УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 Справа №607/26846/25 Провадження №1-кс/607/7632/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000076 від 27.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.12.2025 старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000076 від 27.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, про арешт належного підозрюваному ОСОБА_5 автомобіля марки та моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що СВ УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000076 від 27.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в даному кримінальному провадженні 31.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкцією яких передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві власності належить автомобіль марки та моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

За наведеного та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий у клопотанні зазначає про необхідність у накладенні арешту на належний підозрюваному ОСОБА_5 автомобіль марки та моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду клопотання, старший слідчий в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання без його участі, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, про арешт майна без повідомлення власника майна підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СВ УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 27.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України.

31.10.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме: у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто вчиненні громадянином України умисного діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, що полягало у переході на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану; у колабораційній діяльності, а саме добровільній участі громадянина України в незаконних збройних формуваннях, створених на тимчасово окупованій території, та в збройних формуваннях держави-агресора.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК Українипередбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Згідно з долученими до клопотання листом заступника начальника РСЦ ГСЦ МВС в Хмельницькій, Тернопільській та Чернівецькій областях ОСОБА_7 №31/34-2966-2025 від 06.11.2025 та облікової картки транспортного засобу №173836435 від 21.06.2007, автомобіль марки і моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

За наведеного, доданими до клопотання документами сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкцією яких передбачено можливість застосування конфіскації майна як виду покарання, а також, що останній має у своїй власності майно, щодо арешту якого ставиться питання у клопотанні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, про арешт належного підозрюваному ОСОБА_5 транспортного засобу підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на належний підозрюваному ОСОБА_5 транспортний засіб відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно за наслідками розгляду даного кримінального провадження судом може підлягати конфіскації як виду покарання.

Поряд з цим, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя враховує, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Крім того, приписами ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За наведеного та, беручи до уваги розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність даних, які б свідчили про існування обставин на підтвердження того, що користування транспортним засобом марки і моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі, слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту на належний підозрюваному ОСОБА_5 транспортний засіб марки і моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 в частині позбавлення права на користування ним, оскільки вважає накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним, достатнім для досягнення завдань та цілей даного кримінального провадження, що забезпечить розумний баланс між законним правом власника користуватись своїм майном та дієвістю цього провадження, а тому у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000076 від 27.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки та моделі «ВАЗ 21013», 1983 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_8