ВИРОК

Іменем України

03.12.2025 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового розгляду обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 21.11.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 19.08.2025 у справі №465/7125/25, 1-в/465/269/25, ОСОБА_3 встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік, із застосуванням наступних заборон:

- виходити із місця постійного проживання з 22:00 год. по 06:00 год.;

- виїжджати в особистих справах за межі міста Львова без дозволу поліції;

- відвідувати місця, де продають алкогольні напої на розлив (кафе, бари, ресторани, пивні бари та інші місця, пов`язані з продажем спиртних напоїв на розлив).

ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись на реєстрацію до ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області 4 (чотири) рази на місяць.

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим з постановою Франківського районного суду м. Львова від 19.08.2025 у справі №465/7125/25, якою щодо нього встановлено адміністративний нагляд, реалізовуючи свій умисел, спрямований на ухилення від адміністративного нагляду, розуміючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, порушив вимоги, встановлені п.в ч.1 ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», самовільно, з метою ухилення від встановленого йому адміністративного нагляду, в період часу з 01.11.2025 по 20.11.2025, а також 22.11.2025, 25.11.2025 та 26.11.2025, залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , та протягом цього часу проживав за адресою: АДРЕСА_3 , про, що не повідомив працівників Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України.

Прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_3 та захисником ОСОБА_5 подано до суду заяви, згідно яких обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

За вимогами ч.2 ст.382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ст.395 КК України, як самовільне залишення місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені, ст. 67 КК України, не виявлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся, згідно відповіді Департаменту охорони здоров`я у період з 01.11.2025 до моменту надання відповіді профілактичний огляд не проходив, на амбулаторному та стаціонарному лікуванні не перебував, на диспансерному обліку не знаходився, за місцем проживання характеризується нейтрально, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, та бере до уваги спосіб життя, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме його класифікацію за ст.12 КК України як кримінального проступку, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, а саме умисел обвинуваченого, нехтування своїми обов`язками як засудженого, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті 395 КК України у виді штрафу.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі відсутні процесуальні витрати та речові докази.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись статтями 369-370,373-374,382,394,395 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії з урахуванням особливостей, передбачених у ч. 1 ст. 394 КПК України, а саме: даний вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1