Провадження № 1-кп/127/963/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2025 за № 0000704, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озерна Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, одруженого, який має малолітню дитину, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянина України, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , діючи всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п. 1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою ВР України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471-XII, п. п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ від 12.10.1992 № 576 з наступними змінами, п. 11.7 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 № 662, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 29.08.2025, за невстановлених слідством обставин, незаконно, без відповідного законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, придбав холодну зброю ударно-дробильної дії - кастет.

Придбаний кастет у невстановлений період часу ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу на його носіння, носив при собі до 29.08.2025.

Так, 29.08.2025 о 05:30 год. ОСОБА_3 перебував на території площі залізничного вокзалу у м. Вінниці, що за адресою: м. Вінниця, Привокзальна площа, 1, та вживав алкогольні напої. Перебуваючи на території вказаного залізничного вокзалу, будучи в стані алкогольного сп`яніння, останній на вимогу працівників патрульної поліції Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції відповідно до ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» під час поверхневої перевірки показав вміст кишень своїх шортів та з правої кишені дістав предмет, зовні схожий на кастет.

В подальшому, при виїзді слідчо-оперативної групи під час проведення огляду місця події 29.08.2025 в період з 07:08 год. по 07:13 год. за адресою: м. Вінниця, Привокзальна площа, 1, ОСОБА_3 у присутності двох понятих добровільно видав предмет, зовні схожий на кастет, який відповідно до висновку експерта від 01.09.2025 являється контактною неклинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовлений промисловим способом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні злочину визнав та показав, що дійсно вчинив даний злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться, просить суворо його не карати та надати шанс на виправлення. З урахуванням його майнового стану просив призначити покарання у виді штрафу із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочину, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, як носіння кастету без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення ст. 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який несудимий, непрацевлаштований, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що у вчиненому він щиро розкаявся, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне не повториться.

Обставиною, яка, згідно ст. 66 Кримінального кодексу України, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Крім того, відповідно до положень частини 2 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, при призначенні покарання суд визнає такою, що його пом`якшує, обставину, не зазначену в частині першій цієї статті, а саме, визнання вини.

Обставиною, яка, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 263Кримінального кодексу України.

З урахуванням майнового стану особи суд вважає за доцільне призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також майновий стан обвинуваченого, який непрацевлаштований.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не застосовувався.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2025, на предмет, зовні схожий на кастет, слід скасувати, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

На підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 782 грн 80 коп.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 263 Кримінального кодексу України, ст.ст. 100, 124, 174, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

На підставі ч. 4 ст. 53 Кримінального кодексу України розстрочити виплату штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. строком на десять місяців рівними частинами в сумі 1 700 грн 00 коп. щомісячно.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.09.2025, на предмет, зовні схожий на кастет - скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні предмет, зовні схожий на кастет, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 29.08.2025 та квитанції № 3057 (без дати), переданий до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні цифровий носій інформації у вигляді картки пам`яті, який, відповідно до постанови слідчого про визнання речовим доказом від 05.09.2025, приєднаний до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя