490/744/26 09.02.2026
н/п 1-кс/490/746/2026
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. МИКОЛАЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної - ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 , погоджене начальником відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сміла Черкаської області, громадянки України, з повною середньою освітою, заміжньої, пенсіонерки, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України за наступних обставин.

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про правонаступництво України»

від 12 вересня 1991 року, Україна підтверджує свої зобов`язання за міжнародними договорами, укладеними Українською РСР до проголошення незалежності України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні їх зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Статтями 1, 2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до статті 28 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування.

Статтею 73 Конституції України закріплено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Частиною 1 статті 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

24.02.2022, о 5 годині ранку, за наказом президента Російської Федерації, збройні сили Російської Федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжується у визначений спосіб і триває на цей час.

Таким чином, з 24.02.2022 і до цього дня дії рф проти України підпадають під всі пункти, передбачені ст. 3 Резолюції 3314, а тому такі дії слід кваліфікувати саме як акт агресії рф проти України.

Починаючи з 24 лютого 2022 року збройні формування рф вторглися на територію Херсонської області та встановили контроль над нею, у тому числі через створені окупаційні адміністрації.

Тобто, відповідно до ст. 42 Гаазького положення від 18.10.1907, частина території Херсонської області є окупованою, оскільки фактично перебуває під владою армії рф.

У той же час, достовірно знаючи про всі зазначені вище обставини, у невстановлені дату та час, але не пізніше 18 грудня 2025 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч врегульованим чинним законодавством України суспільним відносинам у сфері національної безпеки України, перебуваючи на території м. Херсон, діючи з ідеологічних мотивів, добровільно погодилася передавати невстановленій на даний час особі інформацію про рух, переміщення та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території м. Херсон, при цьому маючи реальну можливість усвідомлювати, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

На виконання свого злочинного умислу, в період з 18.12.2025 по 24.12.2025 ОСОБА_4 , діючи умисно та з особистих ідеологічних мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх можливі шкідливі наслідки для Національної безпеки України та бажаючи настання таких шкідливих наслідків, за допомогою власного мобільного пристрою, використовуючи термінал зв`язку з сім-карткою ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру НОМЕР_1 , використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram» (сервіс для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами), який зареєстрований за її мобільним номером ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , зареєструвала акаунт з назвою «Tonyi» з ім`ям користувача: « ОСОБА_8 » та почала листування з акаунтом з назвою « ОСОБА_9 » з ім`ям користувача: « ОСОБА_10 », під час якого поширила інформацію про рух, переміщення та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території м. Херсон, маючи при цьому реальну можливість усвідомлювати, що така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами.

Так, громадянка України ОСОБА_4 , з метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, 18.12.2025 о 19.42 год, використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram», зареєстрований за її мобільним номером ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з акаунту «Tonyi» передала користувачу « ОСОБА_9 » інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України у п`ятиповерховій житловій будівлі за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 173, поруч із Центром науково-технічної інформації (м. Херсон, вул. Перекопська, 175), будівлі Херсонського базового медичного коледжу за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 164а, а також про переміщення та рух військової техніки Збройних Сил України, та інших утворених відповідно до законів України військових формувань повз її будинок, що розташований за адресою: м. Херсон, вул. Валентини Крицак, буд. 2-А, у напрямку вулиці Перекопська у м. Херсоні.

Крім того, громадянка України ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 19.12.2025 о 19.09 год, використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram», зареєстрований за її мобільним номером ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з акаунту «Tonyi» передала користувачу « ОСОБА_9 » інформацію про розташування підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у приміщенні Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32 за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 165.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, громадянка України ОСОБА_4 , 20.12.2025 о 17.31 год, використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram», зареєстрований за її мобільним номером ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з акаунту «Tonyi» передала користувачу « ОСОБА_9 » інформацію про облаштування підрозділами Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань фортифікаційних споруд у вигляді бліндажів на території Херсонського базового медичного коледжу за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 164а.

Також 24.12.2025 о 15.24 год громадянка України ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, використовуючи Інтернет-месенджер «Telegram», зареєстрований за її мобільним номером ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , з акаунту «Tonyi» передала користувачу « ОСОБА_9 » про розташування підрозділів Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №32 за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 165 та Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №36 за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 173А.

