ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Долинське. Мелітопольського району, Запорізької області, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 подав до суду клопотання, в якому просив продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави, строком на 60 діб.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року клопотання задоволено частково.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 днів, а саме до 10.12.2025 року включно, з утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Задовольняючи частково клопотання прокурора слідчий суддя виходив з того, що підстави, за яких було застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Вважав за необхідне продовжити застосований до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід на строк 30 днів, що буде достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

Підстав для визначення розміру застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 слідчий суддя, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачав.

Не погодившись із ухвалою суду, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема заставу або домашній арешт.

Захисник зазначає, що стороною обвинувачення без надання відповідних підтверджуючих документів, зазначено, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та учасників досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне провадження. Проте, станом на дату розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу та на дату подання даної скарги, жодного доказу на існування ризиків, які перелічені у клопотанні, стороною обвинувачення не зібрано та не надано стороні захисту.

Судом не надано належної оцінки інформації про особу підозрюваного ОСОБА_7 , його соціальні зв`язки та характеристики. ОСОБА_7 проживає більше року однією сім`єю з цивільною дружиною ОСОБА_9 , є військовозобов`язаним, з 2021 року проходив службу в Збройних Силах України. ОСОБА_7 нагороджений подякою за вагомий внесок у справу захисту інтересів держави на державному кордоні, зміцнення обороноздатності і безпеки України, високі показники у службовій діяльності, вірність військовій присязі, зразкове виконання військового обов`язку.

Щодо ризиків, які вказала сторона обвинувачення. ОСОБА_7 раніше не судимий, ніколи не переховувався від органів досудового розслідування, має міцні соціальні зв`язки, шукає роботу, при першій вимозі працівників поліції почав співпрацювати з останніми, що підтверджується матеріалами справи. Відсутні докази про можливість впливу на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний характеризується виключно позитивно, раніше не судимий і винним себе у вчиненні злочину не визнає. Таким чином, він взагалі не вчиняв ні нових, ні старих правопорушень, його вина в суді не доведена, а підозра не обґрунтована.

Суд формально зазначив про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Сторона обвинувачення зобов`язана була довести та підтвердити належними та допустимими доказами необхідність та доцільність застосування відповідного запобіжного заходу та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу, а суд мав це ретельно перевірити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000731 від 06.11.2025 року, які були виділені із кримінального провадження №0000002 від 01.01.2025 року, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України.

17.07.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України та того ж дня останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України а саме: у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин; у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинено повторно, у особливо великих розмірах.

18.07.2025 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 14.09.2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 11.09.2025 року у зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих та процесуальних дій строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 продовжений до трьох місяців, тобто до 17.10.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.09.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.10.2025 року, без визначення розміру застави.

Слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси 15.10.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до чотирьох місяців, тобто до 17.11.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.10.2025 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 30 діб, тобто до 17.11.2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою прокурора відділу забезпечення процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 від 06.11.2025 року матеріали відносно ОСОБА_7 виділені з кримінального провадження № 0000002 від 01.01.2025 року у окреме кримінальне провадження № 0000731.

07.11.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин; у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненого повторно; у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинено повторно, у особливо великих розмірах.

Зі змісту клопотання вбачається, що 07.11.2025 року досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено та стороні захисту в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, на підставі доручення прокурора надано доступ до матеріалів провадження. Оскільки запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 закінчується 17.11.2025 року, а продовження ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування триває, то провести підготовче судове засідання, під час якого можливо було б вирішити питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, до вказаної дати не представляється за можливе.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи наведені положення у системному взаємозв`язку між собою, вбачається і те, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , за настання обставин визначених статтею 290 КПК України може бути продовжений до проведення підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати досудового розслідування.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу, має перевірити чи не зменшилися на цій стадії кримінального провадження встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя врахував, що на даний час є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Стосовно ж наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з клопотання прокурора та матеріалів кримінального провадження вбачається, що ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування з плином часу не зменшився, і обумовлений серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Що стосується ризику впливу на свідків, слідчий суддя врахував встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Продовжує існувати ризик того, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі матиме реальну можливість особисто або за допомогою третіх осіб перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_7 може вчинити інший аналогічний злочин, або ж продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у особливо великих розмірах, за обставин викладених у підозрі, така діяльність була спрямована на отримання прибутку та забезпечення свого матеріального становища, мала корисливий мотив, тривалий та систематичний характер, що в сукупності свідчить про можливість продовження вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що свідчить про відсутність гарантій належної правомірної поведінки підозрюваного та необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Ухвалюючи рішення про продовження строку тримання ОСОБА_7 під вартою слідчий суддя виходив із того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали, враховуючи обсяг досліджених доказів, продовжують існувати ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також, слідчим суддею враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків та дає йому змогу у будь-який час змінити місце проживання з метою переховування від органів досудового розслідування.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для зміни запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Даних про те, що ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання прокурора всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість часткове задоволення вказаного клопотання та продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 на строк 30 днів, що буде достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, що слідує із мотивів наведених вище та узгоджується із встановленим законодавцем правом щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник підозрюваного просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді домашнього арешту, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та не усуне встановлених слідчим суддею ризиків.

Доводи захисника про недоведеність існування заявлених у клопотанні ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

Правових підстав для обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, були предметом розгляду в суді першої інстанції, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: