Номер провадження 11-сс/816/116/26 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2026 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2025, якою обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся старший слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 з клопотанням, про застосування у кримінальному провадженні № 0003031 відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави в межах строку досудового розслідування.

02.12.2025 ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати цілодобово місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , в строк до 30.01.2026 року включно.

Також цією ухвалою на ОСОБА_8 покладено обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, прокуратури, суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та/або місця роботи.

З таким рішенням слідчого судді не погодилася прокурор ОСОБА_9 і подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2025, скасувати та постановити нову ухвалу, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 просив обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою без права внесення застави в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначав, що в даному кримінальному провадженні встановлені ризики передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КГЖ України: 1) переховування від органів досудового розслідування та суду; 3) незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 5) продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Прокурор вважав, що обраний відносно ОСОБА_8 запобіжний захід домашній арешт не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, оскільки знаходячись на волі ОСОБА_8 зможе вільно переховування від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та безальтернативного покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, а також може впливати на малолітніх потерпілих за допомогою технічних засобів зв`язку та технологій, а також може продовжити вчиняти аналогічні злочини як на вулиці в районі мешкання, де і вчиняв такі розпусні дії 26 та 27 листопада 2025 року, так і в мережі інтернет.

Застава, на думку прокурора, також не може бути застосована тому, що інкримінований злочин полягає у вчиненні сексуального насильства.

Заслухавши доповідь судді щодо обставин справи, думку прокурора ОСОБА_6 , яка вимоги апеляційної скарги прокурора підтримала, просила ухвалу слідчого судді скасувати ти постановити нову ухвалу, якою підозрюваному ОСОБА_8 просила обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, думки підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , які проти задоволення вимог апеляційної скарги прокурора заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора колегія суддів дійшла такого висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що слідчим суддею залишено без задоволення клопотання слідчого, погоджене з прокурором про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України ОСОБА_8 та у межах кримінального провадження № 0003031 від 27.11.2025 застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці із покладенням на нього виконання окремих обов`язків.

При цьому, слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_8 в порядку ст.208 КПК України затриманий не був, 01.12.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України за події, які відбулися 27.11.2025 (а.с. 74-85).

З досіджених матеріалів слідчим суддею було встановлено, що в них містяться факти та інформація, яка вказує на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину за ч.2 ст.156 КК України (а.с. 7-74).

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбаченого у п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, побоюючись можливого призначення покарання, оскільки підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років; може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, може впливати на малолітніх потерпілих як безпосередньо так і за допомогою технічних засобів зв`язку та технологій.

Разом з цим, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано врахував вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою і дійшов правильного висновку про те, що ризик переховування від правосуддя, тяжкість вчиненого, не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Як слідує з ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що доводи слідчого і прокурора слід визнати недостатніми для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу - тримання під вартою, адже ними не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Також слідчим суддею правильно враховано і те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання у м.Суми та сім`ю, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше не судимий і тяжких наслідків від незаконних дій не наступило.

В ході апеляційного розгляду матеріалів колегії суддів прокурором не надано відомостей про неналежну процесуальну поведінку підозрюваного, яка б свідчила про безпідставність не застосування до нього найсуворішого виду запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним обрання підозрюваному ОСОБА_8 такого запобіжного заходу як домашній арешт з метою запобігання встановленим ризикам та із забороною йому цілодобово залишати місце постійного проживання з метою уникнення ризиків, зазначених у клопотанні.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя також обґрунтовано поклав на підозрюваного додаткові обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, прокуратури, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, перебування та/або місця роботи.

Враховуючи наведене вище суд апеляційної інстанції вважає, що висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, відповідають вимогам КПК України, а застосований щодо підозрюваного запобіжний захід не суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи клопотання прокурора щодо необхідності застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовані потенційними ризиками, які є підтвердженими, та на переконання суду апеляційної інстанції запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити їх запобігання з урахуванням наслідків порушення підозрюваним такого запобіжного заходу.

Також, як йшлося вище, колегія суддів наголошує, що до моменту розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги прокурора відносно застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту минуло понад два місяці, та за цей час орган досудового розслідування не надав доказів порушення підозрюваним обраного запобіжного заходу.

Таким чином суд апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги прокурора вважає недостатніми для задоволення її вимог, оскільки все перелічене прокурором виступало предметом аналізу в суді першої інстанції.

За таких підстав, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного, та не вбачає підстав для його скасування або зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.12.2025, якою обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_8 строком до 30.01.2026 року включно, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на цю ухвалу, без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4