Справа № 450/3483/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1055/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року у м. Львові колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та представників потерпілого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_10 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_10

захисника-адвоката ОСОБА_11

потерпілої ОСОБА_12

представника потерпілих ОСОБА_13

встановила:

вищезазначеним вироком ОСОБА_10 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та виправдано за відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування відповідно до обвинувального акту, підтриманого прокурором у суді, ОСОБА_10 , 10.07.2017 року о 11:30 год., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Golf 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп у напрямку руху транспорту до м. Чоп, при проїзді іі ділянки в районі 550 км, що у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, при виконанні на перехресті повороту ліворуч на другорядну дорогу, яка веде до готелю-ресторану «Рафаель», що за адресою: с.Зубра (кільцева дорога м.Львова), вул. Гонти, порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (в частині значення терміну «дати дорогу»); Р.2 п.2.3 б); д); Р.10 гі. 10.1; Р.16 п. 16.13 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перед зміною напрямку руху ліворуч не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, після чого виконав на зазначеному перехресті поворот ліворуч тим самим не дав дорогу автомобілю марки «Mercedes Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час рухався по правій смузі автодороги Київ-Чоп у напрямку руху до м. Києва, такими своїми діями створив небезпеку для руху водію автомобіля марки «Mercedes Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , внаслідок чого останній застосував екстрене гальмування, що призвело до блокування коліс зазначеного транспортного засобу та втрати ОСОБА_7 контролю над рухом такого, і як наслідок виїзду на смугу зустрічного руху, де відбулось зіткнення автомобіля марки «Mercedes Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , із автомобілем марки «ЗИЛ 130 самоскид С», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_14 , який в цей момент рухався автодорогою Київ-Чоп у напрямку руху транспорту до м.Чоп.

Внаслідок даного зіткнення автомобіль марки «ЗИЛ 130 самоскид С», реєстраційний номер НОМЕР_3 , перекинувся, а пасажир цього транспортного засобу ОСОБА_15 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці ДТП, а водій автомобіля марки «Mercedes Benz Е200» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_10 правил безпеки дорожнього руху, пасажир автомобіля марки «ЗИЛ 130 самоскид С», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_15 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №591/2017 від 10.08.2017, отримав тупу поєднану травму тіла у вигляді: перелому грудини на рівні 2-го міжребер`я, переломів 1-6-го ребер зліва по середньо-ключичній лінії, 3,4,5,6,7-го зліва по задньо-паховій лінії з ушкодженням пристінкової плеври, 5,6,7-го зліва по лопатковій лінії, 1-го ребра справа по біляхребтовій лінії, 2,4,5-го по середньо- ключичній лінії, 5,6,7,8,9-го по лопатковій лінії, наявності в плевральних порожнинах біля 1,5 л рідкої темної крові (гемоторакс) та в черевній порожнині біля 2,5 л рідкої темної крові (гемоперитонеум), крововиливів під плевру та у тканину по задніх поверхнях обох легень, крововиливу в навколо аортальну клітковину в грудному відділі аорти, множинних розривів та часткового розмозження тканини в ділянці воріт селезінки, крововиливів у праву та ліву навколониркову капсулу, багатоуламкових переломів кісток обох гомілок у нижніх третинах зі зміщенням кісткових уламків та крововиливами в оточуючі м`які тканини; синця та саден на обличчі зліва з переходом у ліву скроневу ділянку та ліву завушну, забійних ран на перехідній каймі верхньої губи зліва з переходом на слизову оболонку, синця на підборідді зліва, садна на грудній клітці зліва на рівні 1,2-го ребер по пригрудинній лінії, множинних крововиливів та саден на грудній клітці справа та посередині, підшкірних крововиливів в ділянці правої лопатки, садна біля нижнього кута лівої лопатки, синця на спині справа, саден в поперековій ділянці зліва та справа, множинних саден та синців на лівій та правій сідницях, садна та забійної рани на задньо-внутрішній поверхні правого передпліччя у всіх третинах, садна на задньо-зовнішній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу, синця на задній поверхні ділянки правого ліктьового суглобу, та множинних синців на задньо-бокових поверхнях лівого плеча у всіх них з переходом на задню поверхню лівого передпліччя у всіх третинах та тильну поверхню лівої китиці, садна та 2-х забійних ран на зовнішній поверхні правого стегна, у всіх третинах з переходом на передньо-зовнішню поверхню правої гомілки у всіх третинах, садна та 2-х забійних ран на задньо-зовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині, садна на передньо-внутрішній поверхні ділянки лівого колінного суглобу, садна та забійних ран на передньо-бокових поверхнях лівої гомілки в середній та нижній третинах з переходом на тильну та бокові поверхні лівої стопи. Виявлена тупа поєднана травма тіла утворилась прижиттєво в короткому проміжку часу та у швидкій послідовності до настання смерті, від контакту з тупими предметами, котрими могли бути виступаючі частини салону автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент її спричинення та перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_10 правил безпеки дорожнього руху, водій автомобіля марки «Mercedes Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , отримав травму тіла у вигляді закритого перелому тіла грудини, переломів 2,4,5 ребер справа, 3,4,5,6,7 ребер зліва, ран на лівому передпліччі, синця та рани в ділянці статевих органів. Всі ушкодження заподіяні тупими предметами, могли утворитися 10 липня 2017 року в момент дорожньо-транспортної пригоди та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_10 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху , будучи особою, яка керує транспортними засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_15 та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 .

