Справа № 953/4733/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2026 р.

Київський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 (в режимі ВКЗ),

розглянув клопотання захисника ОСОБА_4 про проведення повторної експертизи у кримінальному провадженні, яке внесене 14.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178, у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця країни Іран, громадянина Ірану, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 125 КК України.

22.01.2026 захисник подав клопотання, в якому просив: призначити у кримінальному провадженні повторну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити фахівцям Відділу судово-медичної експертизи потерпілих, обвинувачених та інших осіб Державної спеціалізованої установи "Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи", на вирішення якої поставити такі питання: чи відповідають об`єктивним медичним даним показання ОСОБА_8 , надані ним під час допиту його у якості обвинуваченого у судовому засіданні механізму отримання тілесних ушкоджень 13.04.2025 потерпілим ОСОБА_9 , якщо не відповідають, то в якій частині та чим це обґрунтовується; чи міг обвинувачений за наявності у нього проблем зі здоров`ям, а саме: "стан після заднього спонділодезу з транспедікулярною фіксацією металоконструкції у L3, L4, L5; клиноподібна деформація L4 другого ступеню; Р-ознаки полісегментарного остеохондроза, деформуючого спондіоартроза поперекового відділу хребта. Антеролістез L3 першого ступеня, ретролістез L4, L5 першого ступеня. Лівобічний С-подібний сколіоз поперекового відділу першого ступеня", знаходячись у положенні стоячи спиною до потерпілого ОСОБА_9 , розвернутися через ліве плече обличчям до потерпілого і нанести один удар кулаком правої руки в область скроневої ділянки зліва?; чи відповідають об`єктивним медичним даним показання потерпілого ОСОБА_9 , надані ним 15 квітня 2025 року під час допиту його у якості потерпілого та під час проведення слідчого експерименту за його участі в частині механізму заподіяння тілесних ушкоджень, якщо не відповідають, то в якій частині та чим це обґрунтовується?; чи підтверджують надані потерпілим ОСОБА_9 медичні документи (МР-томограма головного мозку, висновки УЗД від 15.04.2025 отримання останнім закритої тупої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку із наявністю синця на шкірі в лівій скроневій ділянці?; чи відповідає вимогам Наказів МОЗ та Протоколам НСЗУ лікування потерпілого ОСОБА_9 у нейрохірургічному відділенні стаціонару КНП "Міська клінічна лікарня швидкої і невідкладної медичної допомоги ім.проф. О.І. Мещанінова" ХМР у період з 13.04.2025 по 18.04.2025, чи правильно здійснено заповнення медичної документації історії хвороби та виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 7498.

Клопотання мотивовано тим, що подати медичні документи про хворобу підзахисного, заявити клопотання про проведення слідчого експерименту, як і повторної судово-медичної експертизи під час досудового розслідування вказаного кримінального проступку сторона захисту не змогла, бо була позбавлена такої можливості. Вказує, що наявний висновок є нечітким (в описові частині йдеться про 5 днів перебування на лікуванні, а в резолютивній короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів); наявні сумніви у його достовірності; висновки потребують суттєвого перегляду.

У судовому засіданні 12.02.2026 захисник та обвинувачений підтримали подане клопотання з підстав наведених в ньому.

Прокурор і представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого. Прокурор вказала, що кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні не є виключною обставиною для визначення ступеня тяжкості тілесного ушкодження, а кількість днів перебування на стаціонарному лікуванні не тотожне поняттю "короткочасного розладу здоров`я". Представник потерпілого вказав, що наявні докази узгоджуються між собою та відповідають наведеним у кримінальному провадженні обставинам, а тому відсутня потреба у призначенні повторної експертизи.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права (ч. 1 ст. 242 КПК України).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 244 КПК України сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо: 1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок; 2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

До клопотання також додаються: копії матеріалів, якими обґрунтовуються доводи клопотання; копії документів, що підтверджують неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту.

Повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз) (підпункт 1.2.13. пункту 1.2 розділу I Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі Інструкція), затвердженої наказ Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами).

Водночас, як вбачається з поданого клопотання, захисник порушує інші питання ніж ті, що були предметом експертного дослідження (висновок № 12-14/214-А/25 від 21.04.2025) не обґрунтовуючи клопотання відповідним чином.

Відповідно до п. 2.3. Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (далі Правила), затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 (зі змінами) легке тілесне ушкодження: ознаки легкого тілесного ушкодження: а) короткочасний розлад здоров`я; б) незначна стійка втрата працездатності. Легке тілесне ушкодження може бути таким, що: а) спричинило короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності; б) не спричинило зазначених наслідків. Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Наведене положення, як і інші вказаних Правил не містять положень про постановлення в залежність кількості днів стаціонарного лікування тяжкості тілесного ушкодження і обов`язкової відповідності кількості днів стаціонарного лікування строку (часу) визначення тривалості розладу здоров`я. А тому суд вважає безпідставним ототожнення захисником термінів та понять "стаціонарного перебування на лікуванні" та "короткочасного розладу здоров`я" і обов`язкової їх відповідності (співпадіння, розлад здоров`я 6 днів має відповідати 6 дням стаціонарного лікування) та, відповідно відхиляє їх.

Решта доводів захисника не містить конкретної аргументації необхідності призначення повторної експертизи у кримінальному провадженні. Посилання на наявність сумнівів та неповноти без наведення конкретних аргументів не можуть бути визнані достатніми для призначення експертизи в розумінні ст. 242, 244, 332 КПК України.

Крім того, суд зазначає, що захисник, звертаючись з вказаним клопотанням не навів жодних обставин на підтвердження неможливість самостійного залучення експерта стороною захисту відповідно до ч. 2 ст. 244 КПК України (відсутність коштів чи інші об`єктивні причини з наданням відповідних доказів). При цьому посилання захисника на ймовірне заперечення стороною обвинувачення такого висновку не є відповідною підставою неможливості (небажанням) його подання в розумінні ст. 244 КПК України, а тому такий довід визнається безпідставним. Також стороною захисту не обґрунтовано та не доведено чому таке клопотання не було заявлено під час досудового розслідування вказаного кримінального проступку і в чому полягає позбавлення її такої можливості (чому не подав письмове клопотання). Посилання на ймовірну відмову у його задоволенні, не розгляд клопотання тощо не може вважатись поважною причиною не подання відповідного клопотання.

Враховуючи, що захисником обвинуваченого не обґрунтована наявність достатніх підстав для проведення експертизи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про призначення повторної експертизи з підстав його необґрунтованості та не відповідності положенням ст. 242, 244, 332 КПК України.

Керуючись ст. 7, 242, 244, 332, 370 372, 376 КПК України, суд

ПОСТОНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про призначення повторної експертизи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13.02.2026.

Суддя ОСОБА_10