МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2603/25
Провадження 1-кп/945/655/25
УХВАЛА

Іменем України

09 грудня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві, у кримінальному провадженні №0000144 від 06.09.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маложенівка, Єланського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працюючого, військовослужбовець, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лугове Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Н-Албота Тараклійського району, Республіка Молдова, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Лугове, Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, офіційно не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту,

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області на стадії підготовчого провадження перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000144 від 06.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 246, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 246 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у виді нічного домашнього арешту. Клопотання обґрунтовані тим, що запобіжні заходи обвинуваченим були обрані на стадії досудового розслідування та продовжені судом, строк дії запобіжних заходів спливає 16 грудня 2025 року, а ризики, які існували на момент обрання запобіжних заходів не зменшились та продовжують існувати.

У підготовчому засіданні прокурор заявлені клопотання підтримав з мотивів та підстав, викладених у них, просив їх задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти задоволення клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту не заперечували.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , представник потерпілого ОСОБА_8 у підготовче судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Заслухавши у судовому засіданні прокурора та обвинувачених, розглянувши клопотання, дослідивши надані ухвали слідчого судді та суду, враховуючи характер інкримінованих кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначені ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора та продовження обраного раніше запобіжного заходу.

Вирішуючи зазначене клопотання сторони обвинувачення, суд виходить з того, що підставою, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу в тому числі у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри, а також ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, що перелічені в диспозиції частини першої ст. 177 КПК (ч. 2 ст. 177 КПК).

В ухвалах слідчого судді Березанського районного суду від 20.08.2025 викладена вмотивована позиція щодо застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Суд вважає, що обґрунтування щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених, наведене в згаданих ухвалах є вичерпним, виходячи із наведених аргументів сторін кримінального провадження.

Отже суд дотримується раніш викладеного висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та зможе запобігти ризикам, вказаним у ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного чи обвинуваченого має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_5 визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених переховування від суду.

Так, останні обвинувачуються у вчиненні ряду тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. Зазначена обставина сама пособі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування суд також враховує ту обставину, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей щодо наявних міцних соціальних зав`язків обвинувачених, тобто стримуючого фактору, що могло би гарантувати присутність обвинувачених в межах населених пунктів, у яких вони проживають.

Суд вважає доведеним і ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Оцінюючи наявність цього ризику суд бере до уваги той факт, що судовий розгляд ще не розпочався, а тому суду потрібно буде допитати свідків для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні. Анкетні дані допитаних під час досудового розслідування свідків обвинуваченим відомі, що не виключає можливість їх подальшого спілкування, за наслідками якого останні можуть змінити свої покази на користь обвинувачених. При оцінці існування цього ризику суд також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. І тому Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Саме тому, суд вважає існуючим ризик незаконно впливати на свідків.

За змістом частини першої ст. 176 та частини першої ст. 181 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло у певний період доби.

По суті, запобіжний захід «домашній арешт» також полягає в обмеженнях, пов`язаних зі свободою пересування обвинуваченого (підозрюваного), а також у забороні спілкуватись із певними особами, листуватись, вести перемовини з використанням будь-яких засобів зв`язку. Це позбавлення обвинуваченого волі у вигляді ізоляції, тільки не в установах попереднього ув`язнення, а вдома (наприклад, у власній квартирі чи будинку).

При цьому контроль за виконанням обвинуваченим зобов`язань, які покладаються на нього при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладаються на органи Національної поліції України.

При вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; репутацію обвинувачених; відсутність офіційного місця роботи; відсутність жодних відомостей про міцність соціальних зв`язків, що ставить під сумнів можливість належного виконання обов`язків обвинуваченими, в разі застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосовано з урахуванням даних про особу обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тяжкості злочинів, які їм інкриміновано та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, оскільки вищевказане в своїй сукупності вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу і не перестали існувати.

За таких обставин, Суд дійшов висновку про те, що на даному етапі кримінального провадження продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у певний проміжок часу із продовженням строку дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, є необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених та зможе запобігти вищеназваним ризикам.

Керуючись статтями 110, 181, 193-194, 314-316, 369, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задовільнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із визначенням часу знаходження за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з 22:00 години до 06:00 години до 09 лютого 2026 року включно, та продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 строком до 09 лютого 2026 року (включно) у виді: повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із визначенням часу знаходження за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_4 , з 22:00 години до 06:00 години до 09 лютого 2026 року включно, та продовжити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 строком до 09 лютого 2026 року (включно) у виді: повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що у період воєнного стану на території України та під час оголошення сигналу «Повітряна тривога», дозволено прослідувати до місця укриття чи бомбосховища та невідкладно повернутися до визначеного цією ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області місця домашнього арешту, після сигналу «Відбій повітряної тривоги».

Копію ухвали негайно направити органу Національної поліції за місцем проживання обвинувачених для виконання, контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченим, що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання вказаних зобов`язань до них може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, прокурором протягом 5(п`яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Наступне засідання призначити на 14 год. 30 хв. 25 грудня 2025 року.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2025 року.

Суддя ОСОБА_10

11.12.2025