Справа № 366/3132/25
Провадження № 1-кп/366/293/25
У Х В А Л А

19 листопада 2025 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 , законного представника особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Іванків Київської області клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000049 від 02.07.2025 року про вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2025 року до Іванківського районного суду Київської області від Дарницької спеціалізовної прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшло клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 3 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 про застосування заходів медичного характеру, передбачених ч. 4 ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із суворим наглядом, відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000049 від 02.07.2025 року про вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

Відповідно до клопотання слідчого, згідно наказу № 124 від 01.05.2024 ОСОБА_4 призначений на посаду кухаря господарчого відділення взводу матеріального забезпечення батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 .

10.05.2025 згідно наказу № 130 командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 призначений на посаду старшого стрільця-оператора 2-го мотопіхотного відділення 3-го мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону в/ч НОМЕР_1 .

01.07.2025 близько 21 год. 45 хв. ОСОБА_4 перебуваючи в тимчасово спорудженому приміщенні їдальні військової частини НОМЕР_1 на території взводно-опорного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_1 », шо розташований поблизу відселеного смт. Вільча, зони відчуження, що постраждала внаслідок катастрофи на Чорнобильській АЕС, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до військовослужбовця цієї ж військової частини ОСОБА_10 , який сидів на лавці поблизу їдальні, взяв до рук автомат системи Калашникова моделі «АКМ» № НОМЕР_2 , калібру 7,62x39 мм, який виготовлений промисловим способом у 1961 році, та який належить до бойової нарізної вогнепальної зброї, до якого був приєднаний магазин, споряджений набоями калібру 7,62x39 мм, та який військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 залишив у приміщенні вищевказаної їдальні під час приймання їжі.

Після цього, ОСОБА_4 зняв із запобіжника вказаний вище автомат та перевівши його в положення автоматичного пострілу, достав патрон в патронник та здійснив у напрямку ОСОБА_10 прицільну автоматичну стрільбу, а саме двадцять п`ять пострілів, спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження:

наскрізні вогнепальні кульові поранення правого передпліччя: вхідні вогнепальні рани (рани № 1,2) по задній поверхні правого передпліччя у верхній третині від яких відходять ранові канали, що йдуть ззаду до переду дещо справа на ліво дещо з верху донизу, через м`які тканини передпліччя з ушкодженням ліктьової кістки, та закінчуються відповідно вихідними вогнепальними ранами (ранами № 23, 24), що розташовані по передній поверхні правого передпліччя на межі верхньої та середньої третини;

наскрізне вогнепальне кульове поранення правого плеча: вхідна вогнепальна рана (рана № 3) по задній поверхні правого плеча у нижній третині, від якої відходить рановий канал, що йде ззаду до переду дещо справа наліво дещо зверху до низу через м`які тканини плеча, та закінчуються вихідною вогнепальною раною (раною № 4) на передній поверхні правого плеча у нижній третині;

наскрізне вогнепальне кульове поранення лівих передпліччя та плеча: вхідна вогнепальна рана (рана № 16) по задньовнутрішній поверхні лівого передпліччя у верхній третині від якої відходить рановий канал, що йде ззаду до переду дещо справа наліво дещо знизу доверху через м`які тканини, та, закінчується вихідною вогнепальною раною (раною № 17) на передній частині лівого плеча у нижній третині;

наскрізні кульові вогнепальні поранення грудної клітини та живота: вхідні вогнепальні рани: рана № 5 (на висоті 123 см. від підошвової поверхні ступні між лівими середньоключичною та передньою пахвовою лініями в 13,5 см вліво від передньої серединної лінії, рана № 6 (на висоті 123 см від підошвової поверхні ступні в 3 см. вліво від передньої середньої лінії), рана № 7 (на висоті 118 см від підошвової поверхні ступні на висоті по правій середньоключичній лінії в 9,5 см вправо від передньої серединної лінії), рана № 18 (на висоті 126 см від підошвової поверхні ступні по правій передній паховій лінії в 19 см від передній серединній лінії, рана № 19 (на 132 см від підошвової поверхні ступні по правій сиропній паховій лінії в 24 см від передньої серединної лінії), рана № 20 (на висоті 133 см від підошвової поверхні ступні по середньоключичній лінії та 12 см вправо від передньої серединної лінії, рани № 21, 22 (на висоті 127 см від підошвової поверхні ступні в 8 см вправо від передньої серединної лінії по правій середньоключичної лінії з відстанню між ними 2 см) від яких відходять ранові канали, що йдуть спереду дозаду дещо знизу доверху, та, закінчуються відповідно вихідними вогнепальними ранами: раною № 12 (по лівій середній пахвовій лінії на 130 см від підошвової поверхні ступні), раною № 10 (на висоті 128 см від підошвової поверхні ступні в 11 см вліво від задньої серединної лінії), рана № 11 (на висоті 122 см від підошвової поверхні ступні і 14 см вліво від задньої серединної лінії), раною № 14 (на висоті 130 см від підошвової поверхні ступні на 6,5 см вправо від задньої серединної лінії), раною № 15 (на висоті 138 см від підошвової поверхні ступні по правій задній пахвовій лінії), раною № 8 (на висоті 140 см від підошвової поверхні ступні в 4 см вліво від задньої серединної лінії), раною №13 (на висоті 137,5 см від підошвової поверхні ступні та 2,5 см вправо від задньої серединної лінії), раною № 9 (на 3 см донизу від рани № 8). По ходу ранових каналів ушкоджені м`які тканини та вищезазначені у внутрішньому досліджені трупа органи;

