Справа № 333/3818/25
Провадження № 1-кп/333/683/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000211 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Генічеськ, Генічеського району Херсонської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, яка не є особою, щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою.

Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами у країни, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент РФ володимир путін та інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв?язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об?єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації.

З метою відсічі військової агресії Російської Федерації, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв?язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України, затвердженими ВРУ, зокрема Указом Президента України від 14 січня 2025 року № 26/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4220-1Х від 14 січня 2025 року, яким строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року строком на 90 діб.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаних наказів військово-політичного керівництва РФ, військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об?єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі Запорізької області.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 19.05.2024, далі за текстом - Закон № 1207-VII), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід?ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб?єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відтак, Наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», територія Мелітопольської міської територіальної громади Запорізької області внесена до вказаного переліку та з 25.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією У країни.

Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», яку очолив ОСОБА_6 з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень.

Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною 2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України. Крім того, в частині 1 статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється.

При цьому, положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація РФ - це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб?єктів адміністративних послуг.

В той же час, 26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_6 № 165-р створено незаконний орган влади - т.зв. «Избирательная комиссия Запорожской области».

Далі, ОСОБА_6 знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, 4, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці, з використанням російської державної символіки, створюючи Враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження - «О подготовке организации проведения референдума Избирательной комиссией Запорожской области» № 195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.

Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_6 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, використовуючи владні повноваження, видав указ № 356-у, відповідно до якого, зокрема:

1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб?єкта РФ;

2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб?єкта РФ, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу Російської Федерації на правах суб?єкта Російської Федерації?», відповідь: «так» або «ні»»;

3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб?єкта РФ;

4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі 23 вересня - 27 вересня 2022 року.

Так, встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , протягом серпня-вересня 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлені), перебуваючи на території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, яке з 25.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, із власних корисливих мотивів, за попередньою змовою з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. «участковой избирательной комиссии № 64 территориальной избирательной комиссии г. Мелитополь», а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами з числа окупаційної адміністрації держави агресора рф, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, будучи проросійськи налаштованою особою, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла участь в організації та проведенні на території вказаного населеного пункту незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, призначеного указом зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора «Про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб?єкта Російської Федерації» № 356-у від 20.09.2022, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як голова т.зв. дільничної виборчої комісії (мовою оригіналу: «участковой збирательной комиссии № 164 териториальной избирательной комиссии г. Мелитополь»), розміщеній у приміщенні загальноосвітньої школи № 6 м. Мелітополя, розташованої за адресою: м. Мелітополь, вул. Монастирська, буд. 185 та розпочала здійснювати організаційні заходи, направлені на проведення на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу рф, з метою незаконної зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з іншими невстановленими особами з числа т. зв. «участковой избирательной комиссии № 164 территориальной збирательной комиссии г. Мелитополь», розміщеній у приміщенні загальноосвітньої школи № 6 м. Мелітополя, розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Монастирська, буд. 185, протягом серпня-вересня 2022 року, на виконання вказаного розпорядження ОСОБА_6 та з метою реалізації спільного з ним злочинного наміру, направленого на організацію та проведення незаконного референдуму, за підтримки збройних формувань рф та представників держави-агресора провела комплекс необхідних заходів для підготовки та організації проведення вказаного референдуму, а саме:

-забезпечила інформування мешканців громади, як можливих учасників референдуму, про підготовку та проведення референдуму;

-складала передні списки учасників референдуму; - забезпечила підготовку та проведення референдуму тощо.

Так, 23.09.2022 на тимчасово окупованій території Запорізької області, в тому числі і в м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області, на виконання зазначених вище розпоряджень ОСОБА_6 , у складі «участковой збирательной комиссии N? 164 территориальной избирательной комиссии г. Мелитополь», розміщеній у приміщенні загальноосвітньої школи № 6 м. Мелітополя, розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Монастирська, буд. 185, ОСОБА_7 за безпосередньої участі інших невстановлених осіб з числа т.зв. «виборчої комісії м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області», фактично розпочала проведення референдуму про вихід Запорізької області зі складу України та її входження до складу рф, з метою подальшої зміни меж території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Того ж дня, 23.09.2022 ОСОБА_7 , будучи головою т.зв. «участковой избирательной комиссии № 164 территориальной избирательной комиссии г. Мелитополь», розміщеній у приміщенні загальноосвітньої школи № 6 м. Мелітополя, розташованої за адресою: м. Мелітополь, вул. Монастирська, буд. 185, діючи умисно, всупереч передбаченого законом України про «Про всеукраїнський референдум» порядку, прийняла участь в організації та проведенні незаконного референдуму шляхом забезпечення діяльності дільничної виборчої комісії на окупованій території м. Мелітополь Запорізької області щодо проведення незаконного референдуму щодо виходу Запорізької області із складу України та входження її в склад рф.

Так, в період з 23.09.2022 по 27.09.2022 представниками окупаційних адміністрацій держави агресора на тимчасово окупованій території Запорізької області організовано та фактично проведено незаконний референдум про входження Запорізької області до складу російської федерації, в організації та проведенні якого на тимчасово окупованій території м. Мелітополь Мелітопольського району Запорізької області приймала участь ОСОБА_7 в якості голови т.зв. «участковой избирательной комиссии № 164 территориальной избирательной комиссий г. Мелитополь», розміщеній у приміщенні загальноосвітньої школи № 6 м. Мелітополя, розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Монастирська, буд. 185.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_5 за викладених вище обставин вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, що кваліфікується, як участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтування застосування судом in absentia

У судовому засіданні допит обвинуваченої ОСОБА_5 не здійснювався через проведення судового розгляду у порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст. 323 КПК України, при цьому обвинувачена викликалась до суду як за місцем свого проживання, так і через засоби масової інформації у передбачений законом спосіб, однак у судові засідання не з`явилась.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченої (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення та судом використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченої, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Тому, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Південно-Східного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги.

Захисник ОСОБА_4 , у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченою і з`ясувати у неї правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченої ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловив свою позицію з приводу недоведеності вини останньої у даному кримінальному провадженні.

Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказування в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку російської федерації частини території України (у т.ч. Мелітопольського району, Запорізької області), яка розпочалася із повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується наступними доказами.

Докази, які досліджені судом в ході розгляду кримінальної справи

Відповідно до ст.ст. 84-85 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Дослідивши під час спеціального судового провадження в судовому засіданні надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України підтверджується наступними дослідженими під час судового розгляду доказами.

Фактичними даними, що містяться в наступних джерелах доказів:

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.10.2022, за яким свідок ОСОБА_8 упізнав ОСОБА_5 серед пред`явлених за фотознімками осіб під номером 3, як особу, яку свідок зустрів 27.09.2022 приблизно о 12 год. 00 хв. На території виборчої дільниці в Мелітопольській загальноосвітній школі № 6, яка знаходиться по вул. Монастирська;

- даними протоколу огляду від 10.02.2025 з додатком DVD-R диском, згідно з якими об`єктом огляду була інформація, розміщена у телеграм каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розміщену за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , де виявлено публікацію, розміщену на вказаному телеграм каналі від ІНФОРМАЦІЯ_4 о 08 год. 39 хв, яка розміщена російською мовою за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 наступного змісту:

«Большое количество желающих проголосовать на Референдуме пришли на избирательные участки в Запорожской области с первых минут открытия.

У людей сегодня - большой праздник, рассказывают представители участковых избирательных комиссий в Мелитополе.

«Это очень долгожданный день. Свое будущее мы видим только в России, потому что Россия - это страна больших новых возможностей для нас. Мы очень долго ждали. Этот день настал. Для нас это - огромный праздник, большое историческое событие. Не могло быть иначе».

«Мы 30 лет ждали, что вернемся. Украина была мачеха, а здесь родная мать наша».

Запорожская область возвращается домой!»

До даної публікації було додано два відеозаписи.

