Провадження № 1-кп/686/1207/25
24 вересня 2025 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 виданий 27.11.2024 органом 6833, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше судимого:
-27.05.2025 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
-05.06.2025 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
ОСОБА_6 , будучи засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, а саме, всупереч вимогам Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», а саме: ст. 2, яка передбачає, що психотропні речовини з урахуванням доцільності їх використання у медичній практиці та залежно від ступеня їх небезпечності для здоров`я людини і застосовуваних заходів контролю за їх обігом включаються до відповідно пронумерованих списків таблиць Переліку: таблиця II містить психотропні речовини, включені до списків № 1 і № 2, серед яких PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких на території України заборонено; ст. 7, яка передбачає, що діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності; ст. 12, яка передбачає, що обіг психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 9, 20 та 23 цього Закону; ст. 25, яка передбачає, що зберігання психотропних речовин у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється; ст. 27, яка передбачає, що придбання психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, фізичною особою за медичними показаннями здійснюється лише за рецептом лікаря, прийняв рішення про незаконне придбання та зберігання з метою власного вживання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, обіг якої заборонено.
Зокрема, ОСОБА_6 04 червня 2025 року близько 17 год. 30 хв., перебуваючи у м. Хмельницькому біля під`їзду № 1 багатоповерхового будинку по вул. Завадського, 38, поблизу входу в під`їзд під підвіконням помітив згорток, обгорнутий в фіолетову ізолюючу стрічку, підійшовши ближче та взявши виявлений згорток до рук, розгорнув його та виявив всередині прозорий зіп-пакет із речовиною зеленого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, масою 0,179 г. та, усвідомлюючи, що виявлена ним речовина є психотропною, оскільки раніше вживав вказані речовини, з метою подальшого незаконного зберігання та власного вживання пересипав виявлену речовину у пластикову ємність, після чого помістив у ліву кишеню штанів, у які був одягнений, таким чином умисно, незаконно придбав її та зберігав при собі у вказаному місці з метою власного вживання без мети збуту до 17 год. 50 хв. 04.06.2025.
Відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (Таблиця 1, Список № 2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.
За незаконні придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненні протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та підтвердив, що дійсно він у вищевказаних місці та час знаходив і залишав при собі для власного вживання без мети збуту особливу небезпечну психотропну речовину «PVP», яку зберігав до часу її добровільної видачі працівникам поліції, а саме 04 червня 2025 року близько 17 год. 30 хв. поблизу входу в під`їзд під підвіконням будинку по вул. Завадського, 38 у м. Хмельницькому помітив та взяв згорток з психотропною речовиною - PVP, яку пересипав у пластикову ємність, після чого помістив у ліву кишеню штанів, а також зберігав у правій кишені штанів пристрій для куріння вказаної речовини, а 14 червня 2025 року близько 20 год. 30 хв. в лісосмузі поруч вул. Вокзальної, 123 у м. Хмельницькому знайшов та взяв згорток з психотропною речовиною - PVP, який помістив у ліву кишеню штанів та зберігав при собі з метою подальшого вживання.
На вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення обвинувачений вказав під час проведення з ним слідчих експериментів, що зафіксовано у відповідних протоколах проведення цієї слідчої дії від 24 та 30 червня 2025 року, а також додатків до них відеозаписах.
Встановлені судом обставини підтверджуються також: вироками Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2025 та 05.06.2025, згідно з якими ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; речовими доказами вищевказаними психотропними речовинами та оптичними дисками з відеозаписами з нагрудних реєстраторів поліцейських.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки його вчинення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в незаконних придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинених протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання. Він є особою молодого віку, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, проте раніше судимий, вчинив новий умисний злочин, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії нетяжких, при цьому під час встановленого йому судом за попередніми вироками іспитового строку. Вказані обставини характеризують обвинуваченого як особу, схильну до протиправних проявів, і це дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може продовжити злочинну діяльність.
Визначаючи вид покарання обвинуваченому, суд, окрім наведених вище обставин, також враховує характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, всі відомості про особу обвинуваченого, позицію прокурора та висновок органу пробації щодо високого ризику вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення, середнього ризику його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, та неможливість виправлення без ізоляції від суспільства, і приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у мінімальному розмірі та згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.05.2025 та 05.06.2025 (кримінальне правопорушення ОСОБА_6 вчинено під час іспитового строку).
На переконання суду таке покарання та принцип його призначення за сукупністю вироків в цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд враховує висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 08 лютого 2021 року у провадженні № 51-2177кмо20 (справа № 390/235/19), згідно з яким якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч. 4 ст. 70 КК не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст. 71 КК за сукупністю вироків.
Така правова позиція знайшла своє? ?відображення в існуючій практиці Касаційного кримінального суду (постанови колегій суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 травня 2018 року (справа №187/1354/15, провадження № 51-1017км18), Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 29 листопада 2018 року (справа №541/715/17, провадження № 51-7898км18), від 10 липня 2019 року (справа № 723/1538/16-к, провадження № 51-8625км18), Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 15 січня 2020 року (справа № 585/1603/17, провадження № 51-3290км19), від 29 липня 2020 року (справа № 541/715/17, провадження № 51-7898км18).
ОСОБА_6 вчинив два тотожних кримінальних правопорушення, які кваліфікуються за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто за однією статтею та частиною статті Особливої частини КК України, при цьому одне з них було вчинено до ухвалення попереднього вироку Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05.06.2025 (під час іспитового строку за вироком від 27.05.2025), а ще одне - після його ухвалення (знову ж таки під час іспитового строку), тому правила ч. 4 ст. 70 КК України не застосовуються, а остаточне покарання визначається за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Підстав для призначення ОСОБА_6 більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у виді штрафу, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який не працює та якому вже призначалось більш суворе покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, проте він належних висновків не зробив, суд не вбачає.
Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази слід: психотропну речовину, пристрій для куріння знищити; відеозаписи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 5348 грн. 40 коп. у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і клопотання про це прокурором не заявлено (ст. 176 КПК України).
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України,
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2025 року та 05 червня 2025 року і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Речові докази: психотропну речовину та пристрій для куріння (квитанції №№ 3850, 3851, 3871) знищити; відеозаписи залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 5348 грн. 40 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: