Номер провадження № 1-кп/756/1823/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва судове провадження в межах кримінальних проваджень, внесених 17.08.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002069, 02.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002187, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, не працював, не одружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше засудженого Оболонським районним судом міста Києва вироком від 25.05.2025 за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання в виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців зі звільненням від відбуття покарання відповідно до ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У невстановлені дату, час та місці, але не пізніше 15.08.2025, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено без мети збуту.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 , будучи особою, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та діючи протягом року після засудження, у невстановлений під час судового розгляду час та місці, замовив у невстановленої під час судового розгляду особи психотропну речовину, якій, на вимогу останньої, перерахував на вказаний наведеною особою рахунок кошти в розмірі 680 грн.

У подальшому, ОСОБА_5 отримав від невстановленої під час судового розгляду особи відомості де на території Оболонського району міста Києва знаходиться схованка з психотропною речовиною, а саме - м. Київ, вул. Полярна, район будинку № 12/1.

16.08.2025, більш точного часу під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_5 прибув за вказаною йому адресою, де останній відшукав схованку із психотропною речовиною, яку поклав до своєї сумки.

Між тим, 16.08.2025 о 04:45 год. ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції в районі будинку № 12/1, що розташований за адресою м. Київ, вул. Полярна, на запитання яких щодо наявності заборонених речей, добровільно повідомив про наявність в сумці забороненої речовини, яку подальшому було вилучено.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилучена у ОСОБА_5 речовина - містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою PVP в речовині 0,597 грам, що є більше, ніж невеликий розмір.

1.2. Указаними діями ОСОБА_5 учинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України - незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини, учинене особою повторно протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

1.3. У невстановлені дату, час та місці, але не пізніше 02.09.2025, у ОСОБА_5 виник корисливий умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання з метою подальшого збуту психотропних речовин.

Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_5 , будучи особою, яка засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та діючи протягом року після засудження, у невстановлений під час судового розгляду час та місці, отримав від невстановленої під час судового розгляду особи психотропні речовини, які зберігав при собі.

02.09.2025, приблизно о 18:53 год., ОСОБА_7 був зупинений в районі будинку № 10, що розташований за адресою м. Київ, вул. Полярна, працівниками поліції, на запитання яких щодо наявності в нього заборонених речей, повідомив про наявність при ньому заборонених речей - психотропних речовин, які він зберігав із метою подальшому збуту, та які в подальшому були вилучені.

Під час досудового розслідування встановлено, що вилученими у ОСОБА_7 речовинами є: 4- ММС - особливо небезпечна психотропна речовина обіг якої заборонено, масою в речовині 60,99 грам, PVP - особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, масою в речовині 0,157 грам, амфетамін - психотропна речовина, обіг якої обмежено, масою в речовині 8,638 грам, що становить (у сукупності) особливо великий розмір.

1.4. Указаними діями ОСОБА_7 учинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 Кримінального кодексу України - незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, будучи особою, яка раніше засуджена за учинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиції сторін захисту та обвинувачення.

2.1.1. Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судовому засіданні вважали, що в судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України вчинено останнім, тому просять суд визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити покарання: за ч. 2 ст. 309 КК України - позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 3 ст. 307 КК України в виді позбавлення волі строком на 9 років, ураховуючи положення ст. 70 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 років із конфіскацію майна, а враховуючи положення ст. 71 КК України - у виді позбавлення волі строком на 9 років 1 місяць.

При цьому, на думку прокурорів, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_7 відсутні, але є обставина, що пом`якшує покарання - щире каяття.

2.1.2. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України визнав повністю та надав показання, що він не пам`ятає назву, але за допомогою мобільного телефону, у програмі Телеграм, знайшов оголошення про продаж психотропних речовин та замовив собі, оплативши гроші на картку. Потім йому було повідомлено де саме на території Оболонського району в м. Києві знаходиться схованка із придбаною ним психотропною речовиною. Після того, як він знайшов схованку та забрав психотропну речовину, до нього підійшли працівники поліції, на запитання яких відповів, що має при собі психотропну речовину, яку в подальшому було в нього вилучено.

За аналогічних обставив сталась і друга подія, але він вирішив заробити гроші, а тому погодився за винагороду розкласти пакунки із психотропними речовинами в м. Києві. Для чого від незнайомої особи через програму Телеграм, що була встановлено у нього на телефоні, отримав інформацію де знаходиться схованка з психотропними речовинами. Після отримання пакунку, розфасовав психотропні речовини по пакункам та збирався розкладати по схованкам, але так само до нього підійшли працівники полії на запитання яких відповів, що має при собі психотропні речовини.

Крім того, ОСОБА_7 просив призначити мінімальне передбачене законом покарання, урахував, що він щиро кається, добровільно повідомив працівникам поліції про наявність заборонених речовин, співпрацював з органом досудового розслідування із самого початку, а також те, що наразі бажає долучитися до лав Збройних сил України задля проходження військової служби за мобілізацією під час дії воєнного стану.

