Провадження № 1-кс/712/4727/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна, поданого у рамках кримінального провадження № 0003082 від 17.09.2025 за ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст поданого клопотання та його обґрунтування

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0003082 від 17.09.2025, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про накладення арешту на майно.

У клопотанні зазначено, що досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно та з корисливих мотивів, вимагала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду у сумі 12 000 доларів США за вплив на членів експертної комісії та посадових осіб ТЦК щодо виключення останнього з військового обліку та встановлення фіктивного діагнозу.

Перебуваючи 01.10.2025 у приміщенні магазину «Кошик» у м. Черкаси, ОСОБА_4 одержала від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в зазначеній сумі, після чого була затримана в порядку ст. 208 КПК України.

Під час особистого обшуку виявлено та вилучено банківські картки різних банківських установ, мобільний телефон, грошові кошти в національній валюті на загальну суму близько 50 000 грн, а також банківські квитанції. Вилучене майно постановою слідчого від 02.10.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що вилучені речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Повернення цього майна або відсутність арешту може призвести до втрати важливих доказів.

У зв`язку з цим слідчий просить накласти арешт із забороною користування та розпорядження на вилучені грошові кошти, банківські картки, мобільний телефон та інші речі, перелічені у клопотанні, з метою забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Позиції сторін кримінального провадження

Слідча ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 вважали за необхідне задовольнити клопотання частково. Зокрема, повідомили, що вилучені кошти не стосуються кримінального провадження та просили їх повернути.

Нормативне регулювання арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Загальні вимоги щодо порядку застосування будь-яких заходів забезпечення визначені ст. ст. 131, 132 КПК України.

Так, згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора, а також, що може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування в установленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу, згідно якої, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони, зокрема, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно із ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюти готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України; 3) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; (4) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Мотиви та оцінка слідчого судді

Встановлено, що СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003082 від 17.09.2025 за ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У рамках указаного кримінального провадження 01.10.2025 затримано ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

Під час особистого обшуку виявлено та вилучено банківські картки різних банківських установ, мобільний телефон, грошові кошти в національній валюті, а також банківські квитанції. Вилучене майно постановою слідчого від 02.10.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучені під час огляду особистого обшуку речі мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

Щодо доводів власника майна та її захисника про необхідність повернення вилучених грошових коштів як таких, що не стосуються кримінального провадження, слідчий суддя зазначає таке.

Із наданих суду матеріалів убачається, що досудове розслідування перебуває на стадії з`ясування всіх обставин, пов`язаних із одержанням неправомірної вигоди, а також можливої причетності підозрюваної та інших осіб до вчинення інших кримінальних правопорушень корупційного характеру.

Необхідність в арешті грошових коштів слідча ОСОБА_3 , серед іншого обґрунтовує, потребою у додатковому дослідженні їх походження та належності.

Отже, на цій стадії досудового розслідування повернення вилучених коштів може призвести до втрати доказової інформації, унеможливити встановлення фактичних джерел їх походження та кола осіб, причетних до злочину. Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що доводи підозрюваної та її захисника про відсутність зв`язку вилучених коштів із кримінальним провадженням є передчасними.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому, що завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на ту обставину, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Одночасно слідчий суддя звертає увагу на те, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження і відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 01.10.2025 у ході проведення обшуку за адресою: вул. Смілянська, 122, м. Черкаси із забороною користуватися та розпоряджатися ним будь-яким чином, а саме на:

- банківські картки АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; АТ «Укргазбанк» № НОМЕР_3 , АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_4 , АТ «Універсал Банк» («Монобанк») № НОМЕР_5 ;

- банківські квитанції № ТS800248 від 30.09.2025, № TS200913 від 29.09.2025, № TS206351 від 30.09.2025, № 258224322 від 30.09.2025, № 1. від 30.09.2025, № SJY1168HT7UVU1PQ3BZ2 від 30.09.2025;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» білого кольору IMEI НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 з двома сім картами № НОМЕР_8 та № НОМЕР_9 ;

- грошові кошти: 17 (сімнадцять) купюр номіналом 1000 гривень: ВТ 6537229; ЗТ 5740524; ГН 8189804; ВС 1601388; ЄР 5209995; ЗК 8185294; ЕВ 4111434; АК 5137813; ЄР 3685457; ЄУ 3869864; ЄС 3986979; ВС 2007267; ГН 9044215; ЗН 6546707; ЗП 3445219; БР 5199584; АМ 4385376, 68 (шістдесят вісім) купюр номіналом 500 гривень: ПД 8714769; ЄЗ 4965847; КТ 9464785; КГ 9464786; МБ 5391056; КГ 9464787; ХЄ 8930571; ЕТ 9146785; АБ 1192810; АБ 1192809; КН 6413171; АП 4008740; ЄР 7204447; ЄЛ 8628480; ВС 3572553; ЕР 9591239; КН 6413174; КН 6413173; ЄЄ 9206332; МВ 7947668; КН 6413168; ХЄ 4205447; КН 6413163; КН 6413163; КН 6413169; ЛД 3219927; КН 641 3166; ЗА 9819317; ЕЕ 9279527; ВЖ 5599951; ЄА 0878635; ЗН 2955749; АМ 1487367; ЗН 6105055; ЕГ 4668058; ЛЗ 9412429; АМ 2453849; ЕВ 7233447; КЄ 6582610; ЛВ 7278252; КГ 4733148; КН 6413161; ЄП 8539296; КН 6413158; КН 6413160; КН 6413156; КН 6413157; МВ 0740652; КН 6273486; ББ 2538140; ЄГ 1375783; БВ 3506219; ЄК 6879837; ЕВ 3802958; КД 9203158; ЄБ 9655859; ЛА 5907836; ЛЗ 1720817; ЕР 3012851; ХД 8536491; ЄН 6341990; ГМ 8870258; ЄТ 0262803; ЕР 9913715; АА 3356098; ЕЗ 7540326; АЄ 2350973; ВС 4429496; ГЛ 2788455; 5 (п`ять) купюр номіналом 200 гривень: АМ 3182364; ГН 1098473; ЄЖ 0051285; БМ 3468314; АН 4907067; 4 (чотири) купюри номіналом 100 гривень; АП 4945644; АЛ 0610915; ЕА 9534776; ЗА 2770833; 1 (одна) купюра номіналом 20 гривень ДК 6688843.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 30 хв 08.10.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1