Провадження № 1-кс/344/7519/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

Старший слідчий ОСОБА_6 за погодженням прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів підозрюваному ОСОБА_4 без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.08.2025, у ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння шляхом вимагання у ОСОБА_9 грошових коштів у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 33 084 560 гривень та є особливо великим розміром), як повернення неіснуючого боргу.

Для досягнення своєї мети ОСОБА_8 залучив до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , спільно з якими розробили та узгодили план вчинення кримінального правопорушення, розподілили ролі та обов`язки між собою щодо вчинення вимагання у ОСОБА_9 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США.

Діючи відповідно до раніше розробленого плану по заволодінню чужим майном потерпілого ОСОБА_9 шляхом вимагання, ОСОБА_16 , разом з ОСОБА_15 на виконання вказівки ОСОБА_17 , діючи відповідно до відведеної їм ролі та попередньо узгоджених домовленостей між ОСОБА_4 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, 20.08.2025 біля 13.50 год., прибули до будинку ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілися з останнім та, погрожуючи застосуванням насильства, в тому числі заподіянням йому тяжких тілесних ушкоджень, знищенням його майна, вимагали у нього передати їм грошові кошти у сумі 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США та визначили дату передачі коштів на 25.08.2025.

У подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_13 та відповідно до угодженого злочинного плану, за пособництва ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , 25.08.2025, приблизно о 08.30 год., діючи за попередньою змовою, повторно прибули по місцю проживання ОСОБА_9 де, погрожуючи застосування насильства щодо нього та його близьких родичів, повторно пред`явили вимогу передати їм 800 000 (вісімсот тисяч) доларів США. При цьому, з метою демонстрації справжності своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 в присутності інших учасників злочинних дій наніс ОСОБА_9 удар кулаком правої руки в обличчя, а ОСОБА_12 заподіяв не менше двох ударів сокирою по його ногах, спричинивши фізичну біль потерпілому, після чого змусили дружину ОСОБА_9 ОСОБА_18 , написати по їхній вказівці на ім`я ОСОБА_8 розписку про отримання в борг грошових коштів в сумі 300 000 (триста тисяч) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 406 710 гривень та є особливо великим розміром), та зобов`язали потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 в строк до 04.09.2025 зібрати вказану суму коштів та передати їм.

Продовжуючи свої злочинні дії по незаконному заволодінню чужим майном шляхом вимагання, ОСОБА_13 , напередодні визначеної дати передачі потерпілими коштів, 03.09.2025, прибув в м. Коломия, де зустрівся з ОСОБА_16 та ОСОБА_15 та, залучивши за допомогою мобільних телефонів в режимі аудіо та відеоконфенцзв`язку інших співучасників злочину, обговорили та узгодили подальший план отримання 04.09.2025 від потерпілих зазначеної суми вимоги, розподіливши ролі кожного учасника злочинної групи.

На виконання визначеного плану та попередньо узгоджених дій ОСОБА_11 , залучивши в ролі кур`єра ОСОБА_19 , який не був обізнаний із злочинним планом групи осіб по вимаганню коштів, 04.09.2025 прибули в м. Яремче, де на виконання вказівки ОСОБА_11 , приблизно о 15.40 год. ОСОБА_19 прибув до домогосподарства ОСОБА_18 по АДРЕСА_2 , де остання на виконання попередньо пред`явленої вимоги передала грошові кошти в сумі 301 300 (триста одну тисячу триста) доларів США (що згідно курсу валют НБУ становить 12 464 781 грн).

ОСОБА_4 06.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України. Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 09.09.2025 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.11.2025.

Разом з тим, зазначено, що обґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, заявами та допитами потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , протоколами впізнання свідків та потерпілих, протоколами обшуків, протоколами оглядів, іншими матеріалами кримінального провадження.

На даний час триває проведення судово-лінгвістичних, семантико-текстуальних, молекулярно-генетичних, балістиних експертиз, розсекречення матеріалів НСРД, проводяться слідчі та процесуальні дії, направлені на здобуття доказів стосовно фактичних обставин, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності всіх осіб, причетних до скоєння злочинів.