На вказаний вирок суду прокурор ОСОБА_6 та представники потерпілого ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подали апеляційні скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі просить вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23.10.2025 скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_10 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 3 роки. Також просить у ході апеляційного розгляду дослідити наступні докази та надати їм належну оцінку: відеозапис розвитку ДТП; висновок експерта №5661 від 27.11.2017, висновок експерта №764/19-52/21732/19-52 від 12.08.2019, висновок експерта №995/996-20 від 17.04.2020, висновок експерта №23-1018 від 03.07.2023.

Вважає, що вирок суду є незаконним, необгрунтованим, невмотивованим та підлягає скасуванню, оскільки при ухваленні такого допущено неповноту судового розгляду, ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також висновки суду, викладені у ньому, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апеляційні вимоги мотивовані тим, що висновки судових експертиз, зокрема №764/19-52/21732/19-52 від 12.08.2019 та №995/996 - 20 від 17.04.2020 проведені з істотними порушеннями, є неповними та недостовірними, через відсутність при проведенні таких у вихідних даних ключового елементу, а саме відстані на якій перебував керований водієм ОСОБА_7 автомобіль до траєкторії руху переміщення автомобіля під керуванням ОСОБА_10 в момент початку виконання маневру повороту ліворуч, а також висновок експертів № 23-1018 від 03.07.2023, які мали у розпорядженні вказану відстань, однак самоусунулись від проведення розрахунків.

Також прокурор просить врахувати те, що на прохання прокурора експерти Одеського НДІСЕ в ході їх допиту та роз`яснення висновку прорахувати повний зупинний шлях автомобіля «Mercedes Benz Е-200» реєстраційний номер НОМЕР_2 при дозволеній на даному відрізку дороги швидкості (60 км/год) та надали експертний висновок, що такий становитиме близько 40 метрів. Така відстань повного зупинного шляху при швидкості руху в 60 км/год узгоджується також з аналогічними розрахунком зупинного шляху, зробленими експертами у висновку № 764/19-52/21732/19-52 від 12.08.2019, та становить 40...41 м.

З такого розрахунку вбачається, що повний зупинний шлях автомобіля «Mercedes Benz Е-200» реєстраційний номер НОМЕР_2 (близько 40 м.) є більшим ніж віддаль на якій знаходився вказаний автомобіль, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 24.05.2022 (34,5 м), від траєкторії переміщення автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 в момент початку виконання ним маневру повороту ліворуч.

Зазначений розрахунок вказує про те, що водій автомобіля «Volkswagen Golf» не вірно розрахував безпечність виконання ним маневру повороту ліворуч та своїми діями порушив вимоги п.п.10.1, 16.13, 1.10 ПДР України, що перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку, що в повній мірі узгоджується з висновком комісійної судової авто технічної експертизи №5661 від 27.11.2017, проведеної ЛНДІСЕ.

Представники потерпілого просять скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2025 року, яким ОСОБА_10 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та виправдано і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

На обґрунтування апеляційних вимог зазначають, що суд не долучив до справи доказів, представлених стороною потерпілого ОСОБА_7 , і не дослідив їх, таким чином порушив його право на подання доказів та оцінки їх судом. Це стосується висновку експерта № СЕ-19/114- 21/4353-ІТ судової автотехнічної експертизи від 04 червня 2021 року та висновку експерта № 448/20 автотехнічної експертизи від 19 жовтня 2020 року, які отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством України. У зв`язку з цим судом при ухваленні вироку допущена неповнота судового розгляду, а відтак і порушення вимог ст. ст. 22 та 370 КПК України.

Звертають увагу на зміст мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, в якому перераховується весь об`єм доказів, досліджених судом, та переписується їх зміст, проте, жоден із доказів, в тому числі і технічних експертних висновків, не підданий аналізу, що є грубим порушенням вимог ст. 94 КПК України.

Також зазначають, що суд в основу вироку поклав три докази: висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 764/19-52/21/21732/19-52 від 12.08.2019 року, виконаний експертами Київського НДІСЕ. Висновок експертів за результатами проведення комісійної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 995/996-20 від 17.04.2020 року, виконаний експертами Дніпропетровського НДІСЕ та Висновок експерта № 23-1018 комісійної судової автотехнічної експертизи обставин зіткнення автомобіля «Mercedes-Benz Е200» реєстраційний номер НОМЕР_2 та вантажного автомобіля «ЗИЛ-ІЗО» реєстраційний номер НОМЕР_3 , виконаний експертами Одеського НДІСЕ. Водночас сторона захисту звертає увагу, що кожен із висновків експертів по дослідженню технічної причини настання ДТП базується на цілому ряді інших доказів матеріалах огляду місця події, показаннях учасників ДТП, свідків та потерпілих, даних слідчих експериментів тощо. Крім цього, правовою основою складання висновків експертів є закони, підзаконні нормативно-правові акти, директиви експертних відомств, якими встановлюється порядок проведення досліджень та методологія їх проведення. Таким чином суд повинен був не обмотивовувати свій вирок констатацією міркувань, які зробили експерти у своїх висновках, а піддати їх аналізу, оцінивши ці висновки на відповідність іншим матеріалам справи.

