Дата документу 01.09.2025 Справа № 332/2784/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/2784/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/627/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 01 вересня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за зверненням ОСОБА_6 (яке за змістом фактично є апеляційною скаргою) на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні звернення заявника жінки ОСОБА_7 про виправлення помилок слідчого судді, допущених при видачі ухвали суду по справі №332/2784/25, провадження №1-кс/332/206/25,

за участю прокурора ОСОБА_8

ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції зі зверненням (яке за змістом фактично є апеляційною скаргою) на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні звернення заявника жінки ОСОБА_7 про виправлення помилок слідчого судді, допущених при видачі ухвали суду по справі №332/2784/25, провадження №1-кс/332/206/25.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що матеріали справи не містять документів заявниці відповідно до ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», в яких би було вказано «жінка ОСОБА_9 та правовому статусі людини», тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність відмовити у виправленні помилок у написанні ім`я по батькові «родового ім`я жінки ОСОБА_9 та правовому статусі людини» в ухвалі слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя по справі №332/2784/25, провадження №1-кс/332/206/25.

У зверненні (яке за змістом фактично є апеляційною скаргою) ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду справа №332/2784/25, провадження №1-кс/332/206/25 від 03 червня 2025 року; ухвалу суду справа №332/2784/25, провадження №1-кс/З32/206/25 від 06 червня 2025 року; ухвалу суду справа №332/2784/25, провадження №1- во/332/7/25 від 30 червня 2025 року та ухвалу суду справа № 332/2784/25; провадження №1-во/332/7/25 від 03 липня 2025 року. Постановити нову ухвалу, якою зобов`язати виправити помилки та постановити ухвалу суду без порушень її прав і свобод, без дискримінації та без приниження її честі і гідності при зверненні до неї та написанні її ім`я - ОСОБА_9 , жінка в правосуб`єктності людина, згідно вказаних у Зверненні, отриманому та зареєстрованому відповідальною посадовою особою Заводського районного суду м. Запоріжжя. Відповідь надати належним чином оформлену на аркуші формату А4, в конверті формату С4 без перегинів та переломів, з власноручним підписом відповідальної посадової особи, яка має право підпису, з мокрою печаткою суду, встановленого зразку відповідно наказу Державної судової адміністрації України від 14 серпня 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що текст оскаржуваної ухвали не відповідає обставинам, викладеним у її зверненні.

Зазначає, що до суду було направлено Звернення жінки ОСОБА_7 Роду ОСОБА_10 поєднаного сімейним союзом з ОСОБА_11 від дня другого місяця червня року дві тисячі двадцять п`ятого, а не «скарга-звернення особи, - жінки ОСОБА_12 ».

Повідомляє, що її було неналежним чином повідомлено про місяць, день, час і місце розгляду справи, та надіслані судом ухвали мали недоліки, зокрема в них: було перекручено її ім`я, неналежне звернення, вірогідно підроблена печатка суду і відсутній підпис слідчого судді.

Звертає увагу на те, що звернення писала людина, а не фізична особа, ім`я людини та ім`я фізичної особи не є тотожними. Ім`я фізичної особи складається з конфіденційної інформації про людину, є її інтелектуальною власністю та немайновим благом, і не може використовуватися без її дозволу. Факт народження саме в такий час, день, місяць і рік, саме в такому місці, в такій родині і в такому Роду є підтвердженням права володіти своїм ім`ям.

Зауважує, що нею чотирнадцятого квітня дві тисячі двадцять другого року було написане Волевиявлення та Заява про володіння персональними даними, переклад на англійську мову засвідчено нотаріусом та внесено в реєстр.

Вважає, що будь-яке перекручування, зміна порядку написання, тобто написання інакше ніж того вимагає Український правопис її індивідуального ім`я, по батькові, ім`я Роду, сприймається останньою, як посяганням на її право, та приниженням її честі та гідності.

Додатково звертає увагу на те, що слідчий суддя в ухвалі прописував її ім`я в лапках, ім`я Роду в дужках, не визнав її правосуб`єктність. Також, в ухвалі вказано термін особа, що є неприпустимим, так як слідчий суддя використовує фікції, власні припущення і домисли та намагається приєднати її до статусу фізичної особи, порушуючи міжнародні договори, Конституцію України, інші закони України.

