового зчленування; багатофрагментарний перелом лівої лопатки з темно-червоним крововиливом у навколишні м`які тканини; косо-поперечний перелом тіла лівої лопатки; перелом остистих відростків 5-7-го грудних хребців;

г) на руках: множинні садна;

ґ) на ногах: на зовнішній поверхні лівого стегна мається у всіх третинах ділянка відшарування шкіри та підшкірно-жирової клітковини, котра заповнена вказаною петлею тонкого кишечника, площа його 49*13 см; на лівій гомілці у тій же ділянці мається аналогічна ділянка - 36*10 см.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, знижене кровонаповнення внутрішніх органів.

Порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б» та 10.9 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням цієї дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та показав, що дійсно 12 червня 2025 року, приблизно о 14 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Axor 2529», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався заднім ходом по проїзній частині дворової території вздовж будинку № 25 на вул. Драгоманова у м. Києві. У цей час, позаду від автомобіля почав перетинати проїзну частину ОСОБА_7 , справа наліво відносно руху автомобіля. Він усвідомлював, що під час руху перебуває в умовах обмеженої оглядовості дорожньої обстановки з робочого місця водія, обумовленої рухом заднім ходом та конструктивними особливостями кабіни транспортного засобу, достовірно знаючи, що рух у житловій зоні вимагає особливої уваги від водіїв, маючи об`єктивну змогу під час руху заднім ходом завчасно виявити на проїзній частині ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину позаду транспортного засобу, та уникнути його наїзду шляхом негайного застосування екстреного гальмування, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, не звернувся за допомогою до інших осіб. Внаслідок чого, під час руху заднім ходом здійснив наїзд на ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дворової території позаду та справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Смерть ОСОБА_7 настала від множинних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, знижене кровонаповнення внутрішніх органів. Визнає порушення інкримінованих йому пунктів правил дорожнього руху. Про вчинене щиро шкодує та просить вибачення у потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів, процесуальних витрат тощо.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Суд, при обранні виду та міри покарання, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, щиро каявся, добровільно та повністю відшкодував завдані збитки), особу обвинуваченого, а саме: зрілого віку, працює офіційно водієм, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з середньо-спеціальною освітою, має постійне місце проживання та сім`ю, неповнолітню дитину на утриманні, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне добровільне відшкодування збитків потерпілому й примирення з останнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Також за наявності всіх вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що застосування положень ст. 75 КК України щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням будуть правильними, оскільки останній не є таким, що не зможе виправитися без ізоляції від суспільства та потребує певного прощення державою без реального відбування покарання.

Суд, приймаючи рішення про застосування положень ст. 75 КК України, зважує й на висловлену у судових дебатах позицію прокурором щодо звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі статей 75, 76 КК України. Цю позицію також підтримав у судових дебатах потерпілий.

При цьому санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами альтернативно.

Так, з урахуванням встановлених обставин вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, повне й добровільне відшкодування завданих злочином збитків ще під час досудового розслідування й примирення з потерпілим, зважаючи на те, що обвинувачений працює офіційно водієм на підприємстві, що віднесено до об`єктів критичної інфраструктури, має сім`ю, дружину, яка працює вчителем молодших класів загальної середньоосвітньої школи та неповнолітню дитину на утриманні, позбавлення спеціального права позбавить його засобів до існування та матиме вплив й на осіб, які від нього залежать, зокрема дружину і неповнолітню дитину, що є надмірним покаранням, саме зважаючи на обставини цього провадження і поведінку обвинуваченого, дійове й щире розкаяння останнього. При цьому що останні двадцять років обвинувачений працював виключно на посаді водія.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів у провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись статтями 2, 7, 9, 17, 84, 89, 91, 94, 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю два роки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 як під час досудового розслідування, так і судового розгляду не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати під час досудового розслідування на загальну суму 6 239,80 грн, а саме за проведення:

- судової автотехнічної експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта від 19 червня 2025 року № СЕ-19/111-25/36204-ІТ) у розмірі 3 565,60 грн;

- судової інженерно-транспортної експертизи (висновок експерта від 30 липня 2025 року № СЕ-19/111-25/46786-ІТ) у розмірі 2 674,20 грн.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме: транспортний засіб марки та моделі «Mercedes-Benz Axor 2529», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий під зберігальну розписку на території, де здійснює свою діяльність ТОВ «Фірма «Володар-Роз» за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 15, залишити власнику за належністю, скасувавши водночас арешт, накладений на цей транспортний засіб ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2025 року.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1