Номер провадження 1-в/205/8/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДВК№89 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Новокодацького районного суду міста Дніпра перебуває вищезазначене клопотання стосовно засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

У своєму клопотанні засуджений ОСОБА_5 просить звільнити його умовно-достроково, оскільки за час відбування покарання зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, тому до нього може бути застосована ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, та звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

У судовому засіданні представник ДВК№89, ОСОБА_4 , відніс вирішення питання на розсуд суду.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення подання, зазначивши, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання та був звільнений умовно-достроково, однак після цього знову вчинив кримінальне правопорушення. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.01.2025 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання було замінено на більш м`яке у виді обмеження волі, що, на думку прокурора, свідчить про передчасність застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення та про відсутність на даний час підстав для застосування ст. 81 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши захисника, представника ДВК № 89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за змістом статті 81 КК України є правом, а не обов`язком суду.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо долучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Як убачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 раніше судимий, останній раз вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2021 року за ч. 2 ст. 286 КК України до 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23.01.2025 року на підставі ст. 82 КК України невідбуту частину покарання було замінено на більш м`яке у виді обмеження волі строком 3 роки 2 місяці 24 дні.

Початок строку: 17.04.2020 року Кінець строку: 02.04.2028 року

Засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 21.04.2020 року. Під час утримання у Державній установі виконання покарань № 4 м. Дніпра заохочень та дисциплінарних стягнень не мав. З 16.08.2021 року відбував покарання у державній установі «Дніпровська виправна колонія (№ 89)», де був працевлаштований на виробництві в ливарному цеху. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці мав чотири заохочення, дисциплінарних стягнень не мав. З 07.02.2025 року відбуває покарання у державній установі «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» у дільниці обмеження волі. Був працевлаштований у контрагента ПрАТ «Полімер», на даний час працевлаштований на м`ясному дворі «Ювілейний», до праці ставиться добре. За зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці має два заохочення. Раніше мав одне дисциплінарне стягнення, яке знято у встановленому законом порядку. На заходи виховного характеру реагує своєчасно. Серед інших засуджених неконфліктний, підтримує рівні взаємовідносини, на зауваження та критику реагує адекватно. У відносинах із представниками адміністрації проявляє тактовність, дотримується правомірної та ввічливої поведінки, в індивідуальних бесідах відвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів, якими користується під час виконання доручених робіт, ставиться дбайливо, використовує їх виключно за призначенням. Вимоги персоналу установи, передбачені чинним законодавством, виконує сумлінно. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Відповідно до ст.ст. 110113 КВК України підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та побачень. Згідно зі ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу за темами «Професія» та «Правова просвіта», заняття відвідує. Відповідно до ст. 126 КВК України проявляє ініціативу щодо підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Згідно зі ст. 127 КВК України бере участь у роботі самодіяльної організації «санітарно-побутові секції відділень СПС», проявляє соціально корисну активність. Заходи виховного впливу відвідує, програми диференційованого виховного впливу проходить, індивідуальний план виховної роботи виконує. За результатами оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, проведеної відповідно до Наказу Міністерства юстиції України № 4121/5 від 27.11.2020 року, засудженому встановлено середній рівень ризику ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення. Виконавчі листи до установи надходили та були погашені у найкоротший строк. Засуджений підлягав умовно-достроковому звільненню на підставі ст. 81 КК України з 02.08.2025 року, однак рішенням комісії установи від 13.08.2025 року у задоволенні його заяви було відмовлено.

Загалом за період відбування покарання засуджений мав одне дисциплінарне стягнення та шість заохочень, на даний час працевлаштований, бере участь у програмах виховного впливу та окремих заходах громадського життя установи.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є винятковим заохочувальним заходом, застосування якого можливе лише за умови, що засуджений фактично довів своє виправлення, а не лише формально виконує вимоги режиму та покладені на нього обов`язки.

Суд зазначає, що належна поведінка засудженого, дотримання встановленого режиму, виконання трудових обов`язків, участь у програмах виховного впливу та відсутність конфліктів з адміністрацією є обов`язком кожного засудженого, визначеним нормами кримінально-виконавчого законодавства, і самі по собі не можуть розцінюватися як достатні та виключні докази досягнення мети покарання.

Аналізуючи матеріали особової справи, суд бере до уваги, що позитивні зміни у поведінці засудженого ОСОБА_5 мають місце, однак вони носять обмежений у часі характер та не охоплюють усього періоду відбування покарання.

Крім того, суд враховує, що відповідно до оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення засудженому встановлено середній рівень ризику, що свідчить про наявність реальної ймовірності рецидиву та не узгоджується з висновком про остаточне виправлення особи.

Суд також виходить із принципу поступовості застосування пільгових інститутів кримінального права. До засудженого вже було застосовано значне пом`якшення покарання шляхом заміни невідбутої частини покарання на обмеження волі. Застосування на даному етапі ще одного пільгового інституту умовно-дострокового звільнення без наявності переконливих і стійких ознак виправлення не відповідатиме меті покарання, визначеній ст. 50 КК України, та принципу справедливості.

Суд також бере до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, за яке засуджений відбуває покарання, значний строк призначеного покарання, а також те, що строк, який залишився до повного його відбуття, не є незначним і не може бути визнаний таким, що втратив превентивне значення.

За таких обставин суд доходить висновку, що сукупність позитивних характеристик засудженого не свідчить про досягнення цілей покарання у більш короткий строк, ніж це визначено вироком суду, а процес його виправлення не є сталим, незворотним та завершеним.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6