БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/543/24
Провадження №1-кс/497/867/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу

20.10.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Болград клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кубей (стара назва с.Червоноармійське) Болградського району Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, не інваліда, одруженого, який зареєстрований і фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 27.11.1997 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області,

засудженого в кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 року вироком Болградського районного суду Одеської ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України та на підставі санкції цієї статті йому призначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми.

ОСОБА_5 взято під варту в залі суду - негайно.

Засудженому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з моменту фактичного затримання до моменту набрання вироком суду законної сили.

16.10.2025 року захисником засудженого адвокатом ОСОБА_6 подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 на особисте зобов`язання з покладенням ряду обов`язків.

В обґрунтування клопотання захисник стверджує, що ним на даний час готується апеляційна скарга на вирок суду від 22.09. 2025 року та у разі апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції запобіжний захід, обраний відносно засудженого у виді тримання під вартою, стає фактично безстроковим, тримання під вартою не є фактичним відбуванням покарання, а застосовується виключно для забезпечення судового розгляду. Особа утримується під вартою на стадії апеляції, без обвинувального вироку, який набрав законної сили.

Під час розгляду обвинувального акту в суді ОСОБА_5 вину свою у вчиненні інкримінованого йому діяння не визнав та вказував про фальсифікування і приховування слідчими матеріалів справи, стверджував про недопустимість доказів, якими сторона обвинувачення обґрунтовувала вину, з підстав отримання їх з порушенням встановленого КПК порядку проведення процесуальних дій.

З причин неявки ОСОБА_5 в судове засідання без поважних причин не було відкладено жодного судового засідання по справі 497/543/24, він ніколи не переховувався від органу досудового слідства та суду, і не мав таку мету взагалі, навпаки заінтересований приймати участь у судових засіданнях з метою встановлення об`єктивної істині по справі, але Болградський районний суд ухвалюючи вирок відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення його виконання та уникнення ризиків ухилення від суду і продовження злочинної діяльності, обрав - тримання під вартою.

ОСОБА_5 , є громадянином України, особою похилого віку, та є важко хворою людиною, йому встановлений медичний діагноз - злоякісне новоутворення прямої кішки з метастазуванням у кістки тазу ст. III.

Судом першої інстанції досліджені докази, які характеризують особу ОСОБА_5 та стан його здоров`я.

Стан здоров`я ОСОБА_5 на теперішній час підтверджується довідкою № 70-25 від 15.10.2025 року, виданою Ізмаїльською міською медичною частиною №22 Ізмаїльського слідчого ізолятору, відповідно до якої останній потребує періодичного обстеження та лікування в профільному закладі КНП «Одеський обласний онкологічний диспансер» ООР» у зв`язку зі своєю хворобою: Злоякісне новоутворення прямої кишки з метастазуванням у кістки тазу ст.ІІІ. В м.Ізмаїл профільна онкологічна лікарня відсутня. Надати кваліфіковану медичну допомогу в умовах слідчого ізолятору неможливо.

На думку захисника застосування до ОСОБА_5 безстрокового тримання під вартою під час оскарження вироку у справі є жорстким та позбавляє його ефективних механізмів захисту.

В судовому засіданні:

- обвинувачений підтримав клопотання захисника, наполягав на його задоволенні;

- захисник обвинуваченого надав пояснення з підстав зазначених в його клопотанні. Уточнив прохальну частину клопотання та просив змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт за адресою місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 ;

- прокурор заперечував, стверджував, що відсутні підстави для задоволення вказаного клопотання, оскільки судом враховано ризики, які є наявними і актуальними після засудження даної особи;

-законний представник малолітньої потерпілої також заперечувала.

Дослідивши доводи, викладені в клопотанні сторони захисту, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Так, 22.09.2025 року вироком Болградського районного суду Одеської ОСОБА_5 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України та на підставі санкції цієї статті йому було призначене покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей або займатися діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми.

Засудженого ОСОБА_5 взято під варту в залі суду негайно та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з моменту фактичного затримання до моменту набрання вироком суду законної сили.

Приймаючи рішення про застосування саме такого запобіжного заходу відносно засудженого, судом було враховано особу ОСОБА_5 , його позитивну характеристику, наявні у нього грамоти, нагороди тощо, його стан здоров`я та ризики, передбачені ст.177 КПК України, в тому числі тяжкість застосованого покарання.