Поширена за викладених обставин ОСОБА_4 інформація про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на території м. Херсон є достовірною. За змістом поширеної останньою інформації можливо ідентифікувати на місцевості розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань. Вказана інформація у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась та в умовах воєнного стану може завдати шкоди Україні.

Дії підозрюваної ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 114-2 КК України, як поширення інформації про переміщення, рух або розташування Збройних Сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами, вчинене в умовах воєнного стану.

05.02.2026 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.ст.208, 615 КК України та цього ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 підтримує зв`язок з представниками рф, які можуть сприяти у перетині державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф, або сприяти у перетині на лівобережну частину Херсонської області, яка наразі перебуває під окупаційною владою країни-агресора з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, використовуючи безпосереднє знайомство зі свідками, допит яких планується у майбутньому, перебуваючи на території м. Херсон, може здійснювати на них вплив, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки співпрацюючи з представниками країни-агресора, передавала інформацію про місця дислокації, пересування сил та засобів ЗСУ та інших Сил оборони, створених відповідно до законодавства України на території м. Херсон, що не виключає подальшої співпраці та передачі вказаної інформації представникам країни-агресора, що свідчить про існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на неможливість контролю за поведінкою підозрюваної у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрювана ОСОБА_4 , яка свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала, від надання пояснень відмовилася, та її захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, пославшись на недоведеність ризиків.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 114-2 КК України, підтверджується даними:

-повідомлення та рапорту про виявлене кримінальне правопорушення вх. № 6/372-340 від 03.11.2025 відповідно якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в м. Херсон, з вересня 2025 року по теперішній час, в умовах воєнного стану, з використанням технічних засобів фіксації здійснює несанкціоноване поширення інформації про переміщення, рух та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості;

-рапорту про виявлене кримінальне правопорушення вх. № 6/372-21 від 08.01.2026 відповідно до якого отримано дані, що свідчать про вчинення в період з грудня 2024 року по жовтень 2025 року громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 436-2 ч. 1 КК України, зокрема остання здійснює виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, глорифікацію її учасників;

-протоколу проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних мереж від 05.01.2026 за абонентським номером НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 - акаунту з назвою «Tonyi» мобільного додатку «Telegram» з ім`ям користувача: ОСОБА_8 , зокрема листування з акаунтом з назвою « ОСОБА_9 » мобільного додатку «Telegram» з ім`ям користувача: ОСОБА_10 », в ході якого встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 19 год. 42 хв., 19.12.2025 о 19 год. 09 хв., 20.12.2025 о 17 год. 31 хв., 24.12.2025 о 15 год. 24 хв. поширила інформацію про переміщення зброї, озброєння та бойових припасів територією міста Херсон, рух, переміщення та розміщення Збройних Сил України на території м. Херсон, а саме місць розташування підрозділів Збройних Сил України: озброєння, особового складу, фортифікаційних укріплень, розміщення транспорту Сил оборони України;

-відомостей від командування військової частини НОМЕР_2 ЗС України за вих. № 724/320/1056 від 24.01.2026, в порядку ст. 93 КПК України, згідно яких перебування та рух підрозділів Сил оборони України за вказаними у запиті об`єктами, районами (розголошеними ОСОБА_4 ) з 18.12.2025 по 20.01.2026 постійно здійснюється переміщення особового складу військових частин ЗС України, які підпорядковані військовій частині НОМЕР_2 . Крім того, в період з 18.12.2025 по 20.01.2026 в квадратах вулиць, де розташовані наступні об?єкти: Херсонська ЗОШ І-ІІІ ступенів №32 (м. Херсон, вул. Перекопська, 165, знаходиться в квадраті вулиць: Університетська, Миру, Перекопська, В. Крицак); Херсонська ЗОШ І-ІІІ ступенів №36 (м. Херсон, вул. Перекопська, 173А, знаходиться в квадраті вулиць: Університетська, Залаегерсег, Перекопська, В. Крицак); Херсонський базовий медичний коледж (м. Херсон, вул. Перекопська, 164A, знаходиться в квадраті вулиць: Перекопська, В. Крицак, 2-й Слобідський провулок, Миру) зафіксовані постійні факти ворожих обстрілів ствольною та реактивною артилерією, ударів БпЛА та дронів-камікадзе типу «FPV». Вищевказана інформація щодо дислокації та переміщення підрозділів Сил оборони у зазначених районах штабом в/ч НОМЕР_2 у відкритому доступі не розміщувалась. Фактів розміщення відповідної інформації у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не зафіксовано, передача вказаної інформації представникам спецслужб, збройних формувань рф та окупаційній адміністрації рф, в тому числі т.зв. «народної міліції л/днр» могла та може призвести до підриву стану бойової готовності ЗС України, якості виконання ними поставлених бойових завдань, негативно вплинути на проведення бойових дій із відсічі збройної агресії рф проти України в цілому, нанести шкоду державній безпеці України та призвести до проведення диверсій, руйнування;