2.1.3. Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала позицію обвинуваченого щодо визнання винуватості та необхідності призначення мінімального покарання.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурори та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження (надані показання обвинуваченим), і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений ОСОБА_5 правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

2.2.2. Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під тиском.

2.2.3. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, будучи особою, яка раніше засуджена за учинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини, учинене особою повторно протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. Вивченням обставин справи, оцінкою особистості ОСОБА_5 установлено, що обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання останнього є щире каяття, та відсутність обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують його покарання.

3.2. Ці висновки суду ґрунтуються на тому, що як видно з наданих матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 беззаперечно визнавав свою винуватість, співпрацював з органом досудового розслідування, повністю повідомив про спосіб незаконного придбання та інші відомості, які йому були відомі щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які визнавав із моменту зупинення його працівниками поліції. Наведені відомості є достатніми, аби вважати дії ОСОБА_5 як каяття, а отже підставою для врахування їх як обставину, що пом`якшує покарання.

3.3. Також суд бере до уваги, що і державне обвинувачення, у особі прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , уважає наявність такої обставини, що пом`якшує покарання, - щире каяття та вказана в обвинувальному акті.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

4.2. Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до категорії нетяжких та особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, його вид та суспільна небезпечність. Наслідки вчинення злочинів, зокрема, що хоча матеріальна шкода не завдана, але даний вид злочинів завдає значну шкоду суспільству, хоча як встановлено, ОСОБА_5 не здійснив збуту, бо його дії було викрито працівниками правоохоронного органу.

Також суд бере до уваги вже наведені відомості про особу обвинуваченого, який винуватість визнав, надав згоду на скорочений розгляд кримінального провадження, мав професійно-технічну освіту але не був працевлаштований, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебував, раніше був засудженим, однак на сьогодні бажає долучитися до лав Збройних сил України задля проходження військової служби за мобілізацією під час дії воєнного стану.

4.3. Установлені в судовому засіданні обставини не дають підстав для призначення покарання обвинуваченому в порядку статті 75 КК України, але є підстави для призначення покарання із застосуванням положень ст. 69-1 КК України, а саме призначення покарання не більше ніж 2/3 від максимального строку покарання. Оскільки ОСОБА_5 визнав повністю винуватість, а також судом установлено наявність обставини, що пом`якшує покарання. При цьому, у цьому кримінальному провадженні відсутня будь-яка матеріальна чи моральна шкода, яка була завдана діями обвинуваченого.

4.4. Отже, вивченням особистості обвинуваченого, з урахуванням загальних засад призначення покарання - законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, а також враховуючи ступень тяжкості вчиненого злочину, їх наслідків, особистість обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд уважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто при призначенні покарання в виді позбавлення волі.

Зокрема, за ч. 3 ст. 307 КК України слід призначити ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на 8 років (ураховуючи положення ст. 69-1 КК України) з конфіскацією 1/2 частини належного на праві власності майна, за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки, у порядку ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 років з конфіскацією 1/2 частини належного, а ураховуючи, що ОСОБА_5 раніше засуджений Оболонським районним судом міста Києва вироком від 25.05.2025, слід, з урахуванням положень п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України та ч. 1 ст. 71 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі строком 8 років 1 місяць із з конфіскацією 1/2 частини належного на праві власності майна.

4.5. Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Стосовно обвинуваченого було застосовано запобіжний захід в вигляді застави у розмірі 242 240 грн, який ураховуючи положення ст. 377 КПК України, слід залишити до набуття вироком законної сили без змін. Між тим, після набуття вироком законної сили грошові кошти у сумі 242 240 гривень, які були внесені ОСОБА_9 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в місті Києві (р/р UA1012089, отримувач ТУ ДСА України в місті Києві, , банк отримувача Державна казначейська служба України, МФО 820172), слід повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

5.2. Суд також урахував, що ОСОБА_5 затримувався в порядку ст. 208 КПК Україна та останньому обирався запобіжний захід в виді тримання під вартою, а отже у порядку ст. 72 КК України, а отже слід зарахувати в якості відбутого покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 02.09.2025 до 08.09.2025, виходячи з положень ст. 72 КК України, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

При цьому, ураховуючи положення ст. 17 КПК України та ст. 1 ЗУ «Про попереднє ув`язнення», покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід рахувати з дня набуття вироком законної сили.

5.3. Під час досудового розслідування було накладено арешт, на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2025 (провадження 756/13826/25) на майно, яке вилучено у ОСОБА_5 , як на речові докази. А отже, оскільки слід вирішувати питання речових доказів, вказаний арешт підлягає скасуванню.

5.4. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні: а саме витрати на проведення експертиз витрати на проведення експертиз № СЕ-19/111-25/51215-НЗПРАП від 25.08.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/60735-КТ від 10.10.2025 у розмірі 10 696,80 грн, СЕ-19/111-25/54316-НЗПРАП від 03.09.2025 у розмірі 1 782,80 грн, СЕ-19/111-25/54319-НЗПРАП від 03.09.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/54314-НЗПРАП від 09.09.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/54322-НЗПРАП від 02.09.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/54330-НЗПРАП від 22.10.2025 у розмірі 2 674,20 грн, СЕ-19/111-25/54328-НЗПРАП від 27.10.2025 у розмірі 3 565,60 грн, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави в загальній сумі 32 981,80 грн.