Вважають, що єдиною та безпосередньою причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стали винні дії водія автомобіля «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , який під час виконання маневру лівого повороту не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеку чи перешкоду для руху водіям інших транспортних засобів, які рухаються по смузі, яку він пересікатиме при виконанні запланованого ним маневру. Такими своїми діями він створив аварійну обстановку водію автомобіля «Mercedes-Benz Е200» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_7 , поставивши його в такі умови, в яких він, вживаючи всі залежні від нього заходи по уникненню зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf» реєстраційний номер НОМЕР_1 незалежно від його волі виїхав у смугу зустрічного руху де здійснив зіткнення із автомобілем «ЗИЛ-130 самоскид С» реєстраційний номер НОМЕР_3 .

При апеляційному розгляді прокурор підтримав подану апеляційну скаргу, з наведених у ній мотивів, і просив таку задоволити. Також підтримав апеляційну скаргу представників потерпілого ОСОБА_7 .

Обвинувачений та його захисник заперечили апеляційні вимоги апелянтів, з огляду на безпідставність таких, та просили залишити без змін оскаржуваний вирок суду.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 у телефонному режимі повідмив секретаря судового засідання про розгляду справи без його участі та участі потерпілого.

Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення присутніх учасників судового провадження, вивчивши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційних скарг, встановила таке.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 62 Конституції України гарантується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Серед засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України, є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Згідно ст.17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При встановленні обставин, передбачених ч.1 ст.373 КПК України суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок, який має відповідати вимогам ч.3 ст.374 КПК України.

Перевіривши, в межах повноважень наданих ст.404 КПК України, обставини, встановлені під час кримінального провадження, колегія суддів вважає, що місцевим судом виконані вимоги ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості і вмотивованості вироку, тому будь-які підстави, передбачені ст.409 КПК України для його скасування, на чому наполягають апелянти.

Як убачається з мотивувальної частини судового рішення, суд першої інстанції, ухвалюючи виправдувальний вирок, з дотриманням вимог статей 86, 87, 94 КПК України зробив ґрунтовний аналіз доказів, що були надані стороною обвинувачення, та дійшов правильного висновку про те, що сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом достатніми доказами винуватість ОСОБА_10 за ч.2 ст. 286 КК України та наявність у його діях складу цього кримінального правопорушення.

Так, районним судом для з`ясування фактичних обставин справи, прийняття законного та обґрунтованого рішення було допитано обвинуваченого ОСОБА_10 , потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_19 .

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України не визнав та пояснив, що 10.07.2017 року приблизно о 11.30 год, керував автомобілем марки Фольксваген Гольф р.н.з. НОМЕР_4 по автодорозі Київ-Чоп зі швидкістю 40-50 км/год., прямував в напрямку населеного пункту с.Зубра. За межами с. Пасіки-Зубрицькі, він здійснив маневр обгону автомобіля марки «ЗІЛ», який рухався на малій швидкості. Після цього, здійснив маневр повороту ліворуч, в сторону ресторану «Рафаель», попередньо впевнившись у безпечності здійснення ним цього маневру. Завершивши маневр повороту ліворуч, заїхавши на майданчик ресторану «Рафаель», почув удар та зрозумів, що це звук автомобіля, як потім виявилось, це був звук автомобіля ОСОБА_7 . Перед початком маневру повороту ліворуч призупинився, автомобіль під його керуванням був у стані руху, а не в стані гальмування. Як водій, розрахував безпечність вчинення маневру повороту ліворуч, і відстань до автомобіля ОСОБА_7 була достатньою для безпечного його завершення. Вважає, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, яке ставиться йому у вину, оскільки відсутній причинно-наслідковий зв`язок між його діями при вчиненні повороту ліворуч і наслідками, у виді ДТП, внаслідок якої настала смерть потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілого. Відповідно, цивільні позови потерпілих звернених до нього, не визнає, просить постановити щодо нього виправдувальний вирок.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що 10.07.2017року керував своїм автомобілем марки Мерседес Бенс Е-200 на автодорозі Київ-Чоп, в населеному пункті с.Зубра. На самому перехресті, по напрямку його руху стояв кран. Водій автомобіля марки Фольксваген Гольф, який рухався у зустрічному напрямку, здійснював маневр обгону автомобіля марки «ЗІЛ» та здійснив різкий поворот ліворуч. Вказує, що почав здійснювати гальмування і керований ним автомобіль «занесло» під автомобіль марки «ЗІЛ». Автомобілем марки Мерседес-Бенс Е -200, 1994 року випуску керує з 2003 року, водійський стаж близько 30 років, ніяких технічних несправностей не було. В цей день, 10.07.2027 року близько 11.30 год. їхав у напрямку з «Ашану», що на вул. Стрийській в с.Сокільники. Дорога рівна покриття ціле, сухе. Їхав зі швидкістю до 90 км/год. Побачив попереду як водій автомобіля марки Фольскваген Гольф, здійснює маневр обгону автомобіля «ЗІЛ» та різко повернув ліворуч, не знижуючи швидкість, два рази блимнувши покажчиком повороту. Кран стояв у нерухомому стані майже на перехресті. Вказаний кран, ОСОБА_7 не заважав, оскільки його автомобіль рухався прямо. Проте, можливо, на його думку, заважав водію автомобіля Фольксваген Гольф, при здійсненні ним маневру повороту ліворуч, Відстань, на якій побачив автомобіль марки Фольксваген Гольф становила становила 10-20 метрів, зразу ж застосував екстрене гальмування. ОСОБА_7 вказав, що застосовував екстрене гальмування, побачивши автомобіль марки Фольксваген, в подальшому «кинуло» його автомобіль на кран. Застосувавши екстрене гальмування, зазначає, що «впав на кермо», ногу тримав на педалі тормозу і не міг вивернути кермо. Удар відбувся у ліву частину його автомобіля. Після удару з автомобіля його витягнули особи, які прийшли на місце ДТП. Швидкість, з якою рухався його автомобіль перед ДТП, становила до 90 км/год., під гору можливо трохи «розігнав» свій автомобіль. На даній ділянці дороги, на його думку, встановлено обмеження швидкості до 90 км/год. Якщо б його автомобіль рухався з меншою швидкістю, чи зі швидкістю 60 км/год., чи настала б дана ДТП, сказати не може. Причину, у зв`язку з якою його автомобіль занесло на смугу зустрічного руху, вказати також не може. В цей день було сонячно, видимість добра, світло фар у автомобілях увімкнутим не було. Коли рухався по своїй смузі, первинно побачив автомобіль ЗІЛ, який рухався зі швидкістю приблизно 70 км/год., в подальшому побачив автомобіль марки Фольксваген Гольф, який не знижуючи швидкість, повернув до «Рафаелю». Час, з початку виконання маневру повороту ліворуч автомобілем Фольксваген Гольф і до його закінчення, визначив як 2-3секунди. Наполягає на тому, що у його автомобіля анти блокувальна систем система (система АБС) на момент ДТП, була справна, чому залишився слід на дорозі, сказати не може. Визначив, як небезпеку для себе автомобіль марки Фольксваген Гольф та застосував екстрене гальмування, і не відпускав гальма до моменту зіткнення із ЗІЛом.

Також місцевим судом з належною повнотою було досліджено усі надані сторонами докази, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 10.07.2017 року з додатками- схемою, фото таблицею та оптичним носієм інформації, на якому міститься відеозапис огляду місця події; акт медичного огляду № 172 від 10.07.2017 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного, чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого у ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ознак сп`яніння не виявлено (0,00 проміле); результат токсикологічного дослідження № 5523 від 11.07.2017 року; висновок судово-медичної експертизи № 591/2017 від 10.08.2017 року; заява ОСОБА_14 від 11.07.2017; протокол огляду речей від 12.07.2017; висновок судової авто технічної експертизи № 3713 від 08.11.2017; висновок судової авто технічної експертизи № 3714 від 08.11.2017; протокол огляду транспортного засобу від 17.07.2017 року з додатком фото таблицею; висновок судової авто технічної експертизи № 3712 від 26.10.2017; висновок судової криміналістичної експертизи відео-, звукозапису № 3718 від 09.10.2017; висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №3719 від 12.10.2017; висновок судової авто технічної експертизи №3720 від 23.10.2017; висновок судово-медичної експертизи № 320/17 від 02.08.2017; протокол додаткового огляду місця події від 16.10.2017 року; протокол додаткового огляду місця події від 01.11.2017; висновок комісійної судової авто технічної експертизи № 5661 від 27.11.2017 та ін. зміст, яких детально відворено у вироку.

Окрім того, під час судового розгляду за клопотанням сторін кримінального провадження було проведено ряд судових експертиз.

Зокрема, за клопотанням сторони захисту ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.12.2018 призначено комісійну судову автотехнічну експертизу, виконання якої доручено експертам Київського НДІ судових експертиз.

У відповідності до висновку експертів за результатами проведення комісійної судової автотехнічної та транспортно трасологічної експертизи №764/19-52/21732/19-52 від 12.08.2019 Київського НДІ судових експертиз встановлено, що технічною причиною виникнення даної ДТП, став рух автомобіля Mercedes-Benz зі швидкістю, що перевищувала допустиму на даній ділянці дороги (60 км/год) з причин та за умов наведених в дослідницькій частині.

В судовому засіданні місцевого суду експерти ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 підтримали наданий ними висновок у повному обсязі та роз`яснили зміст та висновки судової експертизи.

В подальшому 07.02.2020 на підставі ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області, за клопотанням прокурора у даному кримінальному провадженні, було призначено комплексну судову транспортно-трасологічну та автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Дніпровського НДІ судових експерти.

Відповідно до висновку експертів Дніпровського НДІ судових експертиз №995/996-20 комісійної судової автотехнічної та транспортно трасологічної експертизи від 17.04.2020, в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «Mercedes Benz E200» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п.12.4 та 12.9 6) Правил дорожнього руху України і перебували у причинному зв?язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Під час допиту в судовому засіданні першої інстанції експерти ОСОБА_23 , ОСОБА_24 підтримали наданий ними висновок №995/996-20 комісійної судово-автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи від 17.04.2020 року, наполягали на його повноті, та проведенні у відповідності до всіх чинних нормативних актів.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31.08.2021, за клопотанням представника потерпілого, органу досудового розслідування було доручено проведення слідчого експерименту в умовах , максимально наближених до обставин дорожньо-транспортної пригоди, за участю сторін кримінального провадження, зокрема з метою встановлення відстані на якій перебував автомобіль Мерседес-Бенс Е 200 р.н. ( передня частина) до лінії (траєкторії) руху автомобіля «Фольксваген Гольф», у момент покидання останнім смуги руху автомобіля «Мерседес Бенс 200-Е» , а також відстані між передньою частиною автомобіля «Мерседес-Бенс Е 200» та лінією (траєкторією) руху автомобіля «Фольксваген Гольф», у момент виникнення для водія автомобіля «Мерседес Бенс-200» небезпеки для руху у вигляді автомобіля «Фольксваген Гольф» на смугу його руху.

