Провадження №1-кс/592/6570/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 29.09.2025 р. про призначення психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0001527 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0001527 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження постановою від 29.09.2025 р. слідчого ОСОБА_4 була призначена психіатрична експертиза, з метою встановлення її психічного стану. Вказана постанова винесена з порушенням її прав та законних інтересів в кримінальному судочинстві. Просить слідчого суддю: скасувати постанову слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 29.09.2025 р. про призначення психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0001527 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України; призначити судово-психіатричну експертизу в такий спосіб, який мінімізує шанси на фальсифікації її результатів шляхом зобов`язання проводити її або в залі суду чи кабінеті слідчого в м. Сумах, або в м. Києві та провести з обов`язковою відео/аудіо фіксацією експертизи.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила задовольнити.

Слідчий Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Заслухавши думки заявника та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та оцінивши надані докази в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0001527 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

22.09.2025 р. ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_3 має діагноз «Шизофренія. Проста форма», що підтверджується довідкою КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня».

В рамках вказаного кримінального провадження постановою від 29.09.2025 р. слідчого ОСОБА_4 була призначена амбулаторна психіатрична експертиза, проведення якої було доручено експертам Сумської філії судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» до проведення якої залучено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Частина 2 ст. 242 КПК України містить перелік обставин, встановлення яких зобов`язує слідчого або прокурора звернутися до експерта для проведення експертизи.

По суті, йдеться про обов`язковість призначення й проведення експертиз у випадках, вказаних в п.п. 1-5 ч. 2 ст. 242 КПК. Така вимога закону зумовлена необхідністю доказування тих обставин, без встановлення яких неможливо вирішити кримінальне провадження.

Відсутність у кримінальних провадженнях висновків експертів з питань, перерахованих в п.п. 1-5 ч. 2 ст. 242 КПК, розглядається як підстава для висновку про те, що зібрані докази є недостатніми для вирішення кримінального провадження.

Проведення експертизи за кримінальним провадженням є обов`язковим для визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумніви щодо його осудності, обмеженої осудності.

Встановлення психічного стану є винятковою компетенцією судово-психіатричної експертизи, а стан осудності визначає лише суд, проте за дотримання умови обов`язкового проведення експертизи і спираючись на висновки судових експертів.

Психічний стан особи може впливати на здатність підозрюваного самостійно захищати свої права і законні інтереси в кримінальному судочинстві. Якщо для встановлення осудності підозрюваного законодавство передбачає обов`язковість призначення експертизи, оскільки в своєму рішенні суд повинен спиратися на спеціальні знання в галузі психіатрії, то обов`язковості проведення судової експертизи для встановлення інших психічних станів підозрюваних, потерпілих, а часом і свідків, законом не передбачено.

Проте наявність в особи вад психічного здоров`я, які впливають на здатність розуміти сутність перебігу процесу, керувати своїми діями, правильно сприймати обставини, що мають значення для справи, і давати про них правильні свідчення, може бути встановлена лише в разі застосування спеціальних знань у галузі психіатрії. У зазначених випадках оцінка судом показань особи без урахування думки спеціалістів щодо стану її психічного здоров`я може призвести до помилок в обгрунтуванні прийнятих рішень.

Під час проведення експертного дослідження можна виявити не тільки психічний розлад, а й ступінь його впливу на психологічні механізми формування поведінки як психологічного феномену. До того ж, основне значення матиме саме психологічний висновок щодо здатності особи повною або неповною мірою усвідомлювати свої дії, керувати ними, розуміти сутність обставин, що мають значення для кримінального провадження, давати про них показання.

Зазвичай для встановлення осудності (неосудності) чи обмеженої осудності складання експертного висновку потребує проведення складних і довготривалих досліджень, різноманітних спостережень за підекспертним в умовах стаціонару з одночасним застосуванням лікарняних заходів. І тому найчастіше ці питання вирішуються шляхом призначення стаціонарної судово-психіатричної або стаціонарної комплексної судово-психіатричної і психологічної експертиз

На час розгляду клопотання амбулаторна психіатрична експертиза не проведена, експертний висновок відповідно не складений.

Тобто, фактично заявник ОСОБА_3 у своєму клопотання ставить під сумнів експертний висновок, якого ще не існує, оскільки експертиза ще не проведена.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме надавати оцінку доказам та визнавати їх недопустимими на даній стадії кримінального провадження, оскільки допустимість тих чи інших доказів судом визнається під час судового розгляду кримінального провадження по суті та в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Таким чином, підозрювана ОСОБА_3 має право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, в тому числі доказів, які стосуються висновку експерта складеного за результатами проведеної амбулаторної психіатричної експертизи, яка призначена постановою слідчого від 29.09.2025 р., а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими у відповідності до ч. 3 ст. 89 КПК України.

Керуючись ст. ст. 26, 84, 86, 89 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 від 29.09.2025 р. про призначення психіатричної експертизи у кримінальному провадженні № 0001527 від 03.06.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 332 КК України залишити без задоволення.

Роз`яснити ОСОБА_3 право на звернення під час судового розгляду з клопотанням про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1