Справа № 355/2326/25
Провадження № 1-кс/355/463/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року Баришівський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000507 від 01.11.2025 року, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яготин, Бориспільського району Київської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні неповнолітніх дітей немає, військовозобов`язаного, раніше судимого 12.02.2025 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,

У С Т А Н О В И В:

25 серпня 2025 року до слідчого судді Баришського районного суду Київської області надійшло клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором ОСОБА_3 , у якому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Необхідність задоволення даного клопотання слідчий мотивує тим, що Слідчим відділення відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за за №000507 від 01.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Слідчий наголошує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Слідчий вказує, що 01 листопада 2025 року, близько 02 години, ОСОБА_5 , перебував перехрестя вулиці Центральна та вулиці Соборна, біля заправки електромобілів в с-ще. Баришівка, Броварського району, Київської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме Renault Kangoo, білого кольору VIN: НОМЕР_1 який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який тимчасово був розміщений на парковці на зарядному пункті для електромобілів.

В подальшому, 01.11.2025 близько 02 години, відразу реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за вказаною вище адресою, підійшов до автомобіля, який знаходився на парковці, відчинив водійські дверцята які були не зачинені та сів до салону автомобіля, після чого за допомогою ключа, який перебував в салоні автомобіля, вставивши його у замок замикання, привів двигун у готовність та в подальшому ОСОБА_5 на автомобілі марки Renault Kangoo, білого кольору VIN: НОМЕР_1 покинув місце вчинення злочину, таким чином незаконного заволодів транспортним засобом, завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

01 листопада 2025 року, близько 02 години, ОСОБА_5 , перебував перехрестя вулиці Центральна та вулиці Соборна, біля заправки електромобілів в с-ще. Баришівка, Броварського району, Київської області, де у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме Renault Kangoo, білого кольору VIN: НОМЕР_1 який на праві власності належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та який тимчасово був розміщений на парковці на зарядному пункті для електромобілів.

В подальшому, 01.11.2025 близько 02 години, відразу реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння та передбачаючи їх негативні наслідки, впевнившись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, перебуваючи за вказаною вище адресою, підійшов до автомобіля, який знаходився на парковці, відчинив водійські дверцята які були не зачинені та сів до салону автомобіля, після чого за допомогою ключа, який перебував в салоні автомобіля, вставивши його у замок замикання, привів двигун у готовність та в подальшому ОСОБА_5 на автомобілі марки Renault Kangoo, білого кольору VIN: НОМЕР_1 покинув місце вчинення злочину, таким чином незаконного заволодів транспортним засобом, завдавши своїми діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом.

Слідчий наголошує, що досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України.

Слідчий мотивує, що метою обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідність запобігання ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- ризик, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та затягування процесуальних строків;

- ризик, що підозрюваний без застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою буде продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки він маючи не погашену судимість, на шлях виправлення не став, вчинив новий умисний злочин;

Слідчий вважає, що є обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший, більш м`який запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе перешкодити ризикам, передбаченим частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України. При цьому, враховуючи, що злочин скоєно ОСОБА_5 , який вже був судимий, тому підозрюваному необхідно визначити запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, в обґрунтування пояснив, що метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ризику продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Зважаючи на необхідність встановлення істини у досліджуваному кримінальному провадженні, проведення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, та всебічному та повному встановленню всіх обставин справи, вважає, що підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Оскільки, за наведених обставин, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам.

Захисник у судовому засіданні наголосив, що вважає запропонований прокурором запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 надто суворим. Стверджує, що достатнім для запобігання ризикам, визначеним частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, буде запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, заслухавши думку учасників кримінального провадження суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання іншого запобіжного заходу з наступних міркувань.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст.ст. 12, 177 КПК України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Згідно ст.ст.131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За правилами ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно положень ч.1 ст.184 КПК України у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу має міститися виклад обставин, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність одного або кількох ризиків і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, обґрунтування неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Судом встановлено, що 01.11.2025 року відповідно до КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, який віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Як вбачається з клопотання, в скоєному підозрюється ОСОБА_5 , який 01.11.2025 року був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

Разом з тим, в ході розгляду клопотання прокурором та слідчим не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні ( п. 2,3 ч. 1 ст. 194 КПК України), не наведено жодних доказів тому, що підозрюваний ОСОБА_5 буде ухилятись від слідства і суду, перешкоджати встановленню істини по справі та може вчинити інші злочини.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може продовжити займатися злочинною діяльністю, а розуміючи наслідки вчиненого ним діяння та строк покарання, ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, чинити тиск на свідків та потерпілого не були підтверджені жодними доказами.

Більш того, приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Враховуючи, що в ході розгляду клопотання судом прокурор та слідчий не довели наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді обрати найбільш суворий запобіжний захід, суд вважає за необхідне в задоволенні даного клопотання відмовити.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту як такий, що зможе запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за скоєння якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ст.194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді ( суду ) за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини, те, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, не працює, суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

Згідно ч. 6 ст. 181 ЦПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу поліції № 1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000507 від 01.11.2025 року, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого 12.02.2025 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, залишити без задоволення

Клопотання захисника ОСОБА_4 обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний період доби без застосування електронних засобів контролю, задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши йому цілодобово залишати вищевказане житло, строком на 2 місяці, відбувати з моменту винесення ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

2) не відлучатися з місця обрання підозрюваного домашнього арешту без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням умов та обов`язків пов`язаних з домашнім арештом покласти на ВП №2 (м. Яготин) Бориспільського РУП ГУНП в Київській області в межах території обслуговування якого проживає підозрюваний.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали після її оголошення вручити прокурору, підозрюваному, захиснику.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали буде виготовлено 04.11.2025 року.

Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1