№ 1-кп/202/855/2026
УХВАЛА

Іменем України

13 січня 2026 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0010776 від 07.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, в посаді курсанта 4 навчального взводу 3 навчальної роти 6 зведеного навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, судом не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання обговорені питання, передбачені ч. 2 ст. 315 КПК України .

Суд вважає, що обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, відсутні процесуально-правові підстави для повернення обвинувального акту прокурору та закриття провадження.

Відтак, кримінальне провадження, слід прийняти до провадження суду та призначити до судового розгляду.

Прокурором заявлено клопотання про продовження дії обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою дія якого закінчується, за час перебування обвинуваченого під вартою ризики не зменшились, тому, на думку прокурора, застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Захисник не заперечував щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але в умовах гаупвахти.

Обвинувачений стверджував, що його мобілізовано з порушенням законодавства.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, ураховує низку відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування ризиків, зазначених у клопотанні або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

Згідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1ст. 177 КПК України, що обвинувачений може: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який передбачає покарання від п`яти до десяти років позбавлення волі, а також враховує обставини вчинення кримінального правопорушення та позицію самого обвинуваченого, який вважає, що він неповинен проходити військову службу, що його мобілізовано з порушенням вимог законуз, що розцінюється судом як ризик вчинення іншого, аналогічного кримінального правопорушення.

Суд оцінив всі обставини справи та дійшов до висновку, що підстав для незастосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу не має, а обрання іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК, якою передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402, 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою, не передбачено КПК України.

Разом з тим, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, виходячи з вимог ст. 183 КПК України, враховуючи, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд вважає за можливе залишити раніше визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 66 560 грн. 00 коп. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -

Постановив :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_3 , обвинуваченому за ч. 4 ст. 402 КК України продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.03.2026 року, включно.

Одночасно визначити ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 66 560 грн. 00 коп. (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду у визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13.01.2026 на 14 год. 50 хв. в приміщенні Індустріального районного суду міста Дніпра, з викликом сторін кримінального провадження,свідків.

Ухвала, в частині продовження дії запобіжного заходу, може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Головуючий: ОСОБА_6