Провадження № 1-кс/643/5432/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0010223, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

встановив:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0010223 від 22.07.2025, за ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на посаді голови Додаткової позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії №1 від військової частини НОМЕР_1 , будучи службовою особою, з використанням наданої йому влади та службового становища, діючи за попередньою змовою групою осіб з фельдшером відділення соціальної експертизи 12 регіональної військово-лікарської комісії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншими невстановленими особами, з використанням наданої йому влади та службового становища, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто з прямим умислом, з корисливого мотиву та з метою особистого протиправного збагачення, вчинив кримінальне правопорушення.?

17.09.2025 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

До вказаного кримінального правопорушення може бути причетною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на даний час займає посаду начальника адміністративної групи 12 РВЛК та яка 12.09.2025 за домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в кабінеті №103 зустріла ОСОБА_7 та видала останньому направлення на ВЛК №25290 від 12.09.2025 на військову частину НОМЕР_1 .

16.09.2025 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова у приміщенні за місцем здійснення діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено:

1). Копія відпускного квитка військової частини НОМЕР_2 №145 від 10.09.2025р. на ім`я ОСОБА_7 на 1-му арк.;

2). Журнал реєстрації вхідних документів, прошитий і пронумерований на 90 арк.;

3). Журнал реєстрації вихідних документів, прошитий і пронумерований на 82 арк.;

4). Журнал обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці на 102 арк.;

5). Копія довідки ВЛК №2025-0802-1000 від 02.08.2025 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк.;

6). Військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_9 на 8 арк.;

7). Журнал обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці на 101 арк.;

8). Військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_10 на 9 арк.

Вилучені документи містяться інформацію в тому числі і стосовно ОСОБА_11 , та інших військовослужбовців, яким могли надаватися аналогічні послуги за грошову винагороду і потребують додаткової перевірки, а тому є речовими доказами і необхідні для призначення відповідних судових експертиз.

Так, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук, під час якого вилучена документація, що були зазначені в ухвалі слідчого судді, і є речовими доказами по провадженню, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та необхідні для призначення та проведення відповідних судових експертиз.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, орган досудового розслідування вважає за необхідне накласти арешт на вище перелічене майно, яке було вилучено під час обшуку приміщення за місцем здійснення діяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просив клопотання розглянути за його відсутності та задоволити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, та його представник в судове засідання не з`явились, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Постановою слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_12 від 17.09.2025 вилучені речі, а саме: копію відпускного квитка військової частини НОМЕР_2 №145 від 10.09.2025р. на ім`я ОСОБА_7 на 1-му арк.; журнал реєстрації вхідних документів, прошитий і пронумерований на 90 арк.; журнал реєстрації вихідних документів, прошитий і пронумерований на 82 арк.; журнал обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці на 102 арк.; копію довідки ВЛК №2025-0802-1000 від 02.08.2025 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк.; військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_9 на 8 арк.; журнал обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці на 101 арк.; військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_10 на 9 арк. - визнано речовими доказам.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 17.09.2025, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилучене 16.09.2025 в ході проведення обшуку у приміщенні за місцем здійснення діяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- копію відпускного квитка військової частини НОМЕР_2 №145 від 10.09.2025р. на ім`я ОСОБА_7 на 1-му арк.;

- журнал реєстрації вхідних документів, прошитий і пронумерований на 90 арк.;

- журнал реєстрації вихідних документів, прошитий і пронумерований на 82 арк.;

- журнал обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці на 102 арк.;

- копію довідки ВЛК №2025-0802-1000 від 02.08.2025 на ім`я ОСОБА_8 на 1 арк.;

- військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_9 на 8 арк.;

- журнал обліку військовослужбовців, які перебувають у відпустці на 101 арк.;

- військово-облікові документи на ім`я ОСОБА_10 на 9 арк.

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1