Провадження по справі № 1-кп/522/2936/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 106, на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000246 від 28.04.2025 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 1 Закону України від 15.02.1995 № 62/95-ВР «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно із затвердженою Постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2020 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (список № 2 таблиці І «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено») PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено.

Згідно з Таблицею № 2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженою наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000, в редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 № 634 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу»:

- незаконний обіг психотропної речовини PVP масою понад 0,15 г тягне за собою кримінальну відповідальність;

- незаконний обіг психотропної речовини PVP масою від 1,5 г до 15,0 г вважається великим розміром;

- незаконний обіг психотропної речовини PVP масою понад 15,0 г і більше вважається особливо великим розміром.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 28.04.2025 року, перебуваючи на території міста Одеси, за допомогою мобільного додатку «Телеграм», а саме в телеграм-каналі «Альфа 150», замовив для особистого вживання особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. В подальшому, отримав вищевказане замовлення в поштоматі «Нової Пошти» №25175, що за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 56 (с/м Точка) та почав зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Після чого, 28.04.2025 року приблизно о 19:49 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 60, був зупинений працівниками СКП ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, якими на місце події викликано слідчо оперативну групу ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, якою в ході проведення обшуку ОСОБА_3 28.04.2025 року у період часу з 20:40 години по 20:47 години виявлено та вилучено один полімерний зіп-пакет з кристалічною речовиною бежевого кольору, масою 4,696 г, яка містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Кількісний вміст PVP становить - 3,455 г, що, згідно наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» є великими розмірами, а також згідно наказу МОЗ України № 770 від 06.05.2000 року є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду таке. У невстановлений час, він замовив у телеграм-каналі наркотичну речовину солі (PVP), масою до 5 грамів, оскільки чим більше купляти, тим виходить дешевше, яку оплатив за номером банківської картки, для власного вживання. Після цього, йому надійшла адреса поштового відділення «Нова пошта», де він міг забрати придбану психотропну речовину. У зазначений в обвинувальному акті день, а саме 28 квітня 2025 року після 19:00 години, він прибув за адресою по вулиці Пантелеймонівська у місті Одеса, де відкрив поштомат та забрав придбану ним наркотичну речовину. Приблизно через дві хвилини його затримали працівники поліції.

У вчиненому щиро кається, вказав, що розумів, що діє незаконно, але на той момент у нього склалися тяжкі особисті обставини, та йому було байдуже, але на даний час він не вживає наркотичні речовини, відповідні висновки для себе зробив. Усвідомив, що це було помилкою та став на шлях виправлення. Просив суд не позбавляти його волі.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком два роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України. Також просив стягнути з обвинуваченого судові витрати, долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: незаконне придбання, зберігання психотропної речовини у великих розмірах, без мети збуту.

При визначенні мотивів призначення покарання суд керується таким.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника визначена насамперед ст. 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18).

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є уродженцем м. Одеси, громадянином України, офіційно не працевлаштований, з середньою освітою, проживає в с. Фонтанка Одеської області, раніше не судимий, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, та те, що він обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.

Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_3 надав копію довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин №9178 від 27.08.2025 року.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, раніше не судимого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою та досягне своєї мети.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно наданої прокурором довідки про витрати на проведення експертизи встановлено, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів становлять 5348,40 гривень.

Накладений арешт ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 року підлягає скасуванню відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Особи потерпілими не визнавалися, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65, 75, 76, 309 КК України, ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 5348 (п`ять тисяч сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 06.05.2025 року на майно, вилучене 28.04.2025 року в ході обшуку ОСОБА_3 , - скасувати.

Речові докази, а саме:

- мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Мі», у корпусі золотистого кольору, повернути власнику ОСОБА_3 ;

- експертний пакет № 6059136; кристалічну речовину бежевого кольору, масою 4, 696 г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, кількісний вміст якої становить 3,455 г; експертний пакет ВУМ1008843; спеціальний сейф пакет НПУ №CRI1202521Ю, в якому знаходиться речовий доказ разом з первинним пакуванням, знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_5