ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 на вирок Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 358 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000259 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новопілля, Криворізького району, Дніпропетровської області, громадянки України, маюча вищу освіту, працевлаштованої КП «Криворізька центральна районна лікарня» НСР на посаді медичного реєстратора, заміжньої, маюча на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено обвинувачену ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку одного року не вчинить нового правопорушення і буде виконувати покладені на неї обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язано обвинувачену ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Вирішено питання щодо речових доказів та розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, 05 жовтня 2025 року приблизно о 10 годині 25 хвилин ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки «Renault Koleos, номерний знак НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині вул. Заповідна в м. Дніпро, де в районі будинку № 132 була зупинена співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області за порушення Правил дорожнього руху України на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». У цей момент у ОСОБА_13 виник протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме: водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке видане 31 січня 2024 року, має серію та номер НОМЕР_2 , що посвідчує її право на керування тарнспортними засобами категорії «В».

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на використання підробленого документа, а саме водійського посвідчення на ім`я ОСОБА_14 , яке видане 31 січня 2024 року, має серію DIA 648702, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що посвідчення водія, яке видане на її попереднє прізвище ОСОБА_14 від 31 січня 2024 року, має серію та номер DIA 648702, на право керування транспортними засобами категорії «В», отримане нею всупереч Положенню про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, надала працівникам поліції у якості документа, що посвідчує її особу та підтверджує право керування вказаним транспортним засобом, вищевказане водійське посвідчення, яке не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, і таким чином, використала завідомо підроблений документ.

Умисні дії ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились використанні завідомо підробленого документа, кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_15 ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок в цій частині, яким призначити ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі п?ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В іншій частині вирок прокурор просить залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, оскільки на утриманні ОСОБА_8 перебуває малолітня дитина, а саме ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому покарання у виді обмеження волі до неї застосовуватися не може.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу просила задовольнити з підстав та мотивів, викладених в них.

Обвинувачена та її захисник проти задоволення апеляційної скарги прокурора не заперечували.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи разом із змінами до неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду щодо фактичних обставин справи, доведеності винуватості ОСОБА_8 , кваліфікації її дій за ч. 4 ст. 358 КК України, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційним судом не переглядаються. Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом дотримано вимоги кримінального процесуального закону, спрямовані на встановлення об`єктивної істини. Перевірено обґрунтованість пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, надано належну оцінку дослідженим доказам.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо порушення вимог закону про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, колегія суддів вважає їх такими, що знайшли підтвердження у межах апеляційного розгляду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно із ч. 2 ст. 61 КК України обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.

Як вбачається із встановлених судом першої інстанції даних про особу обвинуваченої, на утриманні ОСОБА_8 перебуває малолітня дитина, а саме ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому покарання у виді обмеження волі до неї застосовуватись не може.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.

Погоджуючись з апеляційними доводами прокурора, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ОСОБА_8 підлягає призначенню покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржений вирок підлягає зміні в частині призначення покарання відповідно до апеляційних вимог прокурора.

А тому, враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Чечелівського районного суду міста Дніпра від 20 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 358 КК України в частині призначеного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4