Справа №463/7288/25
Провадження №1-кс/463/1173/26
У Х В А Л А

29 січня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про відсторонення підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нестаничі Радехівського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двоє дітей, раніше не судимого, від посади начальника відділу рекрутингу та комплектування заступника начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2, ч.1 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 від посади.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи особою, на яку поширювались вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, зобов`язаною подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 26.03.2024 перебуваючи у невстановленому місці, з невстановленого персонального комп`ютера із застосуванням електронного цифрового підпису на офіційному сайті Національного агентства https://nazk.gov.ua особисто заповнив та о 08 годині 27 хвилин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 рік, унікальний ідентифікатор документа 677f80b5-bfce-4b31-b2e4-e37438b5b90c, до якої умисно вніс завідомо недостовірні відомості, не відобразивши у розділі 4 Декларації «Об`єкти незавершеного будівництва» дані щодо наявності у власності члена сім`ї суб`єкта декларування ОСОБА_7 активу майнових прав на одне цілісне приміщення - квартиру, загальною проектованою площею 40,8 кв.м. з будівельним №24, яке буде створено шляхом будівництва об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1 828 430,00 грн., та вказавши, що у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування в цьому розділі, тобто умисно вніс, будучи суб`єктом декларування завідомо недостовірні відомості до декларації, які відрізняються від достовірних на суму понад 603 розміри прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи особою, на яку поширювались вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», тобто особою, зобов`язаною подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, 14.03.2025 перебуваючи у невстановленому місці, з невстановленого персонального комп`ютера із застосуванням електронного цифрового підпису на офіційному сайті Національного агентства https://nazk.gov.ua особисто заповнив та о 10 годині 12 хвилин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, унікальний ідентифікатор документа dc472c26-4e8b-43ff-8088-9c9afd27e7e8, до якої умисно, діючи повторно, вніс завідомо недостовірні відомості, не відобразивши у розділі 4 Декларації «Об`єкти незавершеного будівництва» дані щодо наявності у власності члена сім`ї суб`єкта декларування ОСОБА_7 активу майнових прав на одне цілісне приміщення - квартиру, загальною проектованою площею 40,8 кв.м. з будівельним №24, яке буде створено шляхом будівництва об`єкта за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 1 828 430,00 грн., та вказавши, що у суб`єкта декларування чи членів його сім`ї відсутні об`єкти для декларування в цьому розділі, тобто умисно вніс, будучи суб`єктом декларування завідомо недостовірні відомості до декларації, які відрізняються від достовірних на суму понад 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Також, полковник ОСОБА_5 , 30.04.2025 о 12 год. 33 хв., перебуваючи на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , порушуючи зобов`язання діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, перебуваючи на своєму робочому місці у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що за адресою: АДРЕСА_3 , використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за відсутності законних підстав, маючи безперешкодний доступ до ПЕОМ, розташованого у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 у вигляді отриманого персонального електронного ключа до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг»), використовуючи власний ідентифікатор доступу, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в цьому Реєстрі, шляхом внесення недостовірних змін в облікові дані військовозобов`язаного ОСОБА_8 , ВІН НОМЕР_1 , про його зняття з військового обліку як військовозобов`язаного, якого призвано чи прийнято на військову службу(аб. 3 п. 2 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

27.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді начальника відділу рекрутингу та комплектування заступника начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Вищевказані факти свідчать, що перебування ОСОБА_5 на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », сприяло вчиненню ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

