Провадження № 11-сс/4808/399/25
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

заявника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя мотивував прийняте рішення тим, що подана 28 вересня 2025 року на електронну адресу ОСОБА_7 заява, та яка зареєстрована від 29 вересня 2025 року, не містить відомостей, які могли об`єктивно свідчити про вчинення слідчим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 396 КК України, ст. 336 КК України, ч. 3 ст. 382 КК України, ст. 111 КК України.

Слідчий суддя вважав, що надані в судовому засіданні та викладені скаржником у скарзі обґрунтування бездіяльності органу прокуратури стосовно невнесення відомостей до ЄРДР зводяться до непогодження скаржником з діями слідчого ОСОБА_9 у кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та прийняти нове рішення по суті його скарги до суду першої інстанції.

Вважає ухвалу незаконною, постановленою без повного та об`єктивного дослідження доказів. Так, слідчий суддя постановляючи ухвалу не перевірив фактичні обставини, не витребував матеріали, що стосуються виконання попередніх ухвал, та не дотримався вимог ст. 21, 214, 303, 307 КПК України щодо належного розгляду скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора.

Вказує, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16 вересня 2022 р. у справі № 344/11265/22 було зобов`язано уповноважену особу ДБР внести відомості до ЄРДР щодо злочину, вчиненого слідчим поліції ОСОБА_10 , та ця ухвала набрала законної сили і є обов`язковою для виконання, проте, вона досі не виконана - відомості до ЄРДР не внесено.

Зазначає, що з 2022 року триває протиправна бездіяльність слідчого поліції ОСОБА_10 , який, попри ухвалу суду, не зареєстрував у ЄРДР факти можливих зловживань службових осіб.

Стверджує, що слідчим суддею не досліджено письмові докази та не надано оцінки наданим ОСОБА_7 документам, що підтверджують невиконання судового рішення.

Вважає, що невиконання судового рішення з боку посадової особи містить ознаки складу злочину, передбаченого ст. 382 КК України невиконання судового рішення, а також може свідчити про приховування злочину.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_7 просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу слідчого судді, та внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою в ЄРДР;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважає її безпідставною.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали скарги, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_7 вважає, що уповноважена особа зобов`язана внести відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 23 серпня 2025 року (а.п. 4-5) до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та допущена бездіяльність є незаконною.

Перевіривши доводи апелянта, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії уповноваженої особи Івано-Франківської обласної прокуратури в цій частині відповідають вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Особа, яка повідомляє про вчинення правопорушення повинна відповідально ставитись до викладення обставин вказаного правопорушення, оскільки несе відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення правопорушення, а тому зобов`язана викласти відомі їй обставини вчиненого правопорушення, уникаючи зазначення даних, які мають вірогідний характер та посилання на певні припущення.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп. пп. 4, 5 п. 2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Ця вимога передбачена і п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України щодо внесення необхідних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Склад кримінального правопорушення - це сукупність юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене суспільно небезпечне діяння як конкретний злочин, передбачений кримінальним законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення конкретного кримінального правопорушення, а не із повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Дійсно, повноваження особи, яка вносить відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, проведення перевірки обставин, оскільки вони здійснюються в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Проте, відповідна уповноважена особа, ознайомившись зі змістом заяви чи повідомлення, має встановити обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, які вносяться до реєстру.

