Справа № 541/3720/25
Провадження № 1-кп/539/120/2026
УХВАЛА

15.01.2026

Колегія суддів Лубенського міськрайонного суду Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Миргород Полтавської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області знаходиться зазначене кримінальне провадження. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії застосованого до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування клопотання послався на те, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ризики, встановлені судом при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення продовжують існувати на даний час. Зазначив, що метою продовження застосування саме такого запобіжного заходу є запобігання зазначеним ризикам, забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків. Інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищезазначеним ризикам. Просив продовжити відносно обвинуваченої строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю на 2 місяці, із забороною цілодобового залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , за винятком випадків необхідності відвідування сховища (під час сигналів повітряної тривоги), суду, інших органів державної влади, медичних закладів, а також випадків крайньої необхідності. Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинувачену ОСОБА_6 обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду; - утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню; -повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченої просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики, на які вказує прокурор, не доведені, а сама по собі тяжкість покарання не може бути підставою для застосування запобіжного заходу. Жодних порушень застосованого до неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладених обов`язків обвинувачена не допускала. Обвинувачена не впливала на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, не має наміру цього робити і у подальшому. Закордонний паспорт був вилучений у ОСОБА_6 під час обшуку. Просив врахувати, що обвинувачена раніше не судима, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є одинокою матір`ю, має на утриманні неповнолітнього сина, який потребує лікування. Застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту позбавляє її можливості заробляти кошти на лікування та утримання сина, а також на своє утримання. Загальновідомим є те, що на теперішній час м.Київ перебуває під постійними обстрілами, у зв`язку з чим у житлі обвинуваченої відсутні опалення, водо та електропостачання. Просив змінити застосований до ОСОБА_6 запобіжний захід на особисте зобов`язання, який в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Обвинувачена заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, підтримала вказане її захисником. Зазначила, що її син, якого вона виховує сама, хворіє, за станом здоров`я потребує оперативного втручання. Вона, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не має можливості працювати та заробляти кошти на лікування та утримання сина, а також собі на життя. У зв`язку з постійними обстрілами в її квартирі світло буває тільки 2-3 години на добу, опалення та вода бувають тільки зрідка. Вислухавши клопотання та доводи сторін кримінального провадження, потерпілого, його представника, суд дійшов наступного висновку.

Ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 01.08.2025 до обвинуваченої ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю в межах строку досудового розслідування, тобто до 23 вересня 2025 року. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 23.09.2025 продовжено застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на строк до 21.11.2025.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 17.11.2025 продовжено застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк до 16.01.2026 включно. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій, суд враховує наступне.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України, яке є особливо тяжким злочином.

Судом при продовжені ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на час розгляду цього клопотання встановлені раніше судом ризики: переховуватися від суду (з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна); незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, які не допитані в ході судового розгляду; вчинення іншого кримінального правопорушення (з урахуванням характеру та способу вчинення інкримінованого кримінального правопорушення обвинувачена може вчинити аналогічне кримінальне правопорушення з корисливих мотивів) не зменшилися і наразі продовжують існувати.

Заперечуючи проти клопотання прокурора, захисник, зокрема зауважив, що жодних порушень застосованого до неї запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та покладених обов`язків обвинувачена не допускала. Обвинувачена не впливала на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні. Закордонний паспорт ОСОБА_6 був вилучений під час обшуку. Суд вважає, що зазначене стороною захисту не спростовує існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час.

Суд зазначає, що наявність у обвинуваченої постійного місця проживання, те, що обвинувачена має на утриманні неповнолітню дитину, є одинокою матір`ю, раніше не судима самі по собі не означають відсутності вищевказаних ризиків щодо поведінки обвинуваченої. Наявність у обвинуваченої постійного місця проживання та дитини свідчить про наявність певних соціальних зв`язків у ОСОБА_6 , проте одна лише наявність таких зв`язків не свідчить про можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як про це просила сторона захисту.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 дійсно не допускала порушень застосованого до неї запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладені на неї обов`язки в ході досудового розслідування та судового розгляду. Судом також взято до уваги доводи сторони захисту в тій частині, що ОСОБА_6 , перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, не має можливості працювати та заробляти кошти собі на життя і на утримання сина. Загальновідомим є факт, що м.Київ, в якому проживає обвинувачена, перебуває під постійними обстрілами з боку російської федерації, у зв`язку з чим в помешканнях жителів м.Києва систематично відбувається відключення електроенергії, яке має довготривалий характер. На переконання суду, зазначені обставини є об`єктивною перешкодою для обвинуваченої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, є одинокою матір`ю, працювати дистанційно, не виходячи з дому, та отримувати дохід з метою матеріального забезпечення себе та дитини.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню і обвинуваченій слід продовжити на 2 місяці запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю шляхом встановлення заборони залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год., за винятком випадків необхідності відвідування сховища (під час сигналів повітряної тривоги), суду, медичних закладів, а також випадків крайньої необхідності, а також продовжити строк покладених на обвинувачену обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково. Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 2 (два) місяці, тобто до 14 березня 2026 року включно, шляхом встановлення заборони залишати житло за місцем проживання: АДРЕСА_1 , у період часу з 22.00 год. до 06.00 год., за винятком випадків необхідності відвідування сховища (під час сигналів повітряної тривоги), суду, медичних закладів, а також випадків крайньої необхідності.

Продовжити до 14 березня 2026 року включно строк покладених на обвинувачену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за першим викликом до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, у якому перебуває на розгляді це кримінальне провадження;

-утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у цьому кримінальному провадженні;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Роз`яснити обвинуваченій, що у разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої. Ухвала підлягає негайному виконанню. Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої для негайного виконання. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 20.01.2026 о 12 годині 00 хвилин.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3