На виконання ухвали суду від 31.08.2021, за результатами проведення слідчого експерименту до суду надано протокол слідчого експерименту від 24.05.2022, з якого убачається, що слідчий експеримент було проведено за участю потерпілого ОСОБА_7 та його представника ОСОБА_8 . Учасники слідчого експеремнту прибули на перехрестя автодороги «Київ-Чоп» із вул. Гонти у с. Зубра, де потерпілому було запропоновано повідомити, чи відповідають дорожні та погодні умови умовам, що мали місцн 10.07.2017, на що останній зазначтв. Що вони неє тотожними, оскільки на момент проведення експеремнту на вказаній ділянці дороги наявні три смуги руху замість двох, а також встановлено, що ширина лівої смуги руху у напрямку м. Києва є більшою на 0,2 м порівняно зі станом на 10.07.2017, при цьому всі учасники експерименту поголдилися, що зазначені відмінності не впливають на результати слідчого експерименту. Надалі потерпілому ОСОБА_7 було запропоновано за допомогою крейди відтворити траєкторією руху автомобіля «Фольксваген Гольф» з моменту зміни напрямку руху ліворуч до моменту виїзду за межі автодороги «Київ-Чоп» по правому борту, що ним було виконано, псля чого на запитання слідчого щодо відстан, на якій у момент виїзду автомобіля «Фольксваген Гольф» на смугу руху автомобіля «Мерседес-Бенс Е-200», знаходилася передня частина останнього відносно лінії (траєкторії) руху автомобіля марки «Фольксваген Гольф», потерпілий відмовившись від залучення автомобілів статистів, самостійно вказав відповідну відстань, яка за результатами прведених замірів становила 34, 5 метра.

Надалі ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 05.10.2022, за клопотанням представника потерпілого, у кримінальному провадженні призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Одеського НДІ судових експертиз.

У відповідності до висновку комісійної судової автотехнічної експертизи №23-1018 від 23.02.2023, проведеної комісією експертів Одеського НДІ судових експертиз, при прийнятих умовах настання події, детально описаних в дослідницькій частині, дії водія автомобіля Mercedes-Benz E200, які не відповідали вимогам пунктів 2.3. б) й 12.1 ПДР, з технічної точки зору, перебувають у причинному зв?язку із ДТП. Фактичні дії водія автомобіля Volkswagen Golf не перебувають в причинному зв?язку з фактом ДТП. При прийнятих умовах настання події, детально описаних в дослідницькій частині, виконанням вимог пунктів 2.3. 6) та 12.1 ПДР водій автомобіля Mercedes-Benz Е200 мав технічну можливість запобігти ДТП. При прийнятих умовах настання події, детально описаних в дослідницькій частині, водій автомобіля Volkswagen Golf, з технічної точки зору, не мав технічної можливості запобігти ДТП.

Під час допиту експертів ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , останні у судовому засіданні підтриали наданий ними висновок у повному обсязі. Крім цього зазначили, що вирішення питань, поставлених в ухвалі суду при призначенні експертизи під №6 та №7 позбавлені технічного сенсу з причин, детально викладених у дослідницькій частині висновку, оскільки експертна оцінка дій водіїв можлива виключно в межах фактичних умов настання події, встановлених матеріалами справи та експетинм шляхом, а не за умов, що мають імовірнісних характер, у зв`язку з чим питання щодо наявності чи відсутності у водія автомобіля Мерседес-Бенс Е 200 технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Фольксваген Гольф у тому числі шляхом застосування або незастосування екстреного гальмування з моменту початку виконання маневру повороту ліворуч автомобілем Фольксваген Гольф за умови взаємного віддалення транспортних засобів 34,5 м, не можуть бути вирішені з технічної точки зору.

Таким чином, оцінивши надані прокурором та досліджені у кримінальному провадженні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності, приймаючи до уваги той факт, що усі сумніви й припущення підлягають тлумаченню на користь обвинуваченого, а висунуте обвинувачення має ґрунтуватися виключно на підставі доказів, що відповідають критеріям, передбаченим ст.ст.85, 86 КПК України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Місцевим судом правильно констатовано, що дослідженими в судовому засіданні доказами не доводиться причинно-наслідковий зв`язок між діяннями обвинуваченого та наслідками, які настали внаслідок ДТП.

Так, з висновку комісійної судової автотехнічної експертизи № 5661 від 27.11.2017 року, який проведений на досудовому слідстві, і яким сторона обвинувачення обґрунтовує наявність складу кримінального правопорушення, убачається, що причиною даної ДТП, з технічної точки зору, стали ті обставини, що водій автомобіля «Фольксваген Гольф 6» ОСОБА_10 , виконуючи поворот ліворуч не дав дороги зустрічному автомобілю «Mercedes Benz E200», що змусило водія ОСОБА_27 застосувати екстрене гальмування, під час якого відбулась втрата контролю над рухом автомобіля, а після припинення гальмування водій ОСОБА_28 не зміг відновити контроль над рухом автомобіля та виїхав на смугу зустрічного руху, по якій в цей час рухався автомобіль «ЗИЛ 130 самоскид С», водій якого вже не мав технічної можливості уникнути зіткнення.