Таким чином, на даний час ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів. У випадку визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України, йому загрожує покарання у виді штрафу від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або обмеження волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Його дії, як і сам ОСОБА_5 як особа, представляють підвищену суспільну небезпеку, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді начальника відділу рекрутингу та комплектування заступника начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під час досудового розслідування кримінального провадження може знищувати та приховувати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків вчиненого ним злочину та працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, використовуючи при цьому набуті ним зв`язки під час його перебування на вищевказаній посаді, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Обставинами, що дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді, знищить чи підробить речі і документи, що мають істотне значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином, є те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , безпосередньо пов`язане з здійсненням ним своєї діяльності із використанням своїх службових повноважень та займаної посади, відтак існує обґрунтований ризик продовження вчинення ОСОБА_5 аналогічних дій. Також, з урахуванням здобутих соціальних зв`язків за час обіймання указаної посади ОСОБА_5 може впливати на ключових свідків вчиненого кримінального правопорушення, яких належить допитати під час досудового розслідування, що може негативно позначитись на повноті, всебічності та об`єктивності судового розгляду та порушити принцип невідворотності покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просить задоволити.

Підозрюваний та захисник проти клопотання заперечили. Вважають, що підстав для відсторонення підозрюваного немає Підозра не обгрунтована, ризики не доведені, зазначені формально.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Вирішуючи заявлене слідчим клопотання про відсторонення підозрюваного від посади суд на виконання вимог ч.2 ст.157 КПК України враховує наступне.

27.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), ч. 1 ст. 362 КК України.

На виконання вимог положень ч.1ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: висновком та матеріалами службового розслідування щодо ОСОБА_5 , показаннями свідка ОСОБА_8 , результатами тимчасового доступу до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (АІТС «Оберіг») у ІНФОРМАЦІЯ_4 , іншими доказами у справі.

Щодо посилань адвоката, що кримінальне провадження в частині кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.362 КК України підлягає закриттю, оскільки таке розпочате за рапортом слідчого про виявлення ознак кримінального правопорушення, а натомість може бути лише розпочате за заявою потерпілого, оскільки відповідно до ст. 477 КПК даний злочин відноситься до кримінальних правопорушень приватного обвинувачення, слід зазначити наступне.

Характерною властивістю кримінального правопорушення з формальним складом є те, що заподіяння істотної шкоди закон пов`язує з негативним руйнівним впливом на охоронювані суспільні відносини самого діяння, передбаченого в Особливій частині КК.

У кримінально-правовому вимірі підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК, і в ч. 1 ст. 362 цього Кодексу про потерпілого не йдеться. Криміналізація цього діяння пов`язана і обумовлена його суспільною небезпечністю, що визначається важливістю об`єкта кримінально-правової охорони (в аспекті визначених ст. 1 КК завдань цього Кодексу), який і віддзеркалює ступінь небезпечності конкретного злочину.

Безпосереднім об`єктом кримінальних правопорушень, передбачених у ст. 362 КК, є суспільні відносини у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, належний порядок поводження із інформацією, яка оброблюється в комп`ютерах, автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або зберігається на відповідних носіях.

Разом із тим, додатковим об`єктом завжди є відносини, задля охорони, впорядкування, адміністрування, реалізації, забезпечення створені автоматизовані системи/комп`ютерні мережі, серед яких і ті, що убезпечують основи національної безпеки, забезпечують протидію і боротьбу із корупційними і іншими видами кримінальних, адміністративних правопорушень правоохоронними органами, здійснення правосуддя, здійснення державної політики у різних сферах, зокрема, у сферах національної безпеки і оборони, забезпечення воєнної, зовнішньополітичної, державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, безпеки критичної інфраструктури, кібербезпеки України та інших її напрямів.

За приписами КПК приватне обвинувачення є формою процесуальної діяльності приватної особи. Основою виділення приватного обвинувачення як кримінально-процесуальної форми є характер вчиненого злочину (враховуючи ступінь його тяжкості) та факт завдання шкоди приватній особі (конкретній юридичній чи фізичній особі), що припускає високу ймовірність примирення між обвинуваченим і потерпілим.

Приватними особами є ті, які діють від себе особисто, на свій розсуд, з метою захисту власних законних інтересів майнового чи немайнового змісту, та мають право вирішувати конфлікти на основі компромісу: фізичні особи, юридичні особи (підприємства, установи, організації, господарські товариства), органи самоорганізації населення, релігійні організації, громадські об`єднання, професійні спілки, політичні партії.

Якщо йдеться про посягання на інтереси приватної особи кримінальне провадження за ч. 1 ст. 362 КК здійснюється у формі приватного обвинувачення (ст. 477 КПК).

Натомість, за встановлених обставинами цього провадження, та враховуючи умови в Україні воєнного стану, підозрюваним здійснено посягання на об`єкти кримінально-правової охорони, де йдеться не про інтереси приватної особи, а про сферу національної безпеки пов`язаної з обороноздатністю країни. Кримінальний процесуальний закон пов`язує реалізацію завдань, визначених в ст. 2 КПК, якщо йдеться про такі посягання, зі здійсненням кримінального провадження у формі публічного обвинувачення.

Вказане вище не дає підстав вважати здійснення цього кримінального провадження у формі публічного обвинувачення порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Дане обгрунтування відповідає висновку Верховного Суду викладеному в постанові від 27.09.2023 у справі № 607/5769/21

Водночас, необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Встановлені у ході розгляду клопотання обставини свідчать про те, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, тобто підозра в цій частині є обґрунтованою.

Що стосується пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366-2 (в редакції із змінами, внесеними згідно із Законом № 1576-IX від 29.06.2021), то слід зазначити наступне.

17.07.2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо підвищення відповідальності за корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення» відповідно до якого внесено зміни у ч.1 ст. 366-2 КК України, а саме: в абзаці першому слова і цифри "від 500 до 2000" замінено словами і цифрами "від 750 до 2500".

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи наведене, умисне внесення суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму 603 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (що інкримінується підозрюваному в підозрі), починаючи з 17.07.2025 року не являється кримінально-караним діянням.

Тому в цій частині підозра є необгрунтованою.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбаченіст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбаченихст.177 КПК України: незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що підозрюваним ОСОБА_5 кримінальні правопорушення в яких він підозрюється вчинено під час перебування його на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Згідно з п.4 ч.2 ст. 131 КПК України, відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Стаття 43 Конституції України передбачає, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, в тому числі і відсторонення від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватись виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 157 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного або обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід зазначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у підозрюваного можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.

Згідно ч. 2 ст. 157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

При прийняті рішення про відсторонення підозрюваної особи від займаної посади судом повинні належним чином досліджуватись мотиви, наведені в клопотанні, правова підстава, а також оцінюватись ефективність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження поряд із наслідками такого застосування для інших осіб.

Як передбачено ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчим в своєму клопотанні зазначено, що підозрюваний ОСОБА_5 на даний час перебуває на посаді начальника відділу рекрутингу та комплектування заступника начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проти чого і не заперечував підозрюваний. Однак слідчим до клопотання не надано наказ про призначення підозрюваного на вказану посаду. Також не надано посадової інструкції підозрюваного на вказаній посаді, що не дає суду можливості оцінити наявні ризики. При дослідженні в судовому засіданні матеріалів клопотання про відсторонення підозрюваного від посади, слідчим суддею звернуто увагу сторін про відсутність вказаних документів, однак прокурором відсутність даних документів не усунуто.

У судовому засіданні стороною обвинувачення не зазначено, які саме речі та документи, що мають значення для досудового розслідування, підозрюваний може знищити чи підробити.

Щодо незаконного впливу на свідків, то даний ризик забезпечено відповідним обов`язком, яким підозрюваному заборонено спілкуватись з свідком сторони обвинувачення.

На думку слідчого судді, прокурором не доведено наявність підстав вважати, що ОСОБА_5 враховуючи зміну місця праці та функціональних обов`язків, перебуваючи на посаді може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання слідчого про відсторонення підозрюваного від посади, слід відмовити.

Керуючись вимогами статей 154,155,156,157, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львів) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про відсторонення підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади начальника відділу рекрутингу та комплектування заступника начальника сектору комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03.02.2026.

Слідчий суддя: ОСОБА_1