Так під час дослідження другого відеозапису, встановлено що на ньому містяться три особи жіночої статі, у яких четверта особа бере інтерв?ю. На початку відеозапису, особа жіночої статі, яка знаходиться посередині та вдягнена у синій светр говорить на російській мові наступне:

«У нас всё получится, мы будем вместе с россией. Мы возвращаемся домой»

Далі, особа жіночої статі, яка знаходиться справа та вдягнена у коричневий костюм, каже наступний текст російською мовою:

«Это очень долгожданный день, свое будущее мы видим только в россии, потому что россия это страна больших, новых возможностей для нас. Мы очень долго ждали этого, это время, этот день настал. Для нас это огромный праздник, огромное историческое событие. И вообще мы единая страна, мы не можем быть, по-другому не могло быть, иначе. Мы одна история, одна культура. Мы едины, и мы непобедимы.

Победа будет за нами, мы вместе, это сила, это главное»

Далі, особою яка веде інтерв?ю було завдано питання російською мовою: «Вы

лично ждали, есть волнение?»

Після цього особа жіночої статі, яка знаходиться справа та вдягнена у коричневий

костюм, відповідає на російській мові:

«Очень ждала, очень ждала и меня никогда не покидала надежда с 2014 года, а

может быть и ранее, я надеялась, это уже тогда»

Далі, особа жіночої статі, яка знаходиться посередині та вдягнена у синій светр

говорить на російській мові наступне:

«30 лет, мы знали, что мы все-равно вернемся, потому что мы, как говорится, дети советского союза и мы ждали, что мы все-равно вернемся. Украина была мачеха, россия это родная мать наша. Поэтому мы вернулись в свою гавань. Победа за нами, мы - едины»;

- даними протоколу огляду від 10.02.2025 з додатком DVD-R диском за участю свідка ОСОБА_9 , який під час огляду відеозапису, який міститься на диску DVD-R диску та є додатком до протоколу огляду від 10.02.2025 впізнав особу посередні - ОСОБА_10 , з якою свідок знайомий особисто за рисами обличчя, вузькими очима, кольором волосся;

- даними протоколу огляду від 11.04.2025 з додатком DVD-R диском за участю свідка ОСОБА_11 , який під час огляду відеозапису, який міститься на диску DVD-R диску та є додатком до протоколу огляду від 10.02.2025 впізнав особу посередні - ОСОБА_10 , з якою свідок знайомий особисто за рисами обличчя, вузькими очима, кольором волосся;

- даними протоколу огляду від 11.04.2025 з додатком DVD-R диском, згідно з якими під час огляду відкритої для вільного доступу інформації у мережі Інтернет, а саме наявних публікацій у «Telegram»-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), « ОСОБА_12 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) виявлено опубліковану ІНФОРМАЦІЯ_8 о 14:09 публікацію за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою «Осенью в Запорожской области пройдёт референдум о вхождении в состав Российской Федерации.».

У ході подальшого огляду встановлено наступний зміст публікації:

«Осенью в Запорожской области пройдёт референдум о вхождении в состав Российской Федерации. Мною, как главой Военно-гражданской администрацией Запорожской области, принято решение о проведении референдума, который состоится в начале осени. Прорабатываются механизмы. Референдум определит, чего хотят жители Запорожской области и как они хотят жить. Механизм проведения референдума будет прорабатываться, а волеизьявление будет открытым и ясным..»

В ході подальшого огляду інформації, опублікованої у вказаному телеграм-каналі, виявлена опублікована ІНФОРМАЦІЯ_9 о 17:48 публікація за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_6 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_10 ».

Наступний зміст публікації:

«Подписан указ о создании избирательной комиссии Запорожской области

Осенью по инициативе жителей Запорожской области состоится референдум по вопросу вхождения нашего региона в состав Российской Федерации. Сейчас мы ведем подготовительную работу. Причем сразу в нескольких плоскостях, одна из которых - законодательная.

Для того, чтобы процедура референдума была прозрачной и легитимной, в целях защиты избирательных прав граждан, я подписал указ о создании избирательной комиссии Запорожской области.

Что это значит? Во-первых, все предыдущие органы, которые занимались организацией выборов на территории, официально прекратили свое существование с момента подписания указа. Во-вторых, и это самое главное, сегодня мы создаем совершенно новую открытую структуру. Она будет формироваться из представителей общественных организаций, собраний граждан по месту жительства, работы или службы - из самых активных и неравнодушных жителей региона.

