УХВАЛА

про надання дозволу на затримання з метою приводу

10 лютого 2026 рокуСправа № 495/974/26
Номер провадження 1-кс/495/305/2026

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу, -

встановила:

до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 10.02.2026 року надійшло клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання з метою приводу, яке було надано в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з гідно із вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, згідно Указу Президента України від 20.10.2025 року № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб, тобто до 03.02.2026.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

07.11.2024 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України №32/321/501/13т, ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно положень ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу» початком проходження військової служби для громадян, є день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Відтак, з 07.11.2024 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_1 до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №347 від 07.11.2024 року військовослужбовця ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду кулеметника 2 зенітного ракетного відділення зенітно ракетного взводу роти бойового забезпечення у військовому званні «солдат».

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

У відповідності до ст. 40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження, відпустки або лікування.

Проте, солдат ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

ОСОБА_5 підозрюється в тому, в тому, що він, будучи військовослужбовцем, призваним за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді кулеметника 2 зенітного ракетного відділення зенітно ракетного взводу роти бойового забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 14, 16, 40, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 21.11.2025, о 07:30 годин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 та ухиляється від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби.

23.01.2026 встановивши наявність достатніх доказів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Вина ОСОБА_5 підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: матеріалами службового розслідування, результати якого затверджені наказом командира військової частини НОМЕР_1 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вжитими заходами розшуку встановити місцезнаходження ОСОБА_5 до теперішнього часу не надалося можливим. У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_5 вжито заходів для вручення даного повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (поштовим зв`язком).

Оскільки всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії для встановлення місцезнаходження підозрюваного виконані, але місце знаходження ОСОБА_5 не встановлено, підозрюваний продовжує переховуватись від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, 10.02.2026 підозрюваного оголошено у розшук.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі, тривалий час переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню слідчих дій та процесуальних рішень за кримінальним провадженням, виникла необхідність отримати дозвіл на затримання останнього з метою приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.7 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Згідно ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Відповідно до ч.1 ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст.188 КПК та подане після подання клопотання про зміну запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст.177 КПК України.

Під час розгляду справи встановлено, що 10.01.2026 розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000109 за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у порядку ст. ст. 135, 136, 278 КПК України.

Беручи до уваги вагомість наданих доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих особі кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим слідчий суддя вважає, що прокурором була доведена наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що на даний час місцезнаходження підозрюваного не встановлено, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати, що він переховується від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, з метою запобігти спробам підозрюваного надалі ухилятись від досудового розслідування, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя вважає за необхідне надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, суддя

ухвалила:

клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою його приводу до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст.191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до суду, чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1