У зв`язку із особливою складністю кримінального провадження, з метою отримання додаткових доказів, задля повного, всебічного й неупередженого з`ясування обставин вчинених кримінальних правопорушень необхідно: розсекретити матеріали проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій та документи стосовно їх належності й допустимості; отримати висновки судово-лінгвістичних семантико-текстуальних експертиз час проведення яких, у зв`язку з великим завантаженням експертних установ та специфікою їх проведення, складає близько 4 місяців; організувати проведення та отримати висновки фоноскопічних експертиз, проведення яких можливе тільки по завершенню попередніх експертиз, оскільки використовуються одні і тіж об`єкти дослідження та виконання яких у зв`язку із складністю їх проведення та завантаженням експертів складає не менше 2 місяців; молекулярно-генетичних, балістиних експертиз; виконати ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів, зокрема до інформації, яка міститься в операторів мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », проаналізувати отриману інформацію про телефонні з`єднання; з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 та інших осіб, перевірити підозрюваних на причетність до скоєння інших кримінальних правопорушень; вирішити питання щодо повідомлення їм про зміну раніше повідомленої підозри чи повідомлення про нову підозру; вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів кримінального провадження.

Зазначені слідчі та процесуальні дії матимуть суттєве значення для виконання завдань кримінального провадження, повного та неупередженого розслідування, встановлення всіх фактичних обставин для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, правильної кваліфікації дій підозрюваних та закінчення розслідування, впливатимуть на повноту і неупередженість суду під час розгляду справи по суті.

Вказані дії стороною обвинувачення не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, який застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , спливає 01.11.2025, проте завершити досудове розслідування до закінчення зазначеного строку неможливо внаслідок особливої складності кримінального провадження, значної кількості підозрюваних у вчиненні даних злочинів, необхідності здійснення великого обсягу слідчих та процесуальних дій, проведення яких потребує значного часу, у зв`язку з чим, виникла необхідність у продовженні підозрюваному ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу.

Разом з тим, в ході досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, оскільки ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, підозрюваний ОСОБА_4 , маючи тісні зв`язки в кримінальному середовищі та з суб`єктами підвищеного злочинного впливу, може за їх покровительства тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування.

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки підозрюваний, будучи ознайомленим з матеріалами кримінального провадження, які додавалися до клопотання про обрання міри запобіжного заходу, розуміючи, що документування його злочинної діяльності відбувалося шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та на даному етапі розслідування необхідно проводити ряд процесуальний дій з метою витребування документів чи інших доказів, які будуть викривати його чи інших співучасників Їх злочинну діяльність, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на посадових та фізичних осіб, у віданні яких можуть знаходитись вказані докази, знищити чи спотворити їх зміст, що в свою чергу негативно вплине на досудове розслідування.

- незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки на даний час, не встановлено усіх осіб причетних до вчинення за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими співучасниками кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна, на яких та на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини. Також ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілих та місця їх проживання, щодо яких він може здійснювати переслідування та шляхом погроз, умовлянь, підкупу чи іншими заходами впливати на їх показання, примусити їх до зміни чи відмови від показів чи обвинувачення.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є реальним, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, проте на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини, офіційно не працює, джерело його існування не відоме, на даний час підозрюється у вчиненні корисливих особливо тяжких злочинів, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити вчиняти корисливі злочини. Крім того, перебуваючи на волі може вчиняти злочини проти життя та здоров`я потерпілих з метою схилення останніх до зміни раніше наданих свідчень.

Зазначені вище обставини, тяжкість інкримінованих злочинів, дані про особу ОСОБА_4 його соціальні зв`язки, дають підстави стороні обвинувачення вважати про те, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам та належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримала з мотивів та підстав, що викладені письмово. Клопотання просила задоволити, додавши, що наведені позитивні характеризуючі дані, як то сімейний стан та волонтерство, не є стримуючими факторами, оскільки існували і на час вчинення інкримінованих незаконних дій підозрюваним.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив клопотання про взяття ним підозрюваного на поруки та подав письмове заперечення проти клопотання. Зазначив, що підозра жодними чином не є обґрунтованою ( без жодних належних доказів), які і наведені ризики повністю формальними. Сторона обвинувачення зазначає ті самі ризики, що також начебто існували при застосуванні запобіжного заходу. Однак, на даний час спливло два місяці. Всі докази, які могли існувати, на думку сторони обвинувачення, вже були вилучені при обшуках. Стороною обвинувачення не дотримано вимог ч.3 ст. 199 КПК України. Ніхто не повинен доводити, що в нього є підстави перебувати на свободі. Також, зазначив, що між ОСОБА_23 та ОСОБА_24 існують цивільні правовідносини, про що свідчить вимога, яка надіслана останньому про повернення боргу.