Сегодня у вас есть реальный шанс помочь в организации и проведении голосования. Если чувствуете в себе желание помочь, если вам не все равно, каким будет будущее Запорожской области, будем рады видеть вас в составе избирательной комиссии. Предложения по кандидатурам начинаем активно принимать».

Також встановлено наступний зміст публікації:

«Я уверен в том, что момент для принятия решения о территориальной принадлежности Запорожской области наступил. Откладывать процедуру нет смысла, я полностью согласен с нашими общественными деятелями. Технически мы готовы (…)

Сегодня я подписал положение о проведении референдума по вопросу территориальной принадлежности Запорожской области. Он пройдёт с 23 по 27 сентября. Нашу будущую судьбу будете определять только вы, дорогие мои земляки».

- даними копії протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.11.2022, яким встановлено наявність відомостей у мобільному додатку «Telegram», який зареєстрований на абонентський номер телефону оператора мобільного зв?язку НОМЕР_1 , під обліковим записом з ім?ям « ОСОБА_13 », що належить та яким особисто користується представник «народної поліції» м. Енергодар, громадянин України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та містить діалоги груп, в т.ч. «Референдум», із зазначенням назв облікових записів користувачів, дати та часу повідомлення, тексту повідомлень, зазначенням дій, інформації із текстових та графічних файлів;

- даними протоколу виготовлення копії додатку до протоколу про проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 10.04.2025 з додатком;

- даними протоколу огляду від 10.04.2025, за наслідками огляду копії додатку протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 13.11.2022 копії DVD-R диску встановлено наявність папки «Референдум», в середині якої виявлено папку «files», що містить файли формату «doc.» з назвою «АДРЕСА и ПРЕДСЕДАТЕЛИ УИК», серед яких значиться « ОСОБА_15 » в якості «ПРЕДСЕДАТЕЛЯ УИК» за адресою «Монастырская, 185».

З метою оцінки вказаних вище доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при ухваленні вироку, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

- Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.01.2024 № 0000064 про внесення до ЄРДР відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме: громадяни України, в т.ч. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою, за вказівкою представників держави агресора рф здійснюють організацію проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованих територіях Запорізької області;

- доручення начальника СВ УСБУ в Запорізькій області від 16.01.2024 про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064;

- постанова начальника СВ УСБУ в Запорізькій області від 16.01.2024 про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064;

- постанова начальника СВ УСБУ в Запорізькій області від 16.01.2024 про зміну групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064;

- постанова заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 17.01.2025 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000064;

- постанова прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури від 16.01.2024 про виділення матеріалів досудового розслідування;

- постанова начальника 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 16.01.2024 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064;

- постанова начальника 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 10.02.2025 про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064;

- постанова прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури від 10.02.2025 про виділення матеріалів досудового розслідування;

- доручення начальника СВ УСБУ в Запорізькій області від 10.02.2025 про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000211;

- постанова начальника СВ УСБУ в Запорізькій області від 10.02.2025 про створення групи слідчих, яким доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- постанова заступника керівника Запорізької обласної прокуратури від 10.02.2025 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні;

- постанова слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 10.02.2025 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000211;

- постанова слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 10.04.2025 про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000211;

- клопотання слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 17.04.2025 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21.04.2025 про обрання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» без визначення розміру застави;

- клопотання слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 17.04.2025 про арешт майна;

- ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 21.04.2025 про накладення арешту шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке належить

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

- постанови слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 10.02.2025, від 10.04.2025 про залучення спеціаліста;

- клопотання прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури від 10.04.2025 про використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій в інших цілях або передання інформації;

- ухвала слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10.04.2025 про надання дозволу на використання у кримінальному провадженні № 000211 від 10 лютого 2025 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України інформації, яка міститься у протоколі про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем № 59/14/1031т від 13 листопада 2022 року, додатку до нього - DVD-R диску № 59/14/545 від 13 листопада 2022 року, а також процесуальних документах на підставі яких вказана інформація отримана, а саме клопотанні слідчого №59/14/K-1471г від 12 вересня 2022 року та ухвалі слідчого судді Запорізького апеляційного суду № 10/3903г від 14 вересня 2022 року, отриманих і складених у рамках досудового розслідування кримінального провадження N? 0000102 від 29 березня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 5, 6, 7 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України;

