Справа № 127/1861/25
Провадження № 1-кп/127/49/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 28.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шершні, Тиврівського району, Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 26.11.2024, близько 00 години 07 хвилин спільно з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, проходячи біля закладу громадського харчування "СушіВін", що розташований за адресою: вулиця Замостянська будинок 4 в місті Вінниці, помітили припаркований поблизу закладу мопед чорного кольору марки «YAМАНА» моделі «JOG», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаний кофрою (термобоксом) білого кольору з надписом «Доставка суші», належний ОСОБА_7 .

У подальшому у неповнолітнього ОСОБА_4 та особи, справа щодо якої виділена в окреме провадження, виник спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме мопедом чорного кольору