Справа № 405/385/26
провадження № 1-кс/405/307/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2026 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 22.01.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, громадянину України, з середньою-спеціальною освітою, одруженому, не маючому на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, працюючому водієм ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

слідчий, за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з підстав вказаних в клопотанні, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обґрунтованість підозри та наявність передбачених ч. 1 ст. 177 КПП України ризиків.

Підозрюваний та захисник кожен окремо висловили свої позиції, згідно з якими підозру вважали обґрунтованою, але ризики, на які в клопотанні посилався слідчий та прокурор у судовому засіданні, вважали не доведеними, просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, характеризуючі матеріали підозрюваного, які надані у судовому засіданні захисником, заслухавши сторін, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження № 0000045 від 22.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.01.2026 року, перед початком руху на вантажному автомобілі "Volvo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у складі напівпричепу "Samro", реєстраційний номер НОМЕР_2 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 22.2, 22.3 (а) і (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР) (1.3 Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими; 22.2 Водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху - контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху; 22.3. Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він: а) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху; б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним).

Так, ОСОБА_4 розпочав рух на вантажному автомобілі "Volvo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у складі напівпричепу "Samro", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходився вантаж у вигляді металопрокату (металевих труб) загальною вагою 21 тони 110 кг. Не зважаючи на наявність на напівпричепі "Samro", реєстраційний номер НОМЕР_2 кріплень, передбачених заводом-виробником, водій ОСОБА_4 не забезпечив надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху не контролював це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

У подальшому 22.01.2026 близько 08 години 20 хвилин ОСОБА_4 ,, керуючи технічно-справним вантажним автомобілем "Volvo", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у складі напівпричепу "Samro", реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому знаходився вантаж у вигляді металопрокату (металевих труб) загальною вагою 21 тона 110 кг, рухався в світлу пору доби автомобільною дорогою М-30 "Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине" зі сторони м. Кропивницький Кіровоградської області у напрямку м. Умань Черкаської області.

Під час керування транспортним засобом ОСОБА_4 , грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 "б" і "д" ПДР ("п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3 Для забезпечення безпеки руху водій повинен: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»), рухався в межах населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.49 ПДР України "Початок населеного пункту", - с. Олександрівка Маловисківської міської об`єднаної територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, через яке проходить автомобільна дорога М-30 "Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине", зі сторони м. Кропивницький Кіровоградської області у напрямку м. Умань Черкаської області. Під часу руху, ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 12.1 ПДР України (п. 12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), перевищив допустиму та безпечну швидкість руху в даних дорожніх умовах, які обумовлювались наявністю заокруглення праворуч щодо напрямку його руху, щоб мати можливість постійно контролювати рух транспортного засобу та його напрямок.

В результаті недотримання вищезазначених вимог ПДР України, 22.01.2026 близько 08 години 20 хвилин на відстані 31 метру від сталого об`єкту магазин "Маркет" розташованого на вулиці Красна, 2 в селі с. Олександрівка, Маловисківської міської об`єднаної територіальної громади Новоукраїнського району Кіровоградської області, при проїзді заокруглення проїзної частини дороги праворуч щодо напрямку його руху перевищив допустиму та безпечну швидкість в даних дорожніх умовах, не врахував особливості вантажу, що перевозиться, не впорався з керуванням транспортного засобу, в результаті чого відбулось падіння вантажу, який не був належним чином закріплений з причепу "Samro", реєстраційний номер НОМЕР_2 на проїзну частину та на автомобіль "ВАЗ-21099", реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті падіння вантажу автомобіль "ВАЗ-2109", реєстраційний номер НОМЕР_3 у некерованому стані здійснив виїзд за межі проїзної частини на праве узбіччя відносно свого руху з подальшим наїздом на дерево.

Внаслідок ДТП водій автомобіля "ВАЗ-21099", реєстраційний номер НОМЕР_3 ОСОБА_8 , загинув на місці події, а пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з отриманими тілесними ушкодженнями госпіталізована до КНП "Кіровоградська обласна лікарня".

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

23.01.2026 о 14 год. 17 хв. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо обґрунтованості підозри:

чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення.

ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, розумна підозра передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Кавала проти Туреччини" вказував, що « ..не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Крім того, слідчим суддею відзначається, що на даному етапі кримінального провадження вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей слід визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування по доказами, а саме:

-рапортом єдиного обліку в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» від 22.01.2026;

-протоколом огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, де зафіксовано наявність механічних пошкоджень, що виникли в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме вантажного автомобіля «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у складі напівпричепу «Samro» реєстраційний номер НОМЕР_2 та автомобіля «ВАЗ-21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , дорожні та погодні умови, наявність дорожньої розмітки та дорожніх знаків;

-протоколом огляду трупа ОСОБА_8 , де зафіксовано наявність візуальних зовнішніх тілесних ушкоджень особи;

-речовими доказами транспортними засобами, який має мехінічні пошкодження кузова, що виникли у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11

-протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, є підстави вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 Кримінального Кодексу України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років із позбавленням спеціального права.

Отже враховуючи, що під час досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на вчинення ОСОБА_12 інкримінованого йому кримінального правопорушення, оголошена останньому підозра від 23.01.2026 є обґрунтованою.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

беручи до уваги наявність вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного слідчим суддею було встановлено наявність такого ризику:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , є тяжким правопорушенням, його санкція передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого. У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, який інкримінується згідно зі статтями 45, 49 КК України, йому може бути призначене реальне покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

При оцінці ризику переховування від правосуддя слідчий суддя бере до уваги (поряд з іншими обставинами) і загрозу відносно суворого покарання (§ 76 рішення у справі «Пунцельт проти Чехії» від 25 квітня 2000 року). При розгляді питання про необхідність тримання під вартою слідчий суддя, суд бере до уваги обставину конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинений злочин (Рекомендація Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду». Наведені обставини можуть бути підставою і мотивом для підозрюваного ОСОБА_4 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися шляхом залишення місця свого проживання, маючи при цьому, всі можливості та засоби, в тому числі здійснення виїзду на тимчасово окуповані території України або за межі території України у незаконний спосіб.

Отже, беручи до уваги позицію прокурора, вивчивши матеріали клопотання, враховуючи ставлення до поданого клопотання сторони захисту, слідчим суддею відмічається про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Інші ризики слідчим суддею не встановлені.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практика Європейського суду з прав людини, передбачають, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні від 26.06.1991, справа «Лательє до Франції», зазначено, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу, та є обґрунтованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Проте слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Отже, слідчим суддею беруться до уваги подані захисником характеризуючи дані на підозрюваного, враховується його вік, стан здоров`я, дані про соціальні зв`язки та спосіб життя, майновий та сімейний стан, ставлення до кримінального правопорушення, у якому він визнаний підозрюваним, але зважаючи на наявність суттєвого ризику, на який посилався прокурор та який доведений у судовому засіданні, зважаючи на резонанс та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, в даному випадку загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу. Також слід зазначити, що під час розгляду даного клопотання не встановлено обставин, що за станом здоров`я підозрюваний не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору.

Все вищевикладене в сукупності свідчить, що застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обмеження його конституційних прав, у даному випадку є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Інший більш м`який запобіжний захід на думку слідчого судді, не здатний запобігти встановленому ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому твердження сторони захисту про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу є неспроможними.

Отже беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме щодо злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, тобто застосування підозрюваному запобіжного заходу, без визначення застави.

Керуючись ст.ст.176-197, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 14.17 год. 22.01.2026 до 14.17 год. 22.03.2026 року.

Строк дії ухвали визначити до 14.17 год. 22.03.2026 року

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_13