Справа № 382/2116/24
Провадження № 1-кп/382/53/26
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2026 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 , ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду надійшов обвинувальний акт у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_4 в злочині, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, оскільки обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи тяжкість покарання, впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, також слід враховувати, що без поважних причин ОСОБА_4 двічі не з`явився до суду, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу позбавляє можливості уникнути вказаним ризикам.

Потерпіла звернулась із заявою про розгляд справи у її відсутність.

Захисник ОСОБА_4 - ОСОБА_7 заперечував проти даного клопотання, з огляду на необгрунтованість клопотання та відсутність доказів, тому можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти даного клопотання, та підтримав думку захисника. Проте вказав, що дійсно відносно нього щодо наркотичних засобів було порушено кримінальне провадження влітку 2025 року і було закрито в цьому році.

Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували проти даного клопотання, підтримавши думку захисника ОСОБА_7 ..

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні Смірнов проти України (рішення від 08.11.2005 року у справі Смірнов проти України , заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі Каракуця проти України ( Karakutsya v. Ukraine ), заява № 18986/06, § 71).

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Крім цього, враховуючи ступінь тяжкості злочину в якому обвинувачується ОСОБА_4 , його характеризуючі дані, який офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей не має, не навчається, та враховуючи той факт, що на даний час свідки не допитані, обвинувачений, потерпіла та свідки мають місце проживання в одному адміністративному районі, крім цього обвинувачений ОСОБА_4 особисто розписався, що ознайомлений з датою наступного судового засідання, 07.07.2025 року, проте не прибув в судове засідання, як і не прибув в судове засідання, що призначене до розгляду на 09.10.2025 року та із зворотнього повідомлення вбачається, що він особисто отримав судову повістку 30.07.2025 року, не виконував належним чином ухвалу суду від 11.12.2025 року, а тому оцінивши, крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в сукупності всі обставини, у тому числі, визначені ст. 178 КПК України, а також враховуючи вище викладене, суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та більш м`який запобіжний захід може не забезпечити запобігання вказаному ризику.

Керуючись ст. ст. 177,178, 194, 196,181, 199, 331, 309, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 05 квітня 2026 року.

Залишивши покладені на обвинуваченого ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце фактичного проживання АДРЕСА_1 ;

2) прибувати за кожною вимогою до суду, а разі неможливості з`явитись через поважні причини повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) утримуватись від спілкування зі потерпілим і свідками, іншим обвинуваченим у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого ВП № 2 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області.

Суддя ОСОБА_1