ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року

м. Київ

справа № 355/438/23

провадження № 51-1580км25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання прокурора засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2024 року та вирок Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 .

Обставини справи

1. Оскарженим вироком ОСОБА_6 засуджено: за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України (КК) - до обмеження волі на строк 2 роки; за частиною 4 статті 185 КК - до позбавлення волі на строк 5 років; за частиною 2 статті 15 і частиною 4 статті 185 КК - до позбавлення волі на строк 5 років; за статтею 126-1 КК - до позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань засудженому визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

На підставі частини 4 статті 70 КК, приєднавши частково невідбуте покарання за вироками Березанського міського суду Київської області від 02 березня 2023 року та від 02 жовтня 2023 року до покарання за новим вироком, засудженому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

2. Суд визнав доведеним, що:

в період з 23 по 24 січня 2023 року засуджений вчинив 11 епізодів крадіжок і 24 січня 2023 року - замах на крадіжку майна, вартість якого за кожним з цих епізодів становить 472,25 грн;

22 січня 2023 року засуджений незаконно придбав, виготовив і почав зберігати без мети збуту наркотичний засіб канабіс масою 179,66 г;

20 березня 2023 року засуджений вчинив домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_7 .

3. Апеляційний суд скасував вирок суду першої інстанції і своїм вироком на підставі частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) закрив кримінальне провадження за частиною 4 статті 185, частиною 2 статті 15 і частиною 4 статті 185 КК та призначив засудженому покарання за частиною 1 статті 309 КК - 2 роки обмеження волі і за статтею 126-1 КК - 1 рік позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом часткового складання призначених покарань визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; на підставі частини 4 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень, призначених цим вироком і вироком Березанського міського суду Київської області від 02 жовтня 2023 року, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; на підставі статті 71 КК до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано покарання, призначене вироком Березанського міського суду Київської області від 02 березня 2023 року, і за сукупністю вироків визначене остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

У решті вирок суду першої інстанції залишено без змін.

Вимоги і доводи касаційної скарги

4. Прокурор, посилаючись на пункти 1 та 2 частини 1 статті 438 КПК, просить змінити оскаржені судові рішення в частині призначеного покарання.

5. Він вважає, що спочатку необхідно призначити покарання за частиною 1 статті 309 КК, потім призначити покарання за правилами частини 4 статті 70 КК з урахуванням вироку Березанського міського суду Київської області від 02 березня 2023 року, потім призначити покарання за статтею 126-1 КК, надалі призначити покарання на підставі статті 71 КК за сукупністю вироків з врахуванням вироку Березанського міського суду Київської області від 02 березня 2023 року, та знову на підставі частини 4 статті 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень з врахуванням вироку Березанського міського суду Київської області від 02 жовтня 2023 року призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Позиції учасників касаційного розгляду

6. Прокурор підтримала доводи касаційної скарги, просила її задовольнити.

7. Засуджений погодився з позицією прокурора.

8. Іншим учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду касаційної інстанції не надходило.

Оцінка Суду

9. Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши наведені доводи, Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

10. Відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

11. У цьому провадженні суд апеляційної інстанції за сукупністю кримінальних правопорушень та за сукупністю вироків визначив ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

12. Прокурор у скарзі пропонує застосувати інший порядок складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, однак не заперечує правильності виду та розміру призначеного засудженому остаточного покарання - 6 років позбавлення волі.

13. Суд погоджується, що застосований апеляційним судом алгоритм складання покарань дещо відрізняється від того, що був визначений Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду в постанові від 22 січня 2024 року[1].

14. Однак, Суд вважає, що це не вплинуло на правильність визначення судом остаточного покарання, яке призначено засудженому. Суд також не вважає, що відзначене стороною обвинувачення відхилення від згаданого алгоритму при визначенні остаточного покарання перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і призвело до порушення кримінального закону.

15. Таким чином, у ході касаційного розгляду кримінального провадження Судом не встановлено таких істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які дають підстави для скасування або зміни оскаржених судових рішень, а тому Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення.

16. На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд

ухвалив:

Вирок Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2024 року та вирок Київського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 236/4167/20, https://reyestr.court.gov.ua/Review/116704923.