двобічні переломи ребер (в проекції ран), наскрізні ушкодження обох легень (по ходу ранових каналів), два наскрізні ушкодження стінок шлунка (по ходу ранових каналів), наскрізний розрив лівої нирки, наскрізний розрив селезінки, два наскрізних ушкодження лівого купола діафрагми, наскрізний розрив правої долі печінки в верхній половині, малокрів`я внутрішніх органів, масивний крововилив характеру, що просочує, навколониркової клітковини ліворуч на всьому її протязі, наявність рідкої крові в плевральних (по 900 мл) та черевній (700 мл) порожнинах, смугасті крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця, ознаки шокової реакції в легенях і нирках.

Комплекс тілесних ушкоджень, описаних в п.п. «г», «д» мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, і, перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 .

Смерть ОСОБА_10 настала на місці події від отриманих вогнепальних наскрізних кульових поранень тіла.

Таким чином, ОСОБА_4 , є особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до Висновку судово-психіатричної експертизи № 1205 від 19.08.2025 року, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він на даний час підозрюється, страждав на Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії (згідно МКХ-10: F 23.0). За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 в період часу, до якого відноситься діяння, в скоєнні якого він на даний час підозрюється, в стані фізіологічного афекту не перебував. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на даний час страждає на Гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Дана психічна хвороба відноситься до категорії тимчасових хворобливих розладів психічної діяльності. На даний час ОСОБА_4 за своїм психічним станом потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь. Оцінка тяжкості вчиненого діяння, застосування за сукупністю всіх критеріїв необхідного виду примусових заходів медичного характеру є компетенцією суду. У теперішній час ОСОБА_4 виявляє ознаки Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, у теперішній час утримання в умовах, що виключають вживання (F 10.21 згідно з Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) і йому рекомендовано протиалкогольне лікування.

ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хворобливий психічний розлад у вигляді «гострого поліморфного психотичного розладу без симптомів шизофренії», у зв`язку з чим він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом не може предстати перед слідством та судом.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно-небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходив медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із судовим наглядом на підставі положень ч. 5 ст. 94 КК України

Разом з цим, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 була пред`явлена підозра у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яка обґрунтовується та підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, а саме: протоколом огляду місця події від 02.07.2025 року; протоколами проведення слідчих експериментів від 06.07.2025 року; висновком судово-психіатричного експерта № 1205 від 19.08.2025 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.07.2025 року.

ОСОБА_4 за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходив медичного характеру тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах суворого нагляду, госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом на підставі положень ч. 5 ст. 94 КК України.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 своїми діями скоїв умисне суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та його дії правильно кваліфіковані, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час судового засідання також з`ясовано, що відповідно висновку судово-психіатричної експертизи № 1205 від 19.08.2025 року, дослідженого в ході судового засідання, за своїм психічним станом ОСОБА_4 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричному закладі із суворим наглядом.

Вислухавши думку учасників процесу:

прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричному закладі із суворим наглядом, так, як достовірно встановлено, що суспільне небезпечне діяння мале місце, вчинене ОСОБА_4 у стані неосудності;

потерпілу ОСОБА_7 , яка підтримала думку прокурора;

законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_12 , яка не заперечувала проти застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , вважаючи, що йому дійсно потрібне лікування;

захисника ОСОБА_5 , який не заперечував проти задоволення клопотання;

особи, відносно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , який пояснив суду, що він хоче служити, хоче на війну, нікого не вбивав, це все не правда. На питання суду, хто вбивав, він мовчав;

ні сторона обвинувачення, ні сторона захисту не вбачали підстав для допиту в судовому засіданні ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повністю підтвердили обставини, викладені в клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 . Пояснили суду, що ОСОБА_4 прийшов до них у частину після лікування, йому зброї не видали, він часто закривався в собі, ніяких конфліктних ситуацій у нього з побратима не було. Потерпілий був дуже чемним, не конфліктним. У день вчинення правопорушення, перебували в їдальні. Мошак вирвав автомат в ОСОБА_11 , в подальшому останній вибіг з приміщення їдальні, що покликати на допомогу. Через короткий проміжок часу, почули вистріли, почали з ОСОБА_17 вести перемовини. ОСОБА_16 повалив Мошака на землю, а Заборонюк побіг до потерпілого, який був вже мертвий.