В межах оскарження такої бездіяльності слідчий суддя повинен перевірити не тільки факти звернення до органу досудового розслідування, отримання цим органом відповідної заяви та вчинення бездіяльності, а також з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий, дізнавач чи прокурор дійшли висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Завдання слідчого судді при вирішенні таких скарг не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, згідно з матеріалами скарги, 28 вересня 2025р. по електронній пошті ОСОБА_7 відправлено повідомлення про злочин в Івано-Франківську обласну прокуратуру, щодо вчинення протиправних дій слідчим Територіального Управління ДБР м.Львів ОСОБА_9 з дислокацією в Івано-Франківську, цілого ряду кримінальних правопорушень, в тому числі і щодо нього, а саме: укриття злочину ст. 396 КК України, сприяння ухиленню від мобілізації ст. 336 КК України, невиконання судового рішення ч.3 ст. 382 КК України, зрада держави Україна, ст. 111 КК України, що підтверджується наступними фактами. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 16.09.2022р. по справі №344/11265/22 суд зобов`язує уповноважену особу ДБР відомості про кримінальні правопорушення слідчих поліції внести до ЄРДР. В тому числі і кримінальне правопорушення вчинене слідчим поліції ОСОБА_10 Суддя ОСОБА_11 в справі № 344/5886/25 Провадження № 1- кс/344/2716/25 також черговий раз констатує факт з заяви "не розслідуються факти протиправних дій слідчого поліції Грозіцького, який призначив експертизу таким чином, щоб її неможливо виконати, за ухвалою суду від 15.09.2022р. у справі № 344/11265/22", проте порушуючи вимоги ст. 214 КПК України для реєстрації кримінального правопорушення надає не 24 години на реєстрацію, а не обмежені терміни. Що є злісним порушенням процесуального права. Факт розслідування слідчими поліції (в тому числі ОСОБА_10 ) кримінального провадження …2992 з порушеннями кримінально процесуального закону визнано слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області, та в судовому порядку. Слідчі поліції отримали дисциплінарні стягнення. Слідчий ТУ ДБР м.Львів з дислокацією в Івано-Франківську ОСОБА_12 , імітуючи виконання Ухвали суду по судовій справі 344/11265/22. Провадження № 1- кс/344/4088/22, вносить до ЄРДР відомості про якийсь злочин(фабула, короткий опис не вказаний) за номером 0000083, проте ні один злочин слідчих поліції з моєї заяви, в тому числі і кримінальне правопорушення слідчого поліції ОСОБА_10 , котру задовольнив суд в ЄРДР не внесено. Даний факт додатково підтверджується Ухвалою Івано-Франківського міського суду cправа №344/1770/24 Провадження № 1-кс/344/911/24 ухвала від 20 лютого 2024р. Основний фігурант протиправних дій слідчих поліції, ОСОБА_10 усвідомлюючи перспективу бути притягненим до кримінальної відповідальності, з органів внутрішніх справ звільнився, та для того щоб уникнути судимості, та не бути призваним на військову службу, покинув межі України, чому сприяв слідчий ТУ ДБР м.Львів ОСОБА_9 . Своїми протиправними діями ОСОБА_9 вчинив укриття злочину вчиненого слідчим поліції ОСОБА_10 за яке передбачена кримінальна відповідальність за ст. 396 КК України, сприяв, ухиленню Грозіцького від мобілізації, що карається Законом по ст. 336 КК України та не виконав судове рішення по Ухвалі суду від 16.09.2022 р. по справі 344/11265/22, що є злочином та карається законом ч. 3 ст. 382 КК України. Своїми корупційними протиправними діями ОСОБА_9 , також створює перешкоди особам котрі займаються питаннями допомоги Україні в плані відновлення розрушених окупантами міст України (в даний час даним питанням займається Віце президент Світового Конгресу Українців Віторіо ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 ) та іншими питаннями по Україні так, як ОСОБА_15 ), та ОСОБА_16 (голова центральної репрезентації Українців в Бразилії і віце президент Світового Конгресу Українців) надаючи мені правову допомогу відволікаються від допомоги нашій державі.(місцеві адвокати Павлів та Камінський надані мені МЦ НБПД бояться ОСОБА_9 , і правову допомогу мені не надають). Протиправні дії ОСОБА_9 я вважаю зрадою інтересів держави ОСОБА_17 також відволікає громадянина ОСОБА_18 , котрий допомагає мені в боротьбі з корупціонером ОСОБА_19 , від питання постачання зброї Україні. Що є на користь агресора. Такі дії також з боку ОСОБА_9 , знову є зрадою інтересів держави Україна. З 28 вересня 2025р., станом на 2 жовтня 2025р. моє повідомлення про протиправні кримінальні правопорушення вчинені слідчим ОСОБА_12 , в ЄРДР не внесені, що є бездіяльністю прокурора.

Скарга датована 29 вересня 2025 року.

В той же час, як випливає зі змісту скарги, на думку ОСОБА_7 , не внісши зазначені ним в заяві відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочавши розслідування, уповноважена особа Івано-Франківської обласної прокуратури порушила вимоги КПК України, допустивши бездіяльність.

Зі змісту поданої ОСОБА_7 заяви вбачається, що фактично заявник вважає, що слідчий ОСОБА_9 вчиняє кримінальні правопорушення за ст. 396 КК України, ст. 336 КК України, ч. 3 ст. 382 КК України, ст. 111 КК України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та заслухавши ОСОБА_7 колегія суддів дійшла висновку про те, що фактично апелянт не погоджується з перебігом досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000083.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що заява ОСОБА_7 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів звертає увагу ОСОБА_7 , що у разі непогодження з процесуальною діяльністю слідчого в межах конкретного кримінального провадження, він має право на захист своїх інтересів у відповідності до КПК України шляхом оскарження таких дій або бездіяльності до прокурора або слідчого судді в межах їх повноважень, передбачених вказаним кодексом.

Аналіз ухвали слідчого судді у контексті доводів скаржника та з урахуванням наведених норм КПК України дає підстави для висновку, що під час розгляду скарги ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчим суддею було перевірено дотримання органами досудового розслідування процесуальних вимог закону в частині забезпечення належного реагування на заяву останнього.

Виконання завдань кримінального провадження може здійснюватись лише із застосуванням та дотриманням належної правової процедури, а відомості, які зазначені у заяві про кримінальне правопорушення, по суті визначають межі досудового розслідування.

Тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_7 та про правильність висновку слідчого судді в частині, що оскаржується.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309-310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2025 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5