№ 207/4732/25
№ 1-кп/207/153/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника

малолітньої потерпілої ОСОБА_6

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 календарних днів в зв`язку з тим, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Обвинувачений та його захисник просили у задоволенні клопотання прокурора відмовити, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, зазначивши що прокурором не доведені ризики передбачені ст. 177 КПК України і не підтверджені доказами.

Законний представник потерпілої, представник потерпілої підтримали клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1, ч.2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як з`ясовано у судовому засіданні, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 було обрано до 12.02.2026 року.

Суд враховує, вірогідності переховування від суду, скоєння нових злочинів чи правопорушень, обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не припинили існувати; обставин, що свідчать про неможливість утримання його під вартою судом не встановлено. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину щодо малолітньої особи, в тому числі ризик ухилитися від суду, є цілком ймовірними, також існують ризики впливу на потерпілу, свідків у даному кримінальному провадженні, обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення. Мета і обставини, що були підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі актуальними. Тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню повністю.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 331 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто по 02 квітня 2026 року включно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України до 02 квітня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1