Щодо виду нагляду, то психічний стан та суспільно небезпечні дії ОСОБА_4 становлять особливу небезпеку для суспільства, у зв`язку з чим ОСОБА_4 потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду, що на переконання суду повною мірою забезпечить лікування особи та виключають її небезпечну поведінку для оточуючих.

Статтею 503 ч. 1 п. 1 КПК України констатовано, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

На підставі ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 93 п. 1 КК України визначено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.

За змістом ст. 94 ч. 1 п. 4 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру, як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Положеннями ст. 94 ч. 5 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Статтею ст. 95 ч. 1 КК України регламентовано, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно ст. 96 ч. 1 КК України примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Відповідно до роз`яснень, наданих в пунктах 5 та 15 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 3.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» коло осіб, щодо яких можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, визначено у ст. 93 КК України, а вичерпний перелік видів цих заходів - у ст. 94 цього Кодексу. Розглядаючи справи про застосування примусових заходів медичного характеру, суди повинні враховувати, що такі заходи, як надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, госпіталізація до психіатричного закладу зі звичайним, посиленим або суворим наглядом, передбачені статтею 94 КК, можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння (злочини) в стані неосудності (обмеженої осудності) або вчинили злочини в стані осудності чи обмеженої осудності, але до постановлення вироку або під час відбування покарання захворіли на психічну хворобу, що позбавляє їх можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними. Судам потрібно мати на увазі, що тимчасовий розлад психічної діяльності особи, який позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, що настав після вчинення злочину (як до постановлення вироку, так і під час відбування покарання), також може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно небезпечного діяння і тому з урахуванням цих вимог.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту вбачається, що під час досудового розслідування здійснювалось безкоштовне залучення експертів для проведення комплексної стаціонарної судової психолого - психіатричної комісійної експертизи та судово-медичних експертиз, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Також суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування ОСОБА_4 був затриманий 02.07.2025 року в 05 год. 19 хв. відповідно протоколу затримання особи від 02.07.2025 року та відносно особи ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 07.07.2025 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою суду від 29.09.2025 року було постановлено: «Застосувати запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з поміщенням до Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: 34500, Рівненська область Сарненський район с. Орлівка вул. Миру,36-А. Строк дії ухвали суду до 27.11.2025 року».

Дослідивши надані до суду матеріали, враховуючи позицію учасників процесу, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню за наступних підстав.

Дійсно, відповідно до положень ст. 508 ч. 1, ч. 2 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані запобіжні заходи у вигляді: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи члена сім`ї з обов`язком лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

При цьому суд вважає за необхідне, виходячи зі змісту клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, виконання ухвали суду покласти на психіатричний заклад із суворим наглядом.

Також суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно положень ст. 514 ч. 1, 2, 3 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Разом з тим, суд вважає за доцільне зауважити, що частиною четвертою статті 84 КК України визначено, що у разі одужання осіб, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, вони повинні бути направлені для відбування покарання, якщо не закінчилися строки давності, передбачені статтями 49 або 80 цього Кодексу, або відсутні інші підстави для звільнення від покарання. При цьому час, протягом якого до осіб застосовувалися примусові заходи медичного характеру, зараховується в строк покарання за правилами, передбаченими в частині п`ятій статті 72 цього Кодексу, а один день позбавлення волі дорівнює одному дню застосування примусових заходів медичного характеру.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 період часу його попереднього ув`язнення з 02.07.2025 року відповідно протоколу затримання особи, згідно до вимог діючого законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 72, 84, 92-94 КК України, ст.ст. 209, 292, 369-372, 392-395, 503, 508, 512-513, 516 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000049 від 02.07.2025 року про вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, застосований до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін до набрання ухвалою законної сили, але строком не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.01.2026.

Речові докази автомат АКМ серії НОМЕР_2 ; магазин до автомата; п`ять набоїв схожих на набої калібру 7.62 якими був споряджений магазин автомата; 25 предметів схожих на гільзи калібру 7.62; один предмет схожий на кулю, які передані на відповідальне зберігання речових доказів ВП № 3 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області передати до військової частини НОМЕР_1 ;

мобільний телефон «Моторола» - повернути потерпілій ОСОБА_7 ,

мобільний телефон «Sigma» з сім карткою мобільного оператора «Водафон» та запальничка «FROG» - повернути дружині обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_18 .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвалу суду першої інстанції про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 20.11.2025 року

Суддя ОСОБА_19