Справа № 953/4499/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене із начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 в якому просив скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2025 про накладення арешту на майно, вилучене 15.05.2025 в ході обшуку квартири, а саме: 1) самозарядну автоматичну гвинтівку «СВД» калібру 7,62смм, заводська серія номер «22853», 1992 року виготовлення; 2) ручний протитанковий гранатомет «РПГ-7В1» калібру 40 мм, заводський номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску; 3) боєприпаси в кількості 425 шт., - гвинтівкові патрони калібру 7,62*54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника; 4) 10 корпусів ручних гранат типу DM51; 5) 10 підривачів типу DM82 до ручних гранат; 6) мисливську рушницю системи Фролова, 32 калібру, 1948 року виготовлення, заводська серія/номер « НОМЕР_2 »; передати до Головного управління Національної поліції в Харківській області (Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення), яке розташоване за адресою: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 13, , для зберігання, поставлення на баланс та використання за призначенням наступне майно: 1) самозарядну автоматичну гвинтівку «СВД» калібру 7,62смм, заводська серія номер «22853», 1992 року виготовлення; 2) ручний протитанковий гранатомет «РПГ-7В1» калібру 40 мм, заводський номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску; 3) боєприпаси в кількості 425 шт., - гвинтівкові патрони калібру 7,62*54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника; 4) 10 корпусів ручних гранат типу DM51; 5) 10 підривачів типу DM82 до ручних гранат; передати до Головного управління Національної поліції в Харківській області (Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення), яке розташоване за адресою: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 13, , для знищення мисливську рушницю системи Фролова, 32 калібру, 1948 року виготовлення, заводська серія/номер « НОМЕР_2 ».

На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області знаходилися матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001018 від 30.08.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з 1-го відділу 5-го управління Департаменту військової контррозвідки СБ України про те, що спільно з УКР ГУНП в Харківській області отримано інформацію щодо групи військовослужбовців ЗСУ, які причетні до придбання, зберігання та збуту вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, без передбаченого законом дозволу, що здійснюється на території м. Харкова та Харківської області.

Під час досудового розслідування оперативним підрозділам надавалися доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, направлені на розкриття даного злочину, встановлення осіб, які можуть бути причетними до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення-злочину.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 показав, що в грудні 2023 року, діючи за вказівкою свого командира роти ОСОБА_5 , перевіз до себе додому за місцем мешкання військову вогнепальну зброю та боєприпаси до неї. Влітку 2024 року частину цієї зброї ОСОБА_4 за вказівкою свого командира ОСОБА_5 передав раніше незнайомому чоловіку в м. Харкові, проте частина зброї та боєприпасів залишилася на зберіганні у нього вдома за місцем мешкання. Про що він повідомив співробітника внутрішньої безпеки військової служби правопорядку.

15.05.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова проведено обшук, в ході якого виявлено і вилучено: 1) гвинтівка «СВД» номер 22853, 1992 року випуску; 2) гранатомет «РПГ-7В1» № ГА-822, 1991 року випуску; 3) гвинтівка (старого зразка) серія «Х 39723», 1948 року випуску; 4) цинк патронів з написом «7,62*54 mm; FMG/SC; LOT#P 10-19; SSNF-55 10/19; 440 PCS»; 5) 10 корпусів гранат DM51A2; 6) 10 підривачів до гранати DM51A2.

Вищевказані речі та предмети були оглянуті та визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді від 21.05.2025 на вказане майно накладено арешт з метою заборони володіння, користування та розпорядження, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Під час досудового розслідування проведені судові експертизи, згідно яких: 1) вилучена самозарядна автоматична гвинтівка «СВД» калібру 7,62смм, заводська серія номер «22853», 1992 року виготовлення, є бойовою нарізною вогнепальною зброєю (висновок № СЕ-19/121-25/12633-БЛ від 29.05.2025); 2) ручний протитанковий гранатомет багаторазового використання «РПГ-7В1», калібру 40 мм, заводський номер ГА-822, 1991 року випуску, відноситься до вогнепальної зброї, призначений до стрільби пострілами ПГ-7В, ПГ-7ВМ (висновок № СЕ-19/121-25/12634-БЛ від 03.06.2025); 3) мисливська рушниця системи Фролова, 32 калібру, 1948 року виготовлення, заводська серія/номер « НОМЕР_2 », є гладкоствольною вогнепальною зброєю (висновок № СЕ-19/121-25/12635-БЛ від 29.05.2025); 4) боєприпаси в кількості 440 шт. (15 з яких відстріляні, 425 залишилися) - гвинтівкові патрони калібру 7,62*54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (висновок № СЕ-19/121-25/12636-БЛ від 28.05.2025); 5) 10 корпусів ручних гранат типу DM51, які є конструктивно оформленими зарядами вибухової речовини (висновок № СЕ-19/121-25/12728-ВТХ від 25.06.2025); 6) 10 підривачів типу DM82 до ручних гранат, які є вибуховими пристроями (висновок № СЕ-19/121-25/12729-ВТХ від 26.06.2025).