Відповідно до п.п.4 п.1 ст.374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Таким чином, вимогами зазначеної норми закону закріплено обов`язок суду під час постановлення вироку вирішити питання щодо запобіжного заходу, який буде забезпечувати його подальше виконання. Відтак, після проголошення вироку запобіжний захід відіграє роль заходу забезпечення виконання покарання, покликаного запобігти спробам втечі обвинуваченого та ухилення від відбування призначеного покарання, вчинення нових злочинів, а також як захід забезпечення належної процесуальної поведінки під час гіпотетично можливого провадження з перегляду судового рішення в апеляційному порядку.

Одночасно з цим, норми КПК України не встановлюють особливостей процедури обрання чи зміни запобіжного заходу на різних стадіях кримінального провадження (досудового розслідування, судового розгляду, апеляційного перегляду тощо).

Відповідно до положень ст.ст.200, 201 КПК України, зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більше або менше суворий.

Отже, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України). Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч.5 ст.132 КПК України).

Отже, для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, остання повинна довести, що обставини, наведені у ст. 194 КПК України, які враховувались судом при застосуванні запобіжного заходу, перестали існувати або ж їх вага суттєво зменшилась.

Натомість, клопотання захисника засудженого - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу не містять доводів на підтвердження зміни підстав застосування запобіжного заходу чи обставин, які враховувалися при його обранні, на підставі яких суд наразі міг би дійти висновку про необхідність зміни запобіжного заходу на інший, менш обтяжливий.

Відповідно до п.11.5.1 «Запобіжні заходи» Розділу 11.5 «Чинність заходів забезпечення кримінального провадження» оскаржуваного вироку, суд першої інстанції виклав мотиви свого рішення щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили та дійшов висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Зокрема, рішення щодо запобіжного заходу обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , розуміючи невідворотність призначеного покарання, яке пов`язане виключно з реальним і тривалим його відбуванням, зможе переховуватися від суду.

Отже, основним мотивом суду при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили було усвідомлення останнім невідворотності призначеного покарання, яке пов`язане з реальним та тривалим його відбуттям.

Суд також зазначає, що тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, судом обґрунтовано враховано, що ризик переховування наразі збільшився з огляду на ухвалення щодо ОСОБА_5 обвинувального вироку, за яким останнього визнано винуватим у вчиненні тяжкого злочину та призначено основне покарання у вигляді шести років позбавлення волі, що об`єктивно свідчить про можливість реалізації такого ризику.

А відтак, до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід після ухвалення відносно нього обвинувального вироку із призначенням покарання у вигляді реального строку позбавлення волі, до набрання цим вироком законної сили, що у даному випадку забезпечує виконання покарання, призначеного судом, у разі набрання вироком законної сили, відтак, є законним після засудження обвинуваченого компетентним судом.

Вимогами ст.176 КПК України визначено види запобіжних заходів, серед яких міститься обраний у цій справі щодо засудженого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За умов ч.1 ст.2 діючого КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Беручи до уваги викладене, а також доводи, викладені в клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 , наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду при вирішення питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо останнього не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для зміни щодо засудженого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

З огляду на викладене, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Суд вважає за необхідне роз`яснити стороні захисту, що згідно ч.1 ст.397 КПК України суд першої інстанції через три дні після закінчення строку апеляційного оскарження судового рішення надсилає отримані апеляційні скарги разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції.

Статтею 401 КПК України визначено положення щодо підготовки кримінального провадження до апеляційного розгляду.

1. Суддя-доповідач протягом десяти днів після відкриття апеляційного провадження за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції:

1) надсилає копії ухвали про відкриття апеляційного провадження учасникам судового провадження разом з копіями апеляційних скарг, інформацією про їхні права та обов`язки і встановлює строк, протягом якого можуть бути подані заперечення на апеляційну скаргу;

2) пропонує учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або витребовує їх за клопотанням особи, яка подала апеляційну скаргу;

3) вирішує інші клопотання, в тому числі щодо обрання, зміни або скасування запобіжного заходу;

3-1) вирішує клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції;

4) вирішує інші питання, необхідні для апеляційного розгляду.

А відтак, сторона захисту не позбавлена права подати відповідне клопотання апеляційному суду щодо зміни запобіжного заходу засудженому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132, 176,177, 194, 200, 201, 372, 374, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого в кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.??

Суддя _______________ ОСОБА_1