Справа№751/9106/25
Провадження №1-кп/751/398/25
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

20 листопада 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000790 від 08.04.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернігова, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 07.02.2024 вироком Святошинського районного суду міста Києва за ч. 5 ст. 407 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим почав діяти воєнний стан на території України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №58 від 27.02.2024 ОСОБА_4 зараховано на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 1 відділення спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 27.03.2024 у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до місця служби в пункті тимчасової дислокації за адресою: АДРЕСА_2 .

12.08.2025 о 19 год. 07 хв. ОСОБА_4 затримано працівниками слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області, за адресою: м. Чернігів, вул. Старобілоуська, 4-А, в порядку ст. 208 КПК України.

Військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 внаслідок нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, обов`язки військової служби у період часу з 27.03.2024 по 12.08.2025 включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю, підтвердив правильність обставин, що викладені у обвинувальному акті та щиро розкаявся у скоєному.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується його показаннями, які відповідають обставинам, зазначеним в обвинуваченні і ніким не оспорюються. Інші докази, згідно ч.3 ст. 349 КПК України було визнано недоцільним досліджувати в судовому засіданні щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. Зміст цих обставин учасники судового провадження розуміють правильно, підтверджують добровільність своїх позицій та усвідомлюють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, його характер, суспільну небезпеку скоєного та відношення обвинуваченого до скоєного, враховуючи визнання ним своєї вини, особу обвинуваченого, який повторно вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку за аналогічний злочин, притягувався до адміністративної відповідальності, за медичною допомогою в диспансерне наркологічне відділення Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради не звертався, з 07.03.2024 по 25.03.2024 проходив лікування в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради з діагнозом розлад адаптації, тривожний розлад з логоневрозом, його матеріальне становище та стан здоров`я, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, посередню службову характеристику, наявність бажання щодо позитивних змін на майбутнє, суд приходить до висновку, що виправлення та попередження вчинення нових злочинів в даному провадженні може бути досягнуто тільки при призначенні покарання у виді позбавлення волі, а міра покарання, не пов`язана з позбавленням волі, не буде відповідати обставинам та вчиненим правопорушенням. Це покарання суд вважає найбільш прийнятним і доцільним у даній справі.

Згідно вироку Святошинського районного суду міста Києва від 07.02.2024 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно ч. 1 ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

При вирішенні питання про заходи забезпечення даного кримінального провадження - запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує положення п. «а» ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободи, п.31, п.32, п.46, п.62 рішення ЄСПЛ у справі «Руслан Яковенко проти України» від 04.06.2015 року і вважає за необхідне міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 07.02.2024 року і за сукупністю вироків визначити остаточне для відбуття покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок відбуття покарання обраховувати з моменту його затримання, тобто з 12 серпня 2025 року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили, залишити без змін тримання під вартою в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор».

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1