- постанова прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури від 10.04.2025 про виділення матеріалів кримінального провадження;

- копія клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області на проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 12.09.2022;

- копія ухвали слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 14.09.2022

Фактичними даними, що містяться в показаннях допитаних під час судового розгляду свідків, а саме:

- свідок ОСОБА_9 повідомила суд, що знає ОСОБА_5 особисто. За показами свідка, ОСОБА_5 завжди мала проросійські погляди. У вересні 2022 року у місцевому телеграм-каналі бачила ОСОБА_5 , яка сиділа у приміщенні загальноосвітньої школи № 6 м. Мелітополя, розташованого за адресою: м. Мелітополь, вул. Монастирська, буд. 185 в якості члена виборчої комісії по проведенню референдуму на окупованій території. Також, по відео ОСОБА_5 повідомила журналістів, що дуже рада, що в них окупаційна адміністрація.

Також судом на підставі ч. 11 ст. 615 КПК України у зв`язку із смертю свідка ОСОБА_8 досліджено показання останнього, отриманні під час досудового розслідування, які фіксувались за допомогою технічних засобів відеофіксації та викладені на оптичному носії інформації - DVD-R диску, що є додатком до протоколу допиту свідка від 18.10.2022. Так, свідок ОСОБА_8 під час допиту повідомив, що 27.09.2022 на території однієї із виборчих дільниць, створеної для проведення псевдо референдуму на території школи № 6 міста Мелітополя, яка розташована по вулиці Монастирська, свідок зустрів громадянку, яка на його переконання являлась головною на виборчій дільниці, на шиї вказаної особи висів бейджик на ім?я ОСОБА_5 , та напис «Председатель комисии», вказана особа на вигляд 50-55 років, мала темно-каштанове волосся та середньої довжини зачіску. На вигляд приблизно 160 см на зріст, мала кругле обличчя, середньої статури. Вказану особу за загальними ознаками свідок зможе впізнати. Також на території виборчої дільниці свідок бачив ще одну громадянку, яка приймала участь у проведенні псевдо референдуму, вона також мала бейджик, але що саме на ньому було написано свідок не помітив, вказана громадянка на вигляд була 30-35 років, мала світле волосся, пряму, середньої довжини зачіску, овальне обличчя, гострий ніс та була худорлявої статури. Вказану особу за загальними ознаками свідок зможе впізнати.

Крім того, під час судового розгляду було досліджено характеризуючи обвинувачену ОСОБА_5 документи, а також досліджені такі відомості:

- роздруківки картки Ф-1 на ОСОБА_5 , згідно з якої остання до кримінальної відповідальності не притягалась;

- довідки УДМС України, згідно з якою ОСОБА_5 була документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон;

- довідки відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області, за змістом якої вбачається, що за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян по місту Запоріжжю та Запорізькій області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , виявлені наступні актові записи:

??1) № 785 про шлюб ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , складений 16.06.1979 Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

??2) № 239 про розірвання шлюбу ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , складений 12.03.1993 Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);

3) № 713 про народження дочки ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , складений 08.04.1980 Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьки: Батьки: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

4) № 1738 про народження ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , складений 10.08.1983 Мелітопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Батьки: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_13 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

- довідки КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради від 01.11.2022, згідно з якою ОСОБА_5 під наглядом лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за медичною допомогою не зверталась;

Оцінка суду

При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява № 39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011 р.) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірланд проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n. 161, Series А., заява № 25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Аналізуючи вище перелічені докази в їх сукупності, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, а також в сукупності з показаннями свідків, суд приходить до висновку, що вказані докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недостовірними чи недопустимими.

Проаналізувавши досліджені докази у справі в сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_5 у скоєнні злочину за викладених у вироку обставинах.

Суд приймає, як належні та достатні докази показання свідків, оскільки їх покази були послідовними щодо обставин, які мали істотне значення для правильного вирішення справи - часу, місця, способу вчинення кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила, були логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Під час вивчення матеріалів кримінального провадження також не виявлено даних, які б давали підстави вважати, що свідки з будь-яких причин обмовили чи могли обмовити обвинуваченого у інкримінованому йому злочині.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Донецькій та Запорізькій областях адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу ОСОБА_5 .

