ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/5981/25 Провадження№ 1-кп/636/1313/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв кримінальне провадження № 0000485 від 25 травня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Тернова Чугуївського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення-злочин за встановлених, в судовому засіданні, обставин.

Так, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 281 о/с від 11 червня 2021 року ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області (далі - Чугуївського РУП). Крім того, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області № 71 о/с від 16 лютого 2024 року ОСОБА_6 призначено на посаду інспектора відділу реагування патрульної поліції Чугуївського РУП.

24 травня 2025 року, згідно розстановки особового складу, задіяногона добове чергування та затвердженого графіку несення служби особовим складом ВРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області у період часуз 19 травня 2025 року по 25 травня 2025 року, затвердженого 16 травня 2025 року начальником Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, інспектор відділу реагування патрульної поліції Чугуївського РУП старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та інспектор відділу реагування патрульної поліції Чугуївського РУП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 заступили на службу для виконання покладених обов`язків.

У подальшому, 24 травня 2025 року, близько 21 год 25 хв, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , при виконанні покладених на них обов`язків на території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху на території Чугуївського району Харківської області, за адресою: Харківська область, Чугуївський район, сел. Введенка, вул. Молодіжна, поблизу буд. № 1 виявлено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ-2101» білого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під керуванням водія - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по проїзній частині вулиці Молодіжна в бік населеного пункту Тернова, та не увімкнув світловий сигнал повороту ліворуч. Даний транспортний засіб було зупинено та під час спілкування з водієм ОСОБА_4 встановлено, що він не має посвідчення про право керування транспортним засобом, окрім того у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з ротової порожнини, порушення мови та поведінка, що не відповідає обстановці. Останній від проходження медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння та проходження тесту алкотестером «Drager» відмовився, у зв`язку з чим, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 340676 від 24 травня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4810295 від 24 травня 2025 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Під час складання адміністративного протоколу та винесення постанови, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що допустив порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, уповноваженими на складання протоколів та постанов про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та розгляду справ про адміністративні правопорушення, розуміючи незаконність своїх дій та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку або надання неправомірної вигоди службовій особі, в момент виконання покладених на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 службових обов`язків, діючи умисно, з метою уникнення вищевказаної адміністративної відповідальності, запропонував працівникам поліції, неодноразово звертаючись до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 надати йому грошові кошти в розмірі 4 300 гривень шляхом переводу на особисту банківську картку. Таким чином, запропонував отримати неправомірну вигоду поліцейському, який відповідно п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству, шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв`язку з чим він є службовою особою, за нескладання відносно нього матеріалів про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та пояснив, що дійсно вчинив злочин, який йому інкриміновано. Надав свідчення щодо місця, часу, способу вчинення злочину, підтвердивши правильність викладених в обвинувальному акті обставин. В скоєному щиро каявся.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували обвинувачений та інші учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у п. 65 справи «Коробов проти України» (заява №39598/03, остаточне рішення від 21.10.2011) зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява №25). Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України, доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення злочину, доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченим не оспорюються.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у пропозиції неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища. Його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України.

За таких обставин справи, враховуючи, що ОСОБА_4 є осудним, суд вважає, що він підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про вид та міру покарання винному ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного злочину, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та визнає цю обставину, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України такою, що пом`якшує його покарання. Обставин, що обтяжують покарання винного, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення вперше.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, віднесеного законодавством до нетяжких злочинів, особу винного, який має постійне місце проживання, ту обставину, що обвинувачений є вільним від хворобливих звичок, які становлять небезпеку для оточення; його вік, що свідчить на користь здатності переоцінити зміст своєї згубної поведінки та повернутися до справжніх духовних і соціальних цінностей та в цілому вказує на достатній рівень соціалізації ОСОБА_4 та обставину, що пом`якшуює покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, його ставлення до скоєного кримінального правопорушення та вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 369 України.

При цьому, судом також враховано і позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, а саме, усвідомлення протиправності своєї злочинної поведінки та намір в подальшому суворо дотримуватись закону, що на думку суду, також істотно знижує ступінь тяжкості, вчиненого ним злочину.

За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в межах санкції відповідної частини статті.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, у зв`язку з відсутністю клопотання прокурора, суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Керуючись ст. 368, 369, 370, 373, 374, 377, 394, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- диск типу DVD-R «Verbatim» 4/7Gb, сірого кольору, в пам`яті даних якого знаходиться два файли: «VID44F», формат файлу «MP4 (.MP4)», «VID21F», формат файлу «MP4 (.MP4)» - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1