У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 р. м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Солом`янського районного суду м. Києва, клопотання старшого слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

09 грудня 2025 року (на підставі протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 09 грудня 2025 року) клопотання та додані до нього документи були передані в провадження слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001282, внесеного 24.02.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 надає представникам іноземної держави допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, а саме: громадянину рф, представнику Головного управління Генерального штабу ЗС рф (ГУР МО рф) - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто вчиняє дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та інформаційній безпеці України, вчинені в умовах воєнного стану. Відповідно до листа щодо виконання доручення № 51/3/2-4215мп від 21.11.2025 встановлено, що ОСОБА_6 у своїй протиправній діяльності використовував номер мобільного телефону НОМЕР_1 . 08.12.2025 під час проведення огляду місця події, на відкритій місцевості за адресою: Київська обл., м. Вишгород, у напрямку вул. Набережна, за координатами 50,603520, 30,471990, ОСОБА_8 добровільно надано для огляду особистий мобільний телефон iPhone 12, номер моделі: NGF73LL/A c/н: НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 . Під час огляду встановлено, що на вказаному пристрої міститься інформація, що має значення для кримінального провадження, у зв`язку з чим його було вилучено. 08.12.2025 ОСОБА_6 під час вчинення кримінального правопорушення затримано в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим його протиправна діяльність була припинена. 08.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України. Вказаний мобільний телефон визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до ст. 98 КПК України, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди. Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації майна як виду покарання, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У зв`язку із викладеним, просив накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду місця події, на відкритій місцевості за адресою: Київська обл., м. Вишгород, у напрямку вул. Набережна, за координатами 50,603520, 30,471990, що належить ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон iPhone 12, номер моделі: NGF73LL/A c/н: НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

В судове засідання слідчий з`явився, клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Захисник в судове засідання з`явився, просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши учасників, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0001282, 18.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 111 КК України (виділення матеріалів досудового розслідування); короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: громадянин України ОСОБА_6 вчиняє дії на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, шляхом надання допомоги у проведенні підривної діяльності на виконання завдання представника рф в умовах військового стану; повідомлено про підозру ОСОБА_6 (а.с. 4).

Відповідно до Протоколу огляду місця події від 08 грудня 2025 року, під час огляду місця події на відкритій місцевості за адресою: Київська обл., м. Вишгород, у напрямку вул. Набережна, за координатами 50,603520, 30,471990, виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 12, номер моделі: NGF73LL/A c/н: НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 (а.с. 98 - 102).

Постановою про визнання речовим доказом від 08.12.2025 року, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001282 від 18.11.2025 року вилучений в ході огляду місця події на відкритій місцевості за адресою: Київська обл., м. Вишгород, у напрямку вул. Набережна, за координатами 50,603520, 30,471990: мобільний телефон iPhone 12, номер моделі: NGF73LL/A c/н: НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

Відповідно до повідомлення про підозру від 08 грудня 2025 року, ОСОБА_6 повідомлено про те, що він підозрюється у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України (а.с. 111 - 118).

Також, слідчим суддею було досліджено додані до клопотання слідчим Рапорт про виявлене кримінальне правопорушення (а.с. 6 - 7), лист щодо виконання доручення (а.с. 12 - 13), Протокол огляду від 19 листопада 2025 року (а.с. 15 - 16), Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (а.с. 17 - 94), лист військової частин НОМЕР_5 від 08 грудня 2025 року (а.с. 95), лист військової частини НОМЕР_6 від 04 грудня 2025 року (а.с. 96), лист військової частини НОМЕР_7 від 05.12.2025 року (а.с.97), Протокол огляду місця події від 08 грудня 2025 року (а.с. 98 - 102), Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 грудня 2025 року (а.с. 106 - 110).

Таким чином, слідчим суддею було встановлено, що до клопотання додані копії документів, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Згідно до ч. ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Як вбачається з ч. 1 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298 - 2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів вбачається що майно, яке було вилучено при проведенні огляду місця події на відкритій місцевості за адресою: Київська обл., м. Вишгород, у напрямку вул. Набережна, за координатами 50,603520, 30,471990, а саме: мобільний телефон iPhone 12, номер моделі: NGF73LL/A c/н: НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 року.

Слідчий звернувся до слідчого судді у строки, встановлені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів.

Тож, клопотання старшого слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та додані до нього матеріали, містять у собі підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна на вилучені речі та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.

Враховуючи викладене, а також виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, з урахуванням введеного в Україні воєнного стану, принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого майна, що визнано речовим доказом, чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та зашкодити інтересам держави.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170 - 175, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_3 , погоджене процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001282, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2025 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт (з забороною користування та розпорядження) на майно, яке було вилучено 08 грудня 2025 року при проведення огляду місця події, на відкритій місцевості за адресою: Київська обл., м. Вишгород, у напрямку вул. Набережна, за координатами 50,603520, 30,471990, а саме: мобільний телефон iPhone 12, номер моделі: NGF73LL/A c/н: НОМЕР_2 , з sim-картою мобільного оператора «Київстар» за номером мобільного телефону НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, підозрюваному, захиснику. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1