Справа № 177/2378/25
Провадження № 1-кп/177/225/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 001525 від 07.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження триває в порядку визначеному законом, зокрема допитано обвинуваченого, потерпілого, досліджено письмові матеріали справи, прокурором заявлено клопотання про допит свідків сторони обвинувачення, яких з об`єктивних причин не вдалося допитати в судовому засіданні 22.10.2025.

Отже, завершити розгляд справи по суті 22.10.2025 не вдалося можливим.

Прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного засобу у виді тримання під вартою, що обґрунтоване наявністю ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме спробам переховування від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення. Оскільки строк запобіжного заходу спливає, прокурору просив його продовжити ще на 60 діб, вважаючи обвинувачення щодо ОСОБА_4 обґрунтованим, а ризик таким, що не зменшилися та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема домашній арешт.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув.

Розглянувши клопотання щодо запобіжного заходу, заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст. 121 КК України призначено до судового розгляду, продовжено ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 09.07.2025, на строк до 30.10.2025.

Судовий розгляд кримінального провадження триває згідно визначеного нормами КПК України порядку, але завершити розгляд справи по суті, до закінчення строку дії запобіжного заходу, об`єктивно не надається можливим.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, у тому числі: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд своїм рішенням має забезпечити не лише права обвинувачених, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з застосуванням насильства щодо особи, в даному випадку близького родича - батька, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Вказана обставина свідчить про можливість переховування обвинуваченого від суду, з метою уникнення відповідальності, під острахом можливого покарання, що в свою чергу не сприятиме розгляду справи у розумний строк та суперечитиме інтересам суспільства.

Ризик можливого переховування від суду, на переконання суду, є реальним та таким, що не зменшився, тим більше враховуючу існуючу в країні обстановку, наявність тимчасово непідконтрольних територій та триваючу збройну агресію росії проти України, а також з урахуванням даних характеризуючих обвинуваченого.

В рамках даного кримінального провадження, згідно визначеного порядку дослідження доказів, вже допитано обвинуваченого та потерпілого, досліджено матеріали кримінального провадження, але не допитано свідків сторони обвинувачення, які є сусідами, односельцями обвинуваченого. Відповідно, суд приходить до висновку, що ризик можливого впливу на свідків сторони обвинувачення, з плином часу не зменшився та продовжує існувати.

Враховуючи обставини справи, характер та тяжкість інкримінованого правопорушення, що згідно версії обвинувачення вчинялося шляхом заподіяння серій ударів потерпілому, беручи до увагу особу обвинуваченого, дані що його характеризують, суд приходить до висновку, що під впливом тяжкості покарання, що може загрожувати ОСОБА_4 у разі доведення його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення, він може вдатися до переховування від суду з метою уникнення відповідальності та намагання впливу на потерпілого, свідків сторони обвинувачення. Враховуючі дані про особу обвинуваченого, спосіб життя, відсутність даних про зареєстроване місце проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків та офіційних джерел до існування, суд приходить до висновку про існування та не зменшення ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

На даній стадії судового провадження, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, оцінці судом підлягають характер, тяжкість та наслідки інкримінованого кримінального правопорушення, а також наявність та/або продовження існування наведених прокурором ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, вони підвищуються враховуючи існуючи ситуацію в країні, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд дійшов висновку, що обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу, а тому суд вважає виправданою необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи, на переконання суду, не здатні в повній мірі запобігти вищевказаним ризикам. Тому суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

У зв`язку з чим, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який, задоволенню не підлягає.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, що пов`язане з застосуванням насильства, суд приходить до висновку про неможливість запобігти ризикам визначеним ч.1 ст. 177 КПК України, у разі звільнення обвинуваченого під заставу, а тому суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Клопотання сторони захисту ОСОБА_4 , щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який домашній арешт, залишити без задоволення.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, тобто до 20 грудня 2025 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору для відома.

Копію ухвали негайно направити до КУВП № 3, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 12:30 год 23.10.2025.

Суддя ОСОБА_1