УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року селище Близнюки

Близнюківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженню № 612/295/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 354, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До Близнюківського районного суду Харківської області суду надійшла заява про самовідвід судді ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 612/295/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 354, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

В обґрунтування заяви зазначає, що захисником ОСОБА_4 є адвокат ОСОБА_5 . ОСОБА_5 , у період з 2020 року по травень 2025 року перебував на посаді помічника судді ОСОБА_3 . З моменту його звільнення з посади пройшло лише 5 місяців. З ОСОБА_5 він і на даний час продовжую спілкування та підтримує дружні відносини. Тому вказані обставини викликають сумніви щодо його неупередженості та виключають його участь у розгляді вказаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 . Зважаючи на вищевикладене, суддя ОСОБА_3 вважав за необхідне заявити самовідвід на підставі п. 4 ч.1 ст.75 КПК України.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких пояснень не надав.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_4 в судове засідання надали заяви про розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 без їх участі. На задоволенні заяви наполягають.

Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не е з`явився, просив розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 проводити без його участі та без участі обвинуваченої ОСОБА_4 . Заяву просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду даної справи повідомлений, завчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 , суд дійшов наступного.

Відповідно до п. ч.1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст. 3 ч. 1 п. Г Закону України «Про запобігання корупції», до суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону є судді Конституційного Суду України та інші професійні судді.

Згідно із ст. 28 вказаного Закону, особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів і не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів, вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, тобто фактично законодавець визначив практику Європейського суду з прав людини частиною кримінального процесуального законодавства України.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід/самовідвід, повинні бути доведеними.

Відвід/самовідвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Виходячи із положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суд має завжди бути "встановленим законом".

Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Суд, який розглядає справу, має бути "безстороннім" і "незалежним" за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії» тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Судом встановлено, що заява про самовідвід містить дані, які унеможливлюють розгляд суддею ОСОБА_3 вищевказаного кримінального провадження, оскільки обставини зазначені у заяві про самовідвід також підтверджені поданою захисником ОСОБА_5 заявою про відвід судді ОСОБА_3 , тобто як сторона захисту, так і головуючий по справі посилаються на наявність об`єктивних підстав вважати, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості головуючого судді ОСОБА_3 .

Враховуючи вищенаведені обставини, з метою виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи, заява про самовідвід судді ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 612/295/25, 1-кп/612/34/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 354, ч.ч. З, 4 ст. 358 КК України підлягає задоволенню.

Фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень статті 107 КПК України не здійснювалось.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженню № 612/295/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 354, ч.ч. 3,4 ст. 358 КК України задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження № 612/295/25, 1-кп/612/34/25 за обвинуваченням ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 354, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1