Разом з тим, під час судового розгляду судом, за клопотанням сторони захисту у зв`язку з наявністю сумнівів у правильності висновку експерта, зокрема, щодо обставин можливості встановлення втрати керованості автомобіля Мерседес Бенс, а також, встановлено, що при проведенні розрахунків експерти не використовували Методику визначення швидкості руху транспортних засобів під час зіткнення з урахуванням їх деформування та руйнування ( в частині по перехресним зіткненням та наїздам) № 10.1.01, розроблену Київським науковим -дослідницьким інститутом судових експертиз у 2004 році, яка зареєстрована Міністерством юстиції 06.02.2009 року, незважаючи на суттєві технічні пошкодження автомобіля Мерседес-Бенс 200, отримані ним внаслідок ДТП, з метою усунення суперечностей, та сумнівів у об`єктивності відображених у експертизі № 5661 від 27.11.2017 року висновків, судом на задоволення клопотання захисника обвинуваченого призначено комісійну автотехнічну експертизу, виконання якої доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

За результатами проведення даної експертизи експертами складено висновок № 764/19-52/21732/19-52 від 12.08.2019 року комісійної судової автотехнічної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи. В подальшому під час судового розгляду за клопотанням прокурора судом призначено експертизу за результатами якої надано висновок № 995/996-20 від 17.04.2020 року комісійної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, проведеної Дніпровським НДІ судових експертиз, а пізніше за клопотанням представника потерпілого судом призначено експертизу за результатами якої надано висновок комісійної судової автотехнічної експертизи № 23-1018 від 03.07.2023 року, з врахуванням даних, одержаних вході проведення слідчих експериментів 24.05.2022 року та 01.08.2022 року.

Вище перелічені висновки судових експертиз встановили відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями обвинуваченого та наслідками, які настали внаслідок ДТП.

Відтак під час рогляду даного кримінального провадження було проведено три судові експертизи різними комісіями експертів, які під час роз`яснення своїх висновків у судовому засіданні, у повному обсязі підтвердили надані ними висновки та однозначно встановили відсутність у діях обвинуваченого ОСОБА_10 порушень ПДР, що перебували б у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недопустимість в якості доказу у справі висновку комісійної судової автотехнічної експертизи № 5661 від 27.11.2017, оскільки висновки такої експертизи спростовані вищенаведеними висновками, які проведені в ході судового розгляду кримінального провадження, в тому числі клопотанням прокурора і представника потерпілого.

З приводу доводів прокурору, що з дослідженого висновку комісійної судової автотехнічнлої експертизи № 23-1018 від 03.07.2023 убачається, що експерти прийшли до переконання що питання №6 та №7, які ставилися на вирішення цієї експертизи позбавлені технічного сенсу та фактично ухилились від надання відповіді на такі, то такі є безпідставними, оскільки останні роз`яснили в дослідницькій частині свого висновку та в судовому засіданні першої інстанції надали обґрунтування свого рішення в частині визначення відповідей на ці питання, а саме те що відповідь на ці питання позбавлені технічного сенсу.

Так, експертами у дослідницькій частині висновку комісійної судової авто-технічної експертизи № 23-1018 від 03.07.2023 року роз`яснено, що вирішення питання щодо наявності або відсутності у водія автомобіля Мерседес Бенс технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем Фольксваген Гольф або застосування екстреного гальмування, або не застосувавши його з моменту початку виконання маневру повороту ліворуч автомобіля Фольксваген Гольф (відповідно до взаємного віддалення автомобілів 34.5м) позбавлено технічного змісту, оскільки поведінка водія автомобіля Мерседес Бенс була складена ще до початку маневрування автомобіля Фольксваген Гольф, і міри по екстреному гальмуванні були прийняті ним раніше цього моменту, що вказує на те, що водій маневруючого автомобіля Фольксваген Гольф своїми діями додатково вже ніяк не впливав на поведінку водія автомобіля Мерседес Бенс у фактичних умовах події. У судовому засіданні експертами підтверджено наданий висновок, оскільки експертиза проведена на підставі всіх матеріалів справи, враховуючи попередні експертизи.

На перконання колегії суддів, суд першої інстанції також дійшов правильного висноку щодо відсутності підстав призначення ще однієї експертизи за клопотаннями прокурора і представника потерпілого, оскільки їх доводи про призначення експертизи мотивовані ненаданням експертами відповіді на ці запитання та зводяться до незгоди з висновками вказаної експертизи.

Окрім того, в апеляційній скарзі представники потерпілого зазначають, що у висновку комісійної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 764/19-52/21732/19-52 від 12.08.2019 проведеної Київським НДІ судових експертиз та у висновку комісійної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 995/996-20 від 17.04.2020 проведеної Дніпровським НДІ судових експертиз не встановлено віддалі на якій перебував автомобіль «Mercedes-Benz Е200» до місця перетину із траєкторією руху автомобіля «Volkswagen Golf 6» в момент виникнення небезпеки для нього у вигляді виїзду на його смугу руху автомобіля «Volkswagen Golf 6».

