УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«11» грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого,

ВСТАНОВИВ:

У грудні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого.

Скарга обґрунтована наступним. 21.11.2025 року до Солом`янського управління поліції ГУНП у м. Києві було направлено на електронну адресу заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_4 , яке має ознаки шахрайства. Вказану заяву було отримано 24.11.2025 року (вх.№193800) та зареєстровано в журналі єдиного обліку Солом`янського управління поліції за №103646. Ніякої письмової відповіді по поданій заяві не надходило. В спілкуванні телефоном за номером співробітники канцелярії повідомляють, що виконавцем за поданою заявою є оперативний співробітник ОСОБА_5 , однак у них відсутня інформація щодо внесення відомостей викладених в поданій заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто, відомості за заявою до ЄРДР не внесено, а проведення лише "перевірки" доручено відділу кримінальної поліції. Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Тобто, враховуючи те, що заява була отримана та зареєстрована 24.11.2025 року, то згідно до вищенаведених вимог ст.214 КПК України, слідчий повинен був не пізніше 25.11.2025 року внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, чого зроблено не було. Тобто, результат бездіяльності слідчого можна було побачити вже на наступний день (26.11.2025 року) від дати закінчення обов`язку передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України. Таким чином, бездіяльність слідчого полягає у невиконанні прямого обов`язку, визначеного ст. 214 КПК України, що порушує його права як заявника та потерпілого в інтересах якого було подано заяву та перешкоджає початку досудового розслідування. Згідно до ч.1 ст.304 КПК України, Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Враховуючи те що бездіяльність слідчого почалась саме з 26.11.2025 року, тобто не було внесено відомості до ЄРДР та не надано відповідного Витягу про це, то відповідно вищенаведений 10 денний строк на подання скарги закінчується 05.12.2025 року. Взагалі, у постановах ККС ВС (наприклад, від 12.04.2018 у справі № 757/16924/17-к, від 16.05.2019 у справі № 761/25806/17) суд наголошував, що бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР є триваючим процесуальним порушенням, а тому скарга може бути подана у будь-який момент до моменту її усунення. На підставі викладеного просив визнати бездіяльність слідчого Солом`янського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей за заявою щодо ОСОБА_4 від 21.11.2025року до ЄРДР протиправною; зобов`язати уповноважених осіб Солом`янського УП ГУНП у м. Києві внести відомості за заявою від 21.11.2025 року про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_4 до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

05 грудня 2025 року скарга та додані до неї документи були передані слідчому судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 (на підставі Протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 05 грудня 2025 року).

В судове засідання заявник (скаржник) не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. У скарзі просив розглянути її за його відсутності. 11 грудня 2025 року від представника заявника (скаржника) слідчому судді надійшла заява у якій просив розгляд скарги здійснити за його відсутності.

Особа, бездіяльність якої оскаржується, у судове засідання не прибула, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, своїм правом надати пояснення по суті скарги не скористалася.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчим суддею було встановлено наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що 21 листопада 2025 року адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , було направлено на електронну адресу Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею досліджено в судовому засіданні зміст зазначеної заяви та додані до неї додатки.

Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть у м. свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, ст. 214 КПК України передбачає прямий обов`язок слідчого (дізнавача, прокурора) протягом 24 годин на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення внести відомості до ЄРДР, при цьому проведення будь-яких перевірок обставин, що свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення не передбачено.

Як вбачається зі сталої практики Київського апеляційного суду, частиною першою ст.214 КПК України передбачений імперативний обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора на внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у випадку надходження заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що відомості до ЄРДР вносяться не по усякій заяві чи повідомленні, а саме по заяві чи повідомленні про вчинене кримінальне правопорушення. Чинний КПК України не містить поняття «заява про вчинене кримінальне правопорушення» та перелік ознак, які дають підстави для віднесення певної заяви до заяви про вчинене кримінальне правопорушення. На думку апеляційного суду, указані обставини можливо встановити із змісту ч.5 ст.214 КПК України якою передбачений перелік відомостей, які вносяться до ЄРДР. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати про те, що заявою про вчинене кримінальне правопорушення є письмове звернення до особи, уповноваженої на внесення відомостей до ЄРДР, про вчинене діяння, яке підпадає під ознаки однієї чи декількох статей (частин статей) Особливої частини КК України із викладенням у цьому зверненні обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення та дають можливість особі, уповноваженій на внесення відомостей до ЄРДР, здійснити попередню правову кваліфікацію цього діяння із зазначенням статті (статей, частини статті, статей) Особливої частини КК України. Зміст указаної вище норми закону указує на те, що для внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення достатньо подання заяви яка формально відповідає зазначеним вище критеріям. При цьому, законом не передбачено можливості оцінки на етапі внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення обгрунтованості викладених у заяві обставин, підтвердження викладених у заяві фактів, вимагання доказів на підтвердження викладених у заяві обставин тощо. Указані обставини можуть бути підставою для закриття кримінального провадження в порядку ст.284 КПК України після проведення досудового розслідування у необхідному об`ємі.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування» (станом на 12 січня 2017р.) зазначив, що якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК. З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Доказів вжиття заходів, передбачених ст. 214 КПК України слідчому судді станом на момент розгляду скарги не надійщло.

За змістом статей 60, 214 КПК України кожній фізичній особі та юридичній особі надано право звернутися до правоохоронних органів із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення у разі виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, право на звернення із заявою про вчинення правопорушення гарантоване КПК України.

Звернення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, відповідає праву кожної особи на таке звернення.

Як вбачається зі статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що вимога представника заявника (скаржника) щодо зобов`язання уповноваженої особи Солом`янського управління поліції у м. Київ внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , від 21.11.2025 року, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що обов`язок органу досудового розслідування розпочати досудове розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, передбачене ч. 2 ст. 214 КПК України.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого, - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Солом`янського управління поліції у м. Київ внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, на підставі заяви адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , від 21 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1