Справа № 740/3226/25
Провадження № 1-кп/740/116/26
УХВАЛА

13 січня 2026 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ніжині клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченої

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ніжин, Чернігівської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

встановив:

на розгляді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР від 30.05.2025 за №0000098 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

13.01.2026 прокурор ОСОБА_6 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 , за змістом якого вбачається, що на думку прокурора ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, продовжують існувати. Обвинувачена вчинила особливо тяжкий злочин, за який передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавленням волі, з конфіскацією майна, перебуваючи поза межами СІЗО вчинятиме спроби уникнути відповідальності, переховуватися, може попередити представника спеціальних служб російської федерації про методи роботи правоохоронних органів України щодо викриття громадян які співпрацюють з представниками рф, що може зашкодити національній безпеці України.

Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримала подане клопотання.

Обвинувачена ОСОБА_5 зазначила, що ризики на які посилається прокурор є не доведеними, вона не збирається переховуватися, закордонного паспорту не має. Просила застосувати до неї домашній арешт.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначив, що ризики зазначені прокурором не вмотивовані та не доведені. Обвинувачена має міцні соціальні звязки, паспорту закордонного не має.Просив обрати обвинуваченій більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, позицію обвинуваченої, її захисника, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 14.04.2025 обвинуваченій ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому, ухвалами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області продовжувався.

У відповідності до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються (продовжуються) з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, крім інших, і запобіжні заходи.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, якщо судове засідання не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 спливає 17.01.2026, по справі триває судовий розгляд.

У ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу згідно з ч.2 ст.177 КПК є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний (обвинувачений) може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжити злочину діяльність. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, має бути враховано тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого та розмір заподіяної ним майнової шкоди.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Оцінюючи в сукупності обставини, які визначені ст.178 КПК України, судом враховуються: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченої; 3) репутацію обвинуваченої, яка раніше не судима; 4) дані про особу обвинуваченої.

Вирішуючи питання про доцільність продовження тримання під вартою ОСОБА_5 суд, ураховує, що розгляд кримінального провадження триває, та не вирішуючи наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, але аналізучи обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, суспільної небезпеки злочинних дій, які інкримінуються ОСОБА_5 , суд вважає, що продовжує існувати обґрунтований ризик вчинення спроб уникнути відповідальності, оскільки перебуваючи на волі в будь-який момент може покинути місце свого проживання та переховуватис.,

Окрім цього колегія суддів вираховує вимоги ч.6 ст.176 КПК України, згідно яких, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 111 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

При цьому, враховуючи суть обвинувачення за ч.2 ст.111 КК України, яке інкримінується ОСОБА_5 та положення абз.8 ч.4 ст.183 КПК України, колегія суддів не вбачає підстав для визначення розміру застави.

З огляду на наведене вище, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196-199, 331, 376 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою без визначенням розміру застави на 60 днів тобто до 13 березня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченою копії).

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3