Єдиний унікальний № 510/1327/23
Провадження № 1-в/510/29/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про звільнення від покарання, у зв`язку з декриміналізацією)

30 жовтня 2025 рокум. Рені Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурор - ОСОБА_3 ,

представник органу пробації - ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рені Одеської області в режимі відео-конференції подання Ізмаїльського районного відділу № 3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі орган пробації) у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2023 № 0000816, про звільнення від покарання у зв`язку з декриміналізацією ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці с. Лиманське Ізмаїльського району Одеської області, гр. України, проживаючої за адресом: АДРЕСА_1 ,

засудженої вироком Ренійського районного суду Одеської області від 24.10.2023 р. за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі ККУ) до позбавлення волі на строк 5 років, звільненої від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з випробуванням на строк 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПКУ): «неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття». У даному випадку суд не визнає участь осіб обов`язковою, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про проведення розгляду подання без участі осіб, що не з`явилися.

Суть питання, що вирішується.

1. Орган пробації звернувся до суду з клопотанням про звільнення від призначеного судом покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням караності за діяння, за яке ОСОБА_5 була засуджена судом, а саме: за ч.4 ст.185 КК України, оскільки 09.08.2024 р. набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX (далі Закон від 18.07.2024 р.), яким внесені зміни до ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), відповідно до яких викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо його вартість не момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а ОСОБА_5 засуджена за вчинення крадіжки у меншому розмірі.

Встановлені судом обставини.

2. Представник органу пробації подання підтримала, просила звільнити засуджену від призначеного судом покарання.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Надала заяву про розгляд подання за її відсутності. Подання підтримує.

Прокурор подання також підтримав, просив звільнити засуджену від покарання.

3. Відповідно до вироку Ренійського районного суду Одеської області від 24.10.2023 р. ОСОБА_5 засуджена за вчинення 24.06.2023 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, на суму 2 123,33 грн., за що їй було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, в силу ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

4. Суд, розглянув клопотання, дійшов висновку, що його слід задовольнити, та засуджену слід звільнити від призначеного судом покарання з таких підстав.

5. Так, 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон від 18.07.2024 р., яким ст.51 КУпАП була викладена в новій редакції, згідно якій дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати слід вважати таке викрадення, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

6. Статтею 185 КК передбачено кримінальну відповідальність за вчинення таємного викрадення чужого майна, яка має бланкетний (відсилочний) характер до положень КУпАП, тобто якщо вартість викраденого майна перевищує розмір, за який передбачено адміністративну відповідальність (більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян). Тільки в такому випадку дії особи підпадають під ознаки кримінально-карного правопорушення після набрання чинності вказаним Законом від 18.07.2024 р.

7. Згідно з пунктом 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (далі ПК), в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу ІV ПК для відповідного року, а саме у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Цей розмір установлюється на початок кожного року окремо.

8. Враховуючи вказані положення ПК та відповідні положення Законів України про державні бюджети на відповідний рік, у контексті викрадення чужого майна два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у поточному 2024 році складає 3 028 грн., тоді як у 2023 році 2 684 грн., у 2022 2 481 грн.

9. За загальним правилом, згідно ч.ч.2, 3 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

10. Але відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

11. Крім того, відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

12. При цьому вказаний висновок суду повністю узгоджується з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 07 жовтня 2024 у справі № 278/1566/21.

13. Тому, враховуючи, що ОСОБА_5 була засуджена за вчинення 24.06.2023 р. кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: за вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, на суму 2 123,33 грн., а новим Законом від 18.07.2024 р. підвищена вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібне викрадення чужого майна, що дорівнює 2 684 грн. у 2023 році, то, виходячи з положень ч.1 ст.5, ч.2 ст.74 КК України, засуджена підлягає звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.51 КУпАП, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.370-372,537,539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_5 , засуджену вироком Ренійського районного суду Одеської області від 24.10.2023 р. за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, звільнену від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України на строк 3 (три) роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, звільнити від призначеного судом покарання на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку усуненням караності діяння, за яке вона була засуджена.

2. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

3. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1