Справа № 283/1484/25
Провадження №1-кп/283/248/2025
У Х В А Л А

05 листопада 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

встановив:

Прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 строком на 60 днів.

В клопотанні прокурор зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на вбивство. Його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Тяжкість можливого покарання може змусити обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м?яких запобіжних заходів не забезпечить його належної поведінки і не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з вищевказаних підстав.

Захисник заперечив проти продовження строку тримання під вартою, оскільки відсутні будь-які докази того, що існують ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та вказані прокурором. Вважає за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку захисника. Вважає, що до нього може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту, що дасть йому можливість офіційно працевлаштуватись.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку захисника та обвинуваченого, суд дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він 20.04.2025 року близько 2 години біля домоволодіння АДРЕСА_1 з метою вбивства потерпілого ОСОБА_6 наніс останньому ножем близько 8 ударів в область тулубу в ділянку спини справа та в ділянку правої руки, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження. Після цього, вважаючи, що він виконав всі дії для вбивства ОСОБА_6 , обвинувачений втік з місця вчинення злочину. Однак смерть потерпілого не наступила внаслідок того, що йому своєчасно було надано кваліфіковану медичну допомогу.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до Кримінального процесуального кодексу України виключно (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

У відповідності до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років. Крім того у даному кримінальному провадженні допитані не всі свідки.

Таким чином тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, може змусити останнього переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків.

Інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст.177 КПК.

Отже, суспільні інтереси, які полягають в забезпеченні безпеки потерпілого, свідків та інших осіб, переважають над інтересами обвинуваченого перебувати на волі. У зв?язку з цим ОСОБА_4 необхідно продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 199 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 03 січня 2026 року включно.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали направити обвинуваченому та до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань №8».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п?яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_1