Провадження № 11-сс/4823/645/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 18 січня 2026 року, без визначення розміру застави. Слідчий суддя зазначив, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, зважаючи на обставини, які дають підстави вважати, що застосування запобіжного заходу більш м`якого, ніж тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а тому обраний підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подав в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та застосувати щодо останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Вказав, що стороною обвинувачення не зазначено жодних обставин на підтвердження існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також відсутні обставини, які б свідчили про недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді; захисника підозрюваного, який апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Прилуцького РВП ГУНП України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 30.06.2025 за №0000043 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

17 жовтня 2025 року о 13 год 15 хв, ОСОБА_8 був затриманий, на підставі ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

18.10.2025 органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 19 жовтня 2025 року, відносно ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 15 грудня 2025 року.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Отже, твердження захисника про необґрунтованість підозри є безпідставним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_8 міг вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст.183 КПК України убачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких, та зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі його визнання винуватим, може переховуватися від органів досудового слідства і суду, а фактичне переміщення підозрюваного з м. Суми до

м. Прилуки з метою збуту психотропних речовин, також свідчить про наявність можливостей для зміни місця перебування, що підсилює цей ризик; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки частина психотропних речовин може перебувати в невідомих місцях і залишаючись на волі, підозрюваний або його спільники можуть організувати оперативне вилучення, переміщення, передачу третім особам або знищення закладок, доручити їхню швидку реалізацію або ж навмисно розпорошити «закладки» по нових точках, щоб утруднити їхнє виявлення; може незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні та свідків, так як він перебуває у дружніх стосунках із співучасниками злочину ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та в особистих стосунках зі свідком кримінального правопорушення ОСОБА_11 ; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що підозрюваний має доступ до інформаційних ресурсів, може володіти знаннями про місця зберігання психотропних речовин або осіб, причетних до злочинної діяльності, існує ризик, що він вчинятиме дії, спрямовані на приховування інших учасників, переміщення речових доказів, або введення слідства в оману щодо обставин вчинення злочину; може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки він офіційно ніде не працевлаштований, постійного та легального джерела доходів не має, що свідчить про відсутність у нього соціально-економічних стримувальних чинників від повторного вчинення злочину, і перебуваючи на волі, може продовжити займатися збутом психотропних речовин, адже це є його основним джерелом доходу та засобом забезпечення власних потреб.

А тому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що сприятиме виконанню останнім процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам щодо підозрюваного ОСОБА_8 , з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання захисника на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, та на відсутність доказів, які обґрунтовують подальше тримання його підзахисного під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

На час апеляційного розгляду наведені в ухвалі слідчого судді ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не зникли та не зменшились, з урахуванням обсягу обвинувачення та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4