Крім цього, представник потерпілого зазначає, що експертами здійснено підміну понять, зокрема замість моменту виникнення небезпеки водію ОСОБА_7 , у вигляді виїзду на його смугу руху автомобіля «Volkswagen Golf 6» під керуванням ОСОБА_10 , взято до уваги момент сприйняття водієм автомобіля «Mercedes-Benz Е200», ОСОБА_7 дорожньої обстановки, як такої, що потребує застосування дій направлених на уникнення зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf 6», чим порушено вимоги Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 № 53/5.

Однак наведені представниками потерпілого доводи були предметом перевірки судом першої інстанції, що знайшло своє відображення в судовому рішенні, з оцінкою яких суд апеляційної інстанції цілковито погоджується.

Так, матеріалами справи встановлено, що ДТП відбулася в межах населеного пункту с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області. Згідно п. 12.4. Правил дорожнього руху, в редакції чинні станом на день ДТП, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Зіткнення між автомобілем «Mercedes-Benz Е200», яким керував ОСОБА_7 та автомобілем «Volkswagen Golf 6», під керуванням ОСОБА_10 - не відбулося.

Під час допиту потерпілого ОСОБА_7 в судовому засіданні, останній повідомив, що з моменту виникнення для нього небезпеки у вигляді автомобіля «Volkswagen Golf 6», який рухаючись назустріч розпочав здійснювати маневр повороту ліворуч в напрямку ресторану «Рафаель», виїхавши на смугу його руху, застосував екстрене гальмування з метою уникнення зіткнення. Реагування водія ОСОБА_7 на дорожню обстановку в момент виникнення небезпеки об`єктивно підтверджується доказами, які дослідженні в судовому засіданні, серед яких зокрема, протокол огляду місця події та схема до нього, відеозапис з реєстратора та покази потерпілого, свідків. Отже, з моменту виникнення небезпеки, водій ОСОБА_7 застосував екстрене гальмування, що в даній дорожній обстановці, слід сприймати, як реагування на небезпеку.

Комісією експертів Київського науково дослідного інституту судових експертиз у висновку зазначено, що із врахуванням понять трактованих у п. 1.10. Правил дорожнього руху: «небезпека для руху» та «перешкода для руху», з урахуванням руху автомобіля «Volkswagen Golf 6» по проїзний частині з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Mercedes-Benz E200», дану ситуацію слід позиціонувати, як небезпеку для руху, яка виникла для водія ОСОБА_7 , при якій єдиним доцільним та передбаченим вимогам Правил дорожнього руху була необхідність застосувати зниження режиму швидкості автомобіля «Mercedes-Benz E200», аж до повної зупинки. Маневрування як засіб направлений на уникнення зіткнення в даному випадку вимогами Правил дорожнього руху не перебачено.

В подальшому експертами проведений розрахунок зупинного шляху автомобіля «Mercedes-Benz Е200» в даній дорожній ситуації, з урахуванням усіх впливаючих факторів (рух на підйом, ситуаційну реакцію водія ОСОБА_7 в обставинах даної події, нормативний час запізнення спрацювання гальмівного приводу). Так, при швидкості автомобіля «Mercedes-Benz Е200» 82...87 км/год, зупинний шлях становить 63...72 м., а при максимально допустимій в населеному пункті, станом на день дорожньо-транспортної пригоди, 60 км/год, зупинний шлях становитиме 40...41 м.

Оскільки в матеріалах кримінальної справи відсутня будь-яка зафіксована слідова інформація, яка б свідчила про чітку траєкторію руху автомобіля «Volkswagen Golf 6» в момент здійснення ним маневру повороту ліворуч, повноцінно оцінити місце перетину автомобіля «Mercedes-Benz Е200» з автомобілем «Volkswagen Golf 6», експертним шляхом не видалося можливим.

В такому випадку, експертами взято до уваги відображені на проїжджій частині дороги сліди гальмування автомобіля «Mercedes-Benz Е200» у сукупності з поясненнями потерпілого ОСОБА_7 щодо застосування ним екстреного гальмування, як способу направленого на уникнення зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf 6» в момент коли останній розпочав здійснювати виїзд на його смугу руху. Такі дії ОСОБА_29 експертами розцінюються, як виникнення небезпеки на яку реагував водій автомобіля «Mercedes-Benz Е200».

Для проведення відповідних розрахунків щодо віддалі на якій знаходився автомобіль «Mercedes-Benz E200» до краю проїжджої частини дороги, яка веде до ресторану «Рафаель», оскільки як зазначалося вище, в матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про траєкторію руху автомобіля «Volkswagen Golf 6», експертами взято до уваги початок сліду гальмування правого колеса, який знаходиться на віддалі 26,9 м до краю проїжджої частини дороги на яку здійснював поворот автомобіль «Volkswagen Golf 6». Тобто, наявність слідів гальмування надала можливість експертам, визначити мінімальну віддаль, на якій перебував автомобіль «Mercedes-Benz E200» в момент виникнення для нього небезпеки, до краю проїжджої частини дороги. Зазначені розрахунки проведені наступним чином: експертами розраховано мінімальну віддаль, яку необхідно подолати автомобілю «Mercedes-Benz E200» до приведення системи гальмування в активну фазу, тобто до початку відображеного на схемі пригоди сліду гальмування, водій ОСОБА_7 подолав віддаль близько 21…22м.; віддаль від початку сліду гальмування до краю проїжджої частини дороги, на яку повертав ОСОБА_10 становить 26,9м., що в сукупності складає 47,9…48,9м.