На думку апелянта, багаторазові порушення прав і свобод людини можуть свідчити не тільки про неналежний розгляд справи та не доброчесність і упередженість слідчого судді і секретаря суду при виконанні своїх повноважень, а й про порушення і ігнорування ними норм судочинства та суддівської етики, визначених міжнародними договорами та іншими НПА.

Вважає, що слідчий суддя ігнорує факти та порушує право на ефективне поновлення прав і свобод людини.

ОСОБА_6 , у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання.

Згідно з доповіддю секретаря, до початку апеляційного розгляду нею було зателефоновано ОСОБА_13 за номером телефону останньої з метою уточнення, чи буде вона брати участь у судовому засіданні. У телефонному режимі ОСОБА_6 зазначила, що отримала повістку про виклик, проте вважає, що її повідомили неналежним чином, оскільки в повістці зазначено не її дані, згідно з її зверненням. Вимог щодо відкладення розгляду провадження ОСОБА_13 не висловлювала.

Клопотань про відкладення апеляційного розгляду від ОСОБА_13 не надходило.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю ОСОБА_13 , яка належним чином повідомлена про день, час та місце проведення апеляційного розгляду, оскільки за таких обставин неявка останньої не є перешкодою для апеляційного розгляду, виходячи з положень ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи прокурора, яка заперечувала проти задоволення звернення ОСОБА_6 (яке за змістом є апеляційною скаргою) та вважала, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в зверненні (яке за змістом є апеляційною скаргою), колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.379 КПК України, суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Під описками слід розуміти неправильне написання слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Як вбачається з матеріалів провадження, 03 червня 2025 року ОСОБА_6 звернулася до Заводського районного суду м.Запоріжжя зі зверненням, в якому просила, щоб слідчий суддя постановив ухвалу, якою зобов`язав службову особу відділення поліції №1 ЗРУП, уповноважену на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, негайно виконати вимоги частини першої статті 214 КПК України, а саме внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та видати їй відповідний витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 06 червня 2025 року ЄУН 332/2784/25 провадження №1-кс/332/206/25 вищевказане звернення залишено без розгляду.

27 червня 2025 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя зі зверненням (повторно втретє) про виправлення помилок слідчого судді, допущених при видачі ухвали суду по ЄУН 332/2784/25 провадження №1-кс/332/206/25.

Як вбачається зі змісту вказаного звернення ОСОБА_6 , остання вимагала: переробити вищезазначену ухвалу суду та виправити впродовж 48 годин всі помилки в написанні ім`я по батькові родового ім`я жінки ОСОБА_9 та правовому статусі людини згідно вказаних у зверненні, отриманому та зареєстрованому Заводським районним судом м.Запоріжжя дня другого місяця червня року дві тисячі двадцять п`ятого, провадження №1-кс/332/206/25.

03 липня 2025 року слідчий суддя оскаржуваною ухвалою відмовив у задоволенні звернення ОСОБА_6 з наведених вище мотивів.

Дослідивши матеріали провадження, зокрема і зміст самих звернень ОСОБА_6 , колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді і звертає увагу на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Разом з тим, реалізація прав і свободи людини здійснюється у спосіб, передбачений законом.

Згідно зі ст.68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та Законів України…

У статті 28 ЦК України закріплено, що фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. При здійсненні окремих цивільних прав фізична особа відповідно до закону може використовувати псевдонім (вигадане ім`я) або діяти без зазначення імені. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.

Згідно зі ст.28 Закону України «Про засади державної мовної політики», кожен громадянин України має право використовувати своє прізвище та ім`я (по батькові) рідною мовою згідно із традиціями цієї мови, а також право на їх офіційне визнання. При використанні цього права запис прізвища та імені (по батькові) в паспорті громадянина України, паспорті громадянина України для виїзду за кордон та інших офіційних документах виконується у транскрипції з української, російської або іншої мови за вибором громадянина.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на:

1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України:

а) паспорт громадянина України;

б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

в) дипломатичний паспорт України;

г) службовий паспорт України;

ґ) посвідчення особи моряка;

д) посвідчення члена екіпажу;

е) посвідчення особи на повернення в Україну;

є) тимчасове посвідчення громадянина України;

2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус:

а) посвідчення водія;

б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон;

в) посвідка на постійне проживання;

г) посвідка на тимчасове проживання;

ґ) картка мігранта;

д) посвідчення біженця;

е) проїзний документ біженця;

є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту;

ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Проте, в матеріалах провадження відсутні копії будь-яких документів з передбачених чинним законодавством, що посвідчують особу, яка звернулася до суду ( ОСОБА_6 )

Згідно з пунктом сьомим частини першої статті третьої вказаного Закону, ім`я особи прізвище, ім`я по батькові фізичної особи.

В свою чергу, суд не зобов`язаний і не має правових підстав звертатися до особи у формі, не передбаченій законом. Вимога ОСОБА_6 , щоб в судових рішеннях відомості щодо неї були зазначені як ОСОБА_9 , жінка в правосуб`єктності людина, не узгоджується з положеннями чинного законодавства щодо офіційних документів, які посвідчують особу тощо.

Особа, яка звертається до суду, має бути ідентифікована відповідно до наданих офіційних документів, які посвідчують її особу та підтверджують громадянство, ім`я, по батькові та інші ідентифікаційні відомості.

Заявниця не довела у встановленому законом порядку, що її прізвище, ім`я по батькові в оскаржуваній ухвалі вказані судом невірно.

На думку колегії суддів, слідчий суддя зазначив персональні дані ОСОБА_6 у тексті ухвали відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданої інформації. Використання в судовому рішенні стандартної форми відомостей про особу, що звертається до суду, не свідчить про обмеження прав чи правосуб`єктності такої особи, а є процесуально правильною дією, що відповідає вимогам законодавства України.

Подані ОСОБА_6 до суду документи, зокрема: «волевиявлення жінки ОСОБА_7 »; «свідоме та вільне волевиявлення людини в правовому статусі людини»; «свідоме та вільне волевиявлення людини в правовому статусі людини (в перекладі на англійську мову та завірене нотаріусом)»; «заява жінки, творця, автора, власника, людини в правовому статусі людини»; «заява жінки, творця, автора, власника, людини в правовому статусі людини (в перекладі на англійську мову та завірене нотаріусом)»; «офіційне сповіщення» - не є офіційними документами, передбаченими законодавством України.

Твердження апелянта про протилежне суперечить вимогам чинного законодавства.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді є чіткою та зрозумілою за змістом.

Окрім іншого, слідчий суддя обґрунтовано вказав в своїй ухвалі на те, що скасування слідчим суддею певних судових рішень (про що також йшлося у зверненні ОСОБА_6 ) не входить до повноважень слідчого судді відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Вчинення таких дій серед іншого виходить і за межі питань, які можуть бути вирішені в порядку ст.379 КПК України.

Факт проведення судового засідання про виправлення описки за відсутності ОСОБА_6 також не свідчить про порушення прав останньої, оскільки відповідно до наявних матеріалів, ОСОБА_6 була повідомлена про дату, час, та місце розгляду її звернення, про що в матеріалах провадження міститься відповідний звіт про направлення повістки на електрону адресу останньої.

До того ж, відповідно до положень ч.2 ст.379 КПК України, питання про внесення виправлень суд вирішує в судовому засіданні. Учасники судового провадження повідомляються про дату, час і місце засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Доводи ОСОБА_6 про те, що надіслані їй ухвали були завірені неналежним чином, самі по собі не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, яка є правильною по суті.

Окрім того, ОСОБА_6 до свого звернення (яке за змістом фактично є апеляційною скаргою) були додані копії ухвал слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя, з яких убачається, що вони завірені відповідно до вимог розділу XI «Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України».

Оригінал оскаржуваної ухвали, що міститься в матеріалах провадження, підписаний суддею, що її постановив.

На думку колегії суддів, вказана ухвала є належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту самої ухвали.

Інші доводи ОСОБА_6 правильності висновків слідчого судді теж не спростовують.

Порушення правил суддівської етики з боку слідчого судді при здійсненні провадження за зверненням ОСОБА_6 з наявних матеріалів не убачається.

Не убачається з цих матеріалів і обставин, які б ставили під сумнів неупередженість слідчого судді.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду звернення також не встановлено.

Отже, враховуючи все вищевикладене та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що звернення ОСОБА_6 (яке за змістом фактично є апеляційною скаргою) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.379, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

звернення ОСОБА_6 (яке за змістом фактично є апеляційною скаргою) залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03 липня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні звернення заявника жінки ОСОБА_7 про виправлення помилок слідчого судді, допущених при видачі ухвали суду по справі №332/2784/25, провадження №1-кс/332/206/25, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4