Згідно з ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2025 відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_4 , який був захисником на стадії досудового розслідування, отже останній обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування. Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо розгляду даної справи в порядку спеціального судового провадження покладалася на розсуд суду.

Захисник обвинуваченої здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої: приймав участь у допиті свідка та дослідженні доказів, виступав у дебатах та зазначив, що вина обвинуваченої не доведена, а кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає дійсності.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та захисту вживалися достатні заходи щодо дотримання прав ОСОБА_5 , як підозрюваної, так і обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що судом були належним чином вжиті усі необхідні заходи повідомлення та інформування обвинуваченої ОСОБА_5 про дати слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді. Остання повідомлялась у передбачений законом спосіб через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр», оголошення про її виклик також публікувались на офіційному веб-сайті судової влади України.

Зміст досліджених доказів дає підстави стверджувати, що ОСОБА_5 діяла за вказівками та за погодженим планом із представниками російської федерації, а не з власної ініціативи, її діяльність була спрямована на впровадження нових правил та норм, які вже запроваджені та існують на території росії, одночасно не визнавала повноваження діючої української влади у місті, тобто вчиняла активні дії на запровадження та зміцнення влади окупаційної адміністрації. Є очевидним, що усі дії ОСОБА_5 приймались нею особисто, або за погодженням із невстановленими особами російської федерації та на їх вказівку, тобто остання добровільно надавала допомогу представникам іноземної держави, а саме: росії, у здійснення підривної діяльності проти України.

Враховуючи наведене, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України як участь в організації та проведенні незаконних референдумів на тимчасово окупованій території, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд

При призначенні покарання, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен (…) при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Призначаючи покарання суд виходить із наступного

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення.

Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, проте враховуючи також, що обвинувачена вчинила даний злочин умисно, усвідомлюючи свої дії, які полягли у колабораційній діяльності, у добровільному зайнятті керівної посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій - добровільно зайняла посаду голови т.зв. «участковой избирательной комиссии» в незаконно створеному органі влади «участковая избирательная комиссия № 64 территориальной избирательной комиссии г. Мелитополь», суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді максимального позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст.111-1 КК України з позбавлення права обіймати будь-які посади в органах державної влади, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею кримінальних правопорушень у майбутньому та конфіскацією всього особистого майна.

Так, суд вирішуючи питання щодо застосування виду додаткового покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, яке у санкції ч. 5 ст. 111-1 КК України зазначене як основне, враховує, що ОСОБА_5 скоїла злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачена своїми діями фактично допомагала державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд застосовує обвинуваченій ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади саме в органах державної влади України.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками суду касаційної інстанції, яка викладена у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі № 753/18479/16-к (провадження № 51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі № 171/869/21 (провадження № 51-838км22).

В даному випадку суд вважає, що буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні.

Призначаючи покарання суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого і що згідно ч. 2 ст. 52 КК України, конфіскація майна відноситься до додаткових видів покарання.

Враховуючи фактичні обставини справи, характер вчиненого злочину та ступінь його тяжкості, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 додатковий вид покарання у вигляді конфіскації особистого майна.

Підстави для застосування положень ст. 69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_5 відсутні, оскільки відсутні обставини, передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення з огляду на вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ Національної безпеки України.

Крім того суд приходить до висновку, що за викладених вище обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2025 обвинуваченій ОСОБА_5 в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, то вказаний запобіжний захід до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання, тобто із дня фактичного її затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2025 на майно, яке належать ОСОБА_5 з огляду на призначення їй додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, слід залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного майна обвинуваченої.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 323, 369-376, 615 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити їй покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в державних органах та органах місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного їй майна.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто із дня її фактичного затримання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2025, на майно, яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_12 - залишити без змін до фактичного виконання вироку в частині конфіскації всього належного ОСОБА_5 майна на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Копію вироку після проголошення негайно вручити захиснику та прокурору.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, згідно з положеннями статті 297-5 КПК України, та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1