Отже, наведеними вище розрахунками експертним шляхом визначено мінімальну віддаль на якій перебував автомобіль «Mercedes-Benz E200» під керуванням ОСОБА_7 в момент виникнення для нього небезпеки у вигляді автомобіля «Volkswagen Golf 6», яким керував ОСОБА_10 , тобто в момент виїзду на смугу руху автомобіля «Mercedes-Benz E200», перетинаючи дорожню розмітку 1.7., яка поділяє зустрічні потоки транспорту в зоні перехрестя. В метричних даних мінімальна віддаль, яку повинен подолати автомобіль «Mercedes-Benz E200» до початку сліду гальмування відображеного на схемі пригоди з урахуванням швидкості встановленої експертним шляхом становить 21…22м. Віддаль від початку сліду гальмування до краю проїжджої частини дороги на яку здійснював рух водій ОСОБА_10 становить 26,9м, що в сукупності складає віддаль не менше 47,9..48,9.

Надалі експертами проведено порівняльний аналіз мінімальної віддалі на якій знаходився автомобіль «Mercedes-Benz E200» в момент сприйняття водієм ОСОБА_7 дорожньої обстановки, як такої що потребує дій спрямованих на уникнення зіткнення з автомобілем «Volkswagen Golf 6», кваліфікованих як момент виникнення небезпеки 47,9…48,9м з зупинним шляхом, який при умові його руху 82…87 км/год, становить 63…72м. З наведеного випливає, що водій ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути ДТП, однак, дотримуючись максимального швидкісного режиму на даній ділянці дороги у 60 км/год, водій ОСОБА_7 мав можливість зупинитися в межах 40…41 м. Отже, водій автомобіля «Mercedes-Benz E200» ОСОБА_7 за умови його руху з допустимою на даній ділянці дороги швидкістю (60 км/год) мав технічну можливість зупинитися та уникнути зіткнення із автомобілем «Volkswagen Golf 6» застосувавши екстрене гальмування.

Також, за умови дотримання водієм автомобіля «Mercedes-Benz E200» швидкісного режиму, в даній дорожній ситуації траєкторії руху з автомобілем «Volkswagen Golf 6» не пересікалися б взагалі, а крім цього у водія ОСОБА_7 не виникла б необхідність застосовувати гальмування, оскільки саме дотримання швидкості руху автомобілем «Mercedes-Benz E200», була достатньою та необхідною умовою безпечного та безперешкодного роз`їзду автомобілів на даному перехресті.

Практично аналогічні висновки містяться і у висновку Дніпровського науково дослідного інституту судових експертиз. При цьому швидкість визначена комісією експертів становить близько 85…87 км/год, а мінімальна віддаль на якій перебував автомобіль «Mercedes-Benz E200» до ближньої межі проїзної частини дороги, яка перетинає дорогу «Київ-Чоп», в момент, коли водієм ОСОБА_7 при визначеній швидкості могли бути вжиті заходи на гальмування, становила 48,7…49,3м.

Також не заслуговують на увагу і доводи апелянтів про порушення експертами Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Наукково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 №53/5 в редакції чинній на момент складення висновків.

Так, у абз.2 п.1.1.3. Інструкції зазначено, що момент виникнення небезпеки для руху, як правило, має зазначатися у документі про призначення експертизи (залучення експерта). Якщо у документі про призначення експертизи (залучення експерта) момент виникнення небезпеки не зазначений, то експерт, виходячи з аналізу дорожньої обстановки, може визначити його за даними, що містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що судові експертизи, викладені у висновках Київського, Дніпровського та Одеського НДІСУ, були проведені в межах судового розгляду даного кримінального провадження, у порядку передбаченому КПК України. Зазначені експертизи були спрямовані на з`ясування механізму дорожньо-транспортної пригоди, встановлення причинно-наслвідкових зв`язків між діями її учасників та наслідками, перевірку відповідності дій учасників вимогам ПДР, а також технічної можливості запобігання дорожньо-транспортній пригоді, що сталася 10.07.2017 в с. Зубра, Пустомитівського району, Львівської області.

Всі інші доводи апеляційних скарг судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки такі не спростовують висновків суду першої інстанції, мають формальний характер та зводяться до власної оцінки фактичних обставин справи.

Підстав для повторного дослідження доказів у справі, згідно клопотання прокурора, колегія суддів не вбачає, оскільки такі судом першої інстанції досліджено повно та із дотриманням вимог закону. Підстави для надання цим доказам іншої оцінки, відмінної від оцінки, наданої судом першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд при розгляді даної справи не допустив таких порушень вимог кримінального процесуального законодавства України, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований та справедливий вирок.

Враховуючи принцип презумпції невинуватості, закріплений у ст.17 КПК України, та стандарт доведеннгя вини поза розумним сумнівом, суд правильно констатував наявність розумного сумніву щодо винуватості ОСОБА_10 , та відповідно до п.3 ч.1 ст.373 КПК України законно і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність ухвалення виправдувального вироку у зв`язку з недоведеністю наявності в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. В оскаржуваному вироку наведено належні та достатні мотиви і підстави для його ухвалення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів,

постановила:

апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та представників потерпілого ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 23 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: