УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна

ВСТАНОВИЛА

До провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

За обставин викладених у клопотанні, ухвалою Обухівського районного суду Київської області у справі № 371/2231/17 від 28 липня 2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області про арешт майна у рамках розслідування кримінального провадження № 0001230, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України та накладено арешт на ряд земельних ділянок, у тому числі на земельну ділянку площею 3,4612 га з кадастровим номером :05:001:0060, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Згідно з ухвалою Обухівського районного суду Київської області у справі № 371/2231/17 від 28 липня 2017 року, арешт було накладено у зв`язку з тим, що до ЧЧ Обухівського ВП 24.07.2017 року, надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а саме, про те, що службові особи ПАТ «Обухівське» в порушення вимог чинного законодавства (без правовстановлюючих документів, без укладених договорів оренди) здійснюють незаконну сільськогосподарську діяльність на землях, які належать мешканцям Першотравенської та Нещерівської сільських рад, Обухівської міської ради та перебувають в оренді ТОВ «РОЗА-Л». За змістом ухвали, арешт було накладено з метою збереження земельних ділянок, а також недопущення привласнення сторонніми особами урожаю в ході його збору, у тому числі такого, що вирощується на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0060.

Адвокат ОСОБА_3 у клопотанні зазначає, що на даний час арешт земельної ділянки площею 3,4612 га з кадастровим номером :05:001:0060 не є виправданим та необхідним, не слугує забезпеченню цілей кримінального провадження та істотно порушує права власника майна, а тому такий арешт необхідно скасувати.

Ініціатор клопотання зазначає, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001230, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 року триває понад 8 років, та стільки ж існує арешт земельної ділянки площею 3,4612 га з кадастровим номером :05:001:0060, що свідчить про можливість сторони обвинувачення завершити необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення обставин можливого протиправного заволодіння земельною ділянкою, та відсутність у сторони обвинувачення подальшої потреби утримання нерухомого майна під арештом. Окрім того, вбачається, що метою накладення арешту, серед іншого, є запобігання протиправному заволодінню сторонніми особами сільськогосподарським врожаєм, який на даний час, поза всяким сумнівом, давно реалізований. Отже, відсутні обставини, які б виправдовували подальше існування арешту земельної ділянки з кадастровим номером :05:001:0060.

Достатніх правових і фактичних підстав для подальшого втручання у права власника саме в межах і для потреб кримінального провадження №0001230, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2017 року не вбачається. При цьому, сам факт, що кримінальне провадження до цього часу не було закрите, сам по собі не свідчить про потребу в подальшому існуванні арешту.

У зв`язку із чим адвокат ОСОБА_3 у клопотанні просить скасувати арешт, накладений ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року у справі № 371/2231/17 щодо земельної ділянки площею 3,4612 га з кадастровим номером :05:001:0060, яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

У судове засіданні адвокат не прибув, у клопотанні просив розгляд клопотання проводити без участі ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_3 .

Інші учасники в судове засідання не прибули.

Слідча суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту майна приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У клопотанні адвокат вказує, що 28 липня 2017 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області, справа№382/2231/17, у кримінальному провадженні №0001230, накладено арешт зокрема на земельну ділянку площею 3,4612 га з кадастровим номером :05:001:0060, яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Разом з тим, особою, яка звернулась із клопотанням, до матеріалів клопотання не долучено жодного із документів та доказів того на сьогодні відпала потреба у накладенні арешту на майно.

При цьому відповідно до вимог абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

Ініціатором клопотання не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаного клопотання про скасування арешту на майно, а також не долученого жодних документів, щодо стадії кримінального провадження.

За змістом ч.1 ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

За таких обставин не встановлено підстав для скасування накладеного арешту на даному етапі, а відтак слідча суддя прийшла до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 22, 98, 170-174, 369-372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1