5.5. Питання речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, зокрема мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto e-14», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та із сім-картою мобільного терміналу НОМЕР_4, -грошові кошти загальною сумою 170 (сто сімдесят) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, куп номіналом 100 гривень, 50 гривень, 20 гривень та 50 копійок, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - конфіскувати;

- психотропна речовина - ПВП, масою 0,597 грам ( пакет № 6111231), психотропна речовина - амфетамін масою 0,635 грам (пакет 6600667), психотропна речовина - 4-ММС, масою 0,928 грам (пакет 6600915), психотропна речовина - амфетамін, масою 0,689 грам (пакет 6600765), психотропна речовина - ПВП, масою 0,157 грам (пакет 6632410), психотпрона речовина - 4-ММС, масою 59,171 грам (пакет 6110836), психотропна речовина - амфетамін, масою 7,314 грам (пакет 3637740), електронні ваги, 14 упаковок зіп-пакетів по 50 одиниць у загальній кількості 200 одиниць, 1 упаковка зіп-пакетів на 50 одиниць, 1 упаковка зіп-пакетів на 50 одиниць, 2 упаковки зіп-пакетів по 50 одиниць, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити;

- ключі від автомобіля, ключі від квартири, наплічна сумка жовтого кольору, що містить гаманець чорного кольору, чек, карту, пачку цигарок, запальничку, блок живлення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також рюкзак жовтого кольору з написом «Glovo», пакет та коробка, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - повернути ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128-129, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 307 КК України та призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

- за ч. 3 ст. 307 КК України, з урахуванням положень ст. 69-1 КК України, у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частки належного на праві власності майна.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією 1/2 частки належного на праві власності майна.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань, до покарання, яке призначене цим вироком, частково слід приєднати невідбуте ОСОБА_5 покарання, яке призначено Оболонським районним судом міста Києва вироком від 25.05.2025, з урахуванням положень п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 місяць, остаточно призначив ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 1 (один) місяць з конфіскацією 1/2 частки належного на праві власності майна.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня набуття вироком законної сили, зарахував у строк призначеного покарання за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 02.09.2025 до 08.09.2025 ураховуючи, що відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України - одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набуття вироком законної сили залишити без змін - заставу в розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Після набуття вироком законної сили - грошові кошти у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які були внесені ОСОБА_9 на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України в місті Києві (р/р UA1012089, отримувач ТУ ДСА України в місті Києві, , банк отримувача Державна казначейська служба України, МФО 820172) повернути - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНКПО НОМЕР_3 ).

Процесуальні витрати: витрати на проведення експертиз № СЕ-19/111-25/51215-НЗПРАП від 25.08.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/60735-КТ від 10.10.2025 у розмірі 10 696,80 грн, СЕ-19/111-25/54316-НЗПРАП від 03.09.2025 у розмірі 1 782,80 грн, СЕ-19/111-25/54319-НЗПРАП від 03.09.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/54314-НЗПРАП від 09.09.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/54322-НЗПРАП від 02.09.2025 у розмірі 3 565,60 грн, СЕ-19/111-25/54330-НЗПРАП від 22.10.2025 у розмірі 2 674,20 грн, СЕ-19/111-25/54328-НЗПРАП від 27.10.2025 у розмірі 3 565,60 грн - стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в загальній сумі 32 981 (тридцять дві тисячі дев1ятсот вісімдесят одна) грн 80 коп.

Заходи забезпечення кримінального провадження - арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 15.09.2025 (провадження 756/13826/25) - скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto e-14», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 та із сім-картою мобільного терміналу НОМЕР_4, -грошові кошти загальною сумою 170 (сто сімдесят) гривень 50 (п?ятдесят) копійок, куп номіналом 100 гривень, 50 гривень, 20 гривень та 50 копійок, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - конфіскувати;

- психотропна речовина - ПВП, масою 0,597 грам ( пакет № 6111231), психотропна речовина - амфетамін масою 0,635 грам (пакет 6600667), психотропна речовина - 4-ММС, масою 0,928 грам (пакет 6600915), психотропна речовина - амфетамін, масою 0,689 грам (пакет 6600765), психотропна речовина - ПВП, масою 0,157 грам (пакет 6632410), психотпрона речовина - 4-ММС, масою 59,171 грам (пакет 6110836), психотропна речовина - амфетамін, масою 7,314 грам (пакет 3637740), електронні ваги, 14 упаковок зіп-пакетів по 50 одиниць у загальній кількості 200 одиниць, 1 упаковка зіп-пакетів на 50 одиниць, 1 упаковка зіп-пакетів на 50 одиниць, 2 упаковки зіп-пакетів по 50 одиниць, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - знищити;

- ключі від автомобіля, ключі від квартири, наплічна сумка жовтого кольору, що містить гаманець чорного кольору, чек, карту, пачку цигарок, запальничку, блок живлення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також рюкзак жовтого кольору з написом «Glovo», пакет та коробка, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП в м. Києві - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) з дня проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному статтями 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1