Справа № 761/3249/26
Провадження № 1-кс/761/3271/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000229 від 27.01.2026

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000229 від 27.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2026 до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт оперуповноваженого ВКП Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про те, що поблизу будинку №12В по вулиці Воскресенська у місті Києві було затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зберігає при собі з метою збуту психотропну речовину у великому розмірі.

27.01.2026 у період часу з 20 год 44 хв по 21 год 07 хв слідчим СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 проведено затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 208 КПК України за адресою: м. Київ, вул. Воскресенська, буд. 12В, в ході особистого обшуку у якого виявлено та вилучено:

- куртку з первинним пакуванням, яку було поміщено до сейф-пакету №QYH0108613;

- мобільний телефон марки «VLeFone», IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з мобільним номером НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1085685.

28.01.2026 постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві вилучені в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України під час особистого обшуку речі, визнано речовими доказами.

28.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вилучені в ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , речі встановлюють та підтверджують обставини даного кримінального правопорушення, мають значення речового доказу, а також потребують експертного дослідження.

У ході проведення першочергових слідчих (розшукових) дій у підозрюваного був вилучений мобільний телефон марки «Samsung GalaxyA07», який відповідно до встановлених обставин кримінального правопорушення може містити відомості, що мають доказове значення для подальшого досудового розслідування.

З врахуванням наявних інших матеріалів кримінального провадження, а також результатів уже проведених слідчих дій є достатні підстави вважати, що, вилучені предмети можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою забезпечення схоронності вказаних вище речових доказів, враховуючи, що з матеріалів досудового розслідування вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на зазначене майно.

Враховуючи вищевикладене з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, та збереження речових доказів, проведення експертиз, допитів свідків та проведення інших слідчих дій слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий просив суд проводити розгляд клопотання без його участі та просив його задовольнити.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначене в клопотанні майно, підпадає під ознаки речових доказів, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчої ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт із забороною на відчуження, розпорядження, користування на майно, що вилучене 27.01.2025 в ході проведення особистого обшуку затриманого, в порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000229 від 27.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме:

- куртку з первинним пакуванням, яку було поміщено до сейф-пакету №QYH0108613;

- мобільний телефон марки «VLeFone», IMEI НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з мобільним номером НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №WAR 1085685.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1