-відомостей від командування тактичної групи « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Міністерства оборони України за вих. № 111/22 від 22.01.2026, в порядку ст. 93 КПК України, згідно яких перебування та рух підрозділів Сил оборони України за вказаними у запиті об`єктами, районами (розголошеними ОСОБА_4 ) з 18.12.2025 по 20.01.2026 дійсно виконувалися бойові тактичні завдання підрозділами Сил оборони України. В період з 01.12.2025 по 18.01.2026 в квадратах вулиць, зазначених у запиті, зафіксовані постійні факти ворожих обстрілів ствольною та реактивною артилерією, ударів БпЛА та дронів-камікадзе типу «FPV». Вищевказана інформація про запитувані місця дислокацій, на яких виконувалися бойові тактичні завдання підрозділами Сил оборони України у запитуваний період, не розміщувалась у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України та/або іншими уповноваженими державними органами. Крім того, розміщення та передача іноземній стороні вищевказаної інформації завдає загрозу Силам оборони України, які дислокуються (переміщуються) в межах зони відповідальності тактичної групи «ІНФОРМАЦІЯ_3»;

-протоколу огляду від 03.02.2026 - матеріалів кримінального провадження №0002308, в ході якого встановлено рукописну заявувх. № 6/374-754 від 02.02.2026, що надійшла від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо пошкодження її житлової квартири АДРЕСА_1 та з приводу отримання поранень її чоловіком - ОСОБА_11 , внаслідок ворожого обстрілу, що мав місце 17.10.2025, за результатом огляду якої, встановлено, що ОСОБА_4 користується мобільним телефоном за номером НОМЕР_1 .

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності є достатньо вагомими для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, згідно до Постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5-328кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрювана ОСОБА_4 , хоча і заміжня, до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте утриманців не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що у зв`язку з введенням в країні воєнного стану підвищує ризик втечі на тимчасово непідконтрольну Україні територію, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду.

Також з огляду на обставини ймовірно вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, існують ризики знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків, оскільки остання вела переписку в особистому чаті додатку «Телеграм» з особами, які мають проросійську спрямованість, а також здійснюють збір та накопичення відомостей, щодо об`єктів критичної інфраструктури, правоохоронних органів, їх співробітників, будівель міських адміністрацій, переміщення підрозділів Сил Оборони України, а також іншої інформації, що може використовуватись проти України, і на даний час не встановлено повне коло осіб, з якими ОСОБА_4 могла діяти.

Разом з тим, враховуючи те, що підозрювана ОСОБА_4 має проросійські політичні погляди, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, тривають бойові дії в тому числі в частині Херсонської області, за такого перебуваючи на волі остання перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти злочини проти основ національної безпеки, за такого слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, характер та спосіб ймовірно вчиненого кримінального правопорушення проти держави Україна, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою і, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та не є можливим відповідно до імперативних вимог положень ч.6 ст. 176 КПК України, згідно з якими під час дії воєнного стану до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 ст.176 КПК України - тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.4 ст.183 КПК України, виходячи з обставин ймовірно вчиненого злочину, розмір застави у кримінальному провадженні слідчим суддею не визначається.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали по 05 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1