Просив також врахувати незадовільний стан здоров`я підозрюваного, його міцні соціальні зв`язки, волонтерську діяльність, відсутність достатніх доказів щодо пред`явленої підозри, та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з безальтернативним позбавлення волі.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника. Просив не застосувати до нього безальтернативне позбавлення волі. Вказав, що має малолітнього сина, якому 5 років, батька, який не може пересуватись, за ними потрібно здійснювати догляд. Також, він може орендувати житло у м. Івано-Франківську, оскільки не має наміру жодним чином переховуватися від слідства чи від суду.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189, ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України.

06.09.2025 ОСОБА_4 затримано у с. Внучкове Хустського району Закарпатської області.

06.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває у їхньому віддані ( вимагання), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах.

09.09.2025 ухвалою слідчого до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

29.10.2025 - ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у вказаному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, тобто до 04.03.2026.

Згідно з положеннями статті 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У свою чергу, правила, передбачені для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, врегульовані параграфом 1 Глави 18 Розділу ІІ, зокрема, статтями 176-178, 184-198 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас слідчому судді під час вирішення вказаного питання не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Докази зібрані під час досудового розслідування, що оглянуті слідчим суддею, надають можливість пересвідчитись у достовірності саме на вказаній стадії кримінального процесу, а саме : довідка №6828 КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 10.09.2025 щодо ОСОБА_25 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_18 від 26.09.2025; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 від 26.08.2025; протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_18 від 06.09.2025; протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 26.08.2025 за участю потерпілої ОСОБА_18 ; протокол про хід проведення негласної слідчої ( розшукової) дії- аудіо відео контроль особи, відносно ОСОБА_15 від 27.08.2025 та від 04.09.2025.

У пункті 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив « що для того, щоб запобіжний захід по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Також слідчим суддею береться до уваги, що прокурором доведено необхідність проведення слідчих дій межах строку досудового розслідування у зв`язку з чим його і продовжено за ухвалою слідчого судді.

Водночас при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя повинен переконатися, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та відсутність обставин, які є підставою для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою. При розгляді клопотання про продовження тримання під вартою мають враховуватися у відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України й наявність обставин, що перешкоджають завершенню досудового розслідування.

Так, слідчий суддя вважає, що є доведеними ризики, зазначені стороною обвинувачення, і такі не зменшились, а також продовжують існувати. А саме те, що підозрюваний, передбачені п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України :

- Переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже слід взяти до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих особливо тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

-Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як підозрюваний, будучи ознайомленим з матеріалами кримінального провадження, які додавалися до клопотання про обрання міри запобіжного заходу, розуміючи, що документування його злочинної діяльності відбувалося шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та на даному етапі розслідування необхідно проводити ряд процесуальний дій з метою витребування документів чи інших доказів, які будуть викривати його чи інших співучасників їх злочинну діяльність, перебуваючи на волі, може незаконно впливати на осіб, у віданні яких можуть знаходитись вказані докази, знищити чи спотворити їх зміст, що в свою чергу негативно вплине на досудове розслідування.

- Незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, так як на даний час, не встановлено усіх осіб причетних до вчинення за попередньою змовою з підозрюваним ОСОБА_4 та іншими співучасниками кримінальних правопорушень, пов`язаних з вимаганням майна, на яких та на інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні він може здійснювати вплив з метою спотворення доказів його вини. Також ОСОБА_4 відомі анкетні дані потерпілих та місця їх проживання, щодо яких він може здійснювати переслідування та шляхом погроз, умовлянь, підкупу чи іншими заходами впливати на їх показання, примусити їх до зміни чи відмови від показів чи обвинувачення.

- Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, так як не виключається, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду.

Слід зазначити, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин, доводи сторони захисту про недоведеність існування зазначених ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, в контексті продовження існування ризиків, як і щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 178 КПК України .

Щодо вирішення продовження строку дії запобіжного заходу крім наведеного, слідчий суддя оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: те, що підозрюваний 11.09.1989 року народження, має вищу освіту, відсутнє офіційне місце роботи, відтак законність джерела доходів; також враховується майновий стан підозрюваного ( відсутні офіційні доходи); є волонтером ( має ряд подяк з військових частин, формувань); його міцні соціальні зв`язки; те, що неодружений, має малолітню дитину, батька похилого віку, який не може самостійно пересуватись; те, що підозрюваний відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, однак неодноразово зазнавався кримінальному переслідуванню.

Щодо наявності наявності у підозрюваного захворювань, що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного хворого від 07.03.2025 та консультаційним висновком спеціаліста ( Центру ментального психічного здоров`я) від 07.01.2025, то лікування, чи допуск обраного лікаря, можливо забезпечити в умовах ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

При цьому, саме на час розгляду клопотання відсутні дані, які би унеможливлювали обстеження та лікування підозрюваного ОСОБА_4 в умовах ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » чи за необхідності направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, та його подальше утримання під вартою.

Питання надання медичної допомоги в місцях попереднього ув`язнення регулюються, зокрема, Законом України «Про попереднє ув`язнення» та ІНФОРМАЦІЯ_7 із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, що затверджений спільним наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 та ІНФОРМАЦІЯ_9 №239/5/104 від 10.02.2012.

Одночасно слідчий суддя не може залишити поза увагою те що, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення особливо тяжкого кримінального правопорушення за попередньою змовою, групою осіб в умовах воєнного стану.

При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи, що неодноразово підкреслено Європейський суд з прав людини.

Характеризуючи дані підозрюваного ОСОБА_4 ( щодо наявності малолітньої дитини та батька, який самостійно не пересувається, подяки щодо волонтерства) не переважають над можливими ризиками неправомірної поведінки. Одні лише твердження підозрюваного про забезпечення зразкової поведінки на час досудового розслідування не можуть підставами для відмови у продовженні застосованого запобіжного заходу, застосування більш м`якого запобіжного заходу за встановлених обставин та не свідчать про належне виконання своїх процесуальних прав та обов`язків в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, домашнього арешту, застави чи то особистого зобов`язання.

Зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час інкримінованих дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати можливості вчинити їй дії, що передбачені п.п. 1,2,3,4, ч.1 ст. 177 КПК України.

Щодо клопотання про взяття на поруки підозрюваного захисником - адвокатом ОСОБА_5

Вимогами статті 180 КПК України визначено, що особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Таким чином, особиста порука належить до запобіжних заходів, які поєднані із психологічним впливом на поведінку підозрюваного, що ґрунтується на моральній відповідальності цієї особи перед тими особами, які за неї поручилися.

При цьому важливою передумовою ефективної дії запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є почуття довіри і поваги підозрюваного до поручителя. Такі взаємовідносини гарантують, з одного боку, прагнення самої особи до дотримання цього запобіжного заходу, а з другого - забезпечують можливість реального впливу поручителів на її поведінку.

Разом з тим, обставини, на які посилається сторона захисту не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема і оособистої поруки.

На підставі наведеного, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене, проводяться необхідні слідчі, процесуальні дії; наявні обґрунтовані ризики і відповідний ступінь втручання є співмірним із завданнями даного кримінального провадження та переважає над презумпцією невинуватості на даному етапі. В тому числі зважаючи на суспільний інтерес( інкриміновані незаконні дії під час забезпечення правопорядку та спокою громадян у час постійних атак ворога-окупанта), який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

Разом з тим, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність його свідомої не процесуальної поведінки. Відтак, вимагає контролю за поведінкою підозрюваного. Відтак слідчий суддя дійшла висновку про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 до 27 грудня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Згідно із частиною 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При вирішенні питання про можливість визначення застави, слідчий суддя враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, його виключні обставини що відноситься за своєю суттю проти життя та здоров`я особи, зміст підозри повідомленої ОСОБА_4 , а також підстави і обставини, передбачені ст. 177 та 178 КПК України, наявність яких, на переконання слідчого судді доведена, відтак у цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 грудня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУ НП України в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1