ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/5238/25 Номер провадження 11-сс/814/562/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора адвокатаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 червня 2025 рокуу кримінальному провадженні №0000014,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання старшого слідчого ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000014 та наклав арешт на свідоцтво №СТК 781387 про реєстрацію автомобіля «Renault Dokker», днз НОМЕР_1 , вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , а також на вказаний транспортний засіб та ключі від нього, з позбавленням права користування, відчуження та розпорядження майном.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив про відповідність майна критеріям, що передбачені ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі представник власника майна просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

При цьому зазначає про відсутність визначених законом підстав для поновлення слідчому пропущеного ним строку на звернення з клопотанням до слідчого судді.

Стверджує про невідповідність вилученого майна критеріям, що передбачені ст.98 КПК України.

Зауважує, що твердження слідчого про те, що вилучений автомобіль надано в якості неправомірної вигоди сину ОСОБА_8 не підтверджено жодними доказами.

Вказує про наявність у родини ОСОБА_8 законних джерел для придбання транспортного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти надання власнику автомобіля можливості ним користуватися, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з приписами ст.412 цього Кодексу істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Частиною 1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.2 цієї статті Кодексу арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В такому випадку, на підставі ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Доводи апеляційної скарги про відсутність визначених законом підстав для поновлення слідчому пропущеного ним строку на звернення з клопотанням до слідчого судді є непереконливими.

З матеріалів провадження видно, що слідчими ГУ НП в Полтавській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000014 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366-2, ч.1 ст.359 та ч.3 ст.368 КК України, за фактами подання начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 до НАЗК декларації про доходи та майно за 2023 рік, у якій зазначено завідомо недостовірні відомості щодо належного його дружині житлового будинку, земельної ділянки та квартири; незаконного придбання ОСОБА_11 спеціального технічного засобу для зняття інформації та розміщення його у телевізорі в кабінеті заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 ; отримання ОСОБА_11 під час перебування на посаді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 неправомірної вигоди у великому розмірі за невчинення мобілізаційних заходів в інтересах посадових осіб та керівників підприємств, розташованих на території Кременчуцького району Полтавської області.

12 червня 2025 року під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 батька ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 слідчим виявлено та вилучено автомобіль «Renault Dokker», днз НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 , а також ключі від нього.

Згідно з приписами ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі статті 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

В даному випадку, обшук у помешканні ОСОБА_8 проведений 12 червня 2025 року з 10 години 17 хвилин до 11 години 49 хвилин, а слідчий направив до суду клопотання про арешт вилученого майна поштою 14 червня 2025 року о 14 годині 02 хвилини.

Водночас слідчий клопотав про поновлення процесуального строку для подачі клопотання про арешт майна, зазначивши поважні причини пропуску процесуального строку (значний обсяг проведених слідчих дій у населених пунктах різних областей України, відсутність можливості подати клопотання поштою під час повітряної тривоги, сплив строку у неробочий день).

Ухвалою слідчого судді таке клопотання було задоволене з огляду на наявність поважних причин пропуску строку, як того вимагають приписи ч.1 ст.117 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що такої підстави для відмови в арешті майна як пропущення строку звернення з клопотанням КПК України не передбачено ні серед умов, які враховуються при вирішенні питання про арешт майна як речових доказів, ні серед підстав для відмови в задоволенні клопотання про арешт.

Отже, сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає завданням кримінального провадження. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, не позбавляє таке майно доказової (у разі його арешту як речового доказу) чи забезпечувальної "сили" (при забезпеченні цивільного позову чи можливої конфіскації) в кримінальному провадженні, тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Разом з тим, обґрунтовуючи рішення про арешт автомобіля, що належить ОСОБА_8 , свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, а також ключів від нього, слідчий суддя зазначив, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Проте, такі висновки слідчого судді є помилковими.

Так, згідно з ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах клопотання слідчого та в ухвалі слідчого судді відсутнє обґрунтування того, яким чином вилучений автомобіль в даному випадку може бути речовим доказом у кримінальному провадженні за фактом декларування ОСОБА_11 недостовірної інформації, що стосується належного його дружині ОСОБА_13 житлового будинку, земельної ділянки та квартири, а також незаконного придбання ним та використання спеціальних технічних засобів отримання інформації.

Вказівка слідчого у клопотанні про одержання ОСОБА_11 як службовою особою неправомірної вигоди у виді автомобіля «Renault Dokker» за дії в інтересах ФГ «Оріль-Агро» є непереконливою.

Як видно з матеріалів провадження, вказаний автомобіль придбаний ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, укладеного з ТОВ «Авто Бізнес» 30 листопада 2024 року, тобто до початку досудового розслідування кримінального провадження №0000014.

На час розгляду провадження апеляційним судом про підозру у даному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено.

Рішення слідчого судді не містить належного обґрунтування, що вказаний автомобіль набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий ОСОБА_8 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень у даному провадженні. Тим більше, що відносно власника автомобіля кримінальне провадження №0000014 не здійснюється.

Також колегія суддів враховує, що долучені до матеріалів провадження документи підтверджують наявність у родини ОСОБА_8 доходів для придбання автомобіля «Renault Dokker» 2019 року випуску.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не вбачає визначених кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту на автомобіль, ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу і вважає за необхідне ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт вказаного майна.

Отже, апеляційну скаргу представника власника майна необхідно задовольнити.

Керуючись ст.405, ст.407, ст.412 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 26 червня 2025 року у кримінальному провадженні №0000014 про накладення арешту на автомобіль «Renault Dokker», днз НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 та ключі від автомобіля скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_10 у кримінальному провадженні №0000014 про арешт на автомобіля «Renault Dokker», днз НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу № НОМЕР_2 та ключі від нього, що були вилучені під час проведення обшуку за адресою: Хмельницька область, Чемеровецький район, смт. Чемерівці, вул. Незалежності, 8.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4