Проведеними по кримінальному провадженню гласними та негласними слідчими (розшуковими) діями факт зберігання з метою збуту, а також збут вогнепальної зброї та бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, не підтвердився. А оскільки гр. ОСОБА_4 самостійно звернувся до правоохоронних органів та повідомив про зберігання зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, отже в його діянні відсутня суб`єктивна ознака складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто умисел, направлений на володіння вогнепальною зброєю та боєприпасами без передбаченого законом дозволу.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України 29.07.2025 прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0001018 від 30.08.2024.

Таким чином, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2025 про накладення арешту на вилучену зброю та боєприпаси припинила свою дію із закриттям кримінального провадження.

Сторона обвинувачення зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому: п. 3 - майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_4 не з?явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливим розглянути клопотання у відсутності учасників судового провадження відповідно до вимог ст.174 КПК України на підставі наявних у справі документів.

Суд, вивчивши подане клопотання та додані до нього документи, приходить до таких висновків.

Частинами 1, 2 статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Частини 3, 4 ст.174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом - за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором - одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у ст.174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою органу досудового розслідування на підставі приписів п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

За приписами частини 4, якою доповнено ст.132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01 грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч.4 ст.132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст.3 Конституції України, ст.13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи ч.4 ст.132 КПК є нормою, за якою в КПК України встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК України. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постанові від 15.04.2024 у справі за № 554/2506/22.

Судом встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 30.08.2024 за №0001018.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст.263 КК України внесені до ЄРДР 30.08.2024 за фактом того, що 30.08.2024 до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали з 1-го відділу 5-го управління Департаменту військової контррозвідки СБ України про те, що спільно з УКР ГУНП в Харківській області отримано інформацію щодо групи військовослужбовців ЗСУ, які причетні до придбання, зберігання та збуту вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, без передбаченого законом дозволу на території м. Харкова та Харківської області (ІТС ІПНП №875 від 30.08.2024).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2025 надано дозвіл слідчому, який здійснює досудове розслідування, чи прокурору, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні згідно Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення: вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, які мають доказове значення у кримінальному провадженні.

15.05.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.05.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 09.40 год. до 14.36 год., в ході якого, згідно протоколу обшуку від 15.05.2025, вилучено вказане в клопотанні майно.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 21.05.2025 накладено арешт на майно, вилучене 15.05.2025 в ході обшуку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: гвинтівку «СВД» номер 22853, 1992 року випуску; 2) гранатомет «РПГ-7В1» № ГА-822, 1991 року випуску; 3) гвинтівку (старого зразка) серія «Х 39723», 1948 року випуску; 4) цинк патронів з написом «7,62*54 mm; FMG/SC; LOT#P 10-19; SSNF-55 10/19; 440 PCS»; 5) 10 корпусів гранат DM51A2; 6) 10 підривачів до гранати DM51A2, володільцем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його заборони володіння, користування та розпорядження, до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку; визначено місце зберігання вказаних речових доказів відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», а саме камеру зберігання речових доказів Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 від 29.11.2025 про закриття кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001018 від 30.08.2024, закрито у зв?язку із відсутністю ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України; захід забезпечення кримінального провадження арешт на майно, яке було вилучено 15.05.2025 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), скасовано.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

З системного аналізу вимог ст.283 КПК України вбачається, що досудове розслідування завершується з моменту закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження №0001018 від 30.08.2024 закрито 29.07.2025 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Враховуючи положення ч.4 ст.132 КПК України ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21.05.2025, якою накладено арешт на вилучену зброю та боєприпаси, припинив свою дію із закриттям кримінального провадження.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

При цьому, зокрема, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Київського районого суду м. Харкова від 12.09.2025 № 953/4499/25 н/п 1-в/953/236/25, клопотання слідчого ОСОБА_3 задоволено; вирішено в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази у кримінальному провадженні №0001018 від 30.08.2024, передати до ГУ НП в Харківській області (Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення), яке розташоване за адресою: 61002, м. Харків, вул. Жон Мироносиць, б. 13, , для зберігання, поставлення на баланс та використання за призначенням, а саме: 1) самозарядну автоматичну гвинтівку «СВД» калібру 7,62смм, заводська серія номер «22853», 1992 року виготовлення; 2) ручний протитанковий гранатомет «РПГ-7В1» калібру 40 мм, заводський номер НОМЕР_1 , 1991 року випуску; 3) мисливська рушниця системи Фролова, 32 калібру, 1948 року виготовлення, заводська серія/номер « НОМЕР_2 »; 4) боєприпаси в кількості 425 шт., - гвинтівкові патрони калібру 7,62*54R, що призначені для стрільби з гвинтівок системи Мосіна та іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника; 5) 10 корпусів ручних гранат типу DM51; 6) 10 підривачів типу DM82 до ручних гранат.

Зважаючи на те, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.09.2025 № 953/4499/25 н/п 1-в/953/236/25 вже вирішено долю речових доказів, які зазначенні слідчим в клопотанні, що є предметом розгляду в цій справі, та арешт на вилучену зброю та боєприпаси, припинив свою дію із закриттям кримінального провадження, суд приходить до висновку, що в клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 100, 171-174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 про скасування арешту на майно по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001018 від 30.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1