Cправа №991/4179/25
Провадження №11-кп/991/161/25
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

29 жовтня 2025 року місто Київ

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

07.10.2025 ухвалою Вищого антикорупційного суду задоволено клопотання прокурора, продовжено на два місяці до 07.12.2025 строк дії покладених на ОСОБА_2 ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.08.2024 у справі №991/7918/24 і від 16.04.2025 у справі №991/3330/25 та ухвалою суду від 10.06.2025 обов`язків, а саме: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатися за межі території України без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування з такими особами: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На вказане рішення захисник обвинуваченого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Згідно із ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У той же час право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб (рішення Європейського суду з прав людини від 28.05.1985 у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства»).

Згідно із ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

При цьому відмова у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з оскарженням рішення суду, оскарження якого не передбачено, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя.

Із ч.1 ст.392 КПК України вбачається, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, приписами кримінального процесуального закону не передбачено можливості апеляційного оскарження під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, визначених частиною першою цієї статті, ухвали про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого.

Твердження апеляційної скарги про те, що Вищий антикорупційний суд постановив ухвалу, не передбачену КПК України, є безпідставним, оскільки положеннями ч.7 ст.194 КПК України, визначено, що обов`язки, визначені ч.5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Відтак, постановлення судом ухвали про продовження строку дії обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, є рішенням, що передбачене КПК України.

Отже, наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 07.10.2025.

Керуючись ст.24, 392, 399 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 07 жовтня 2025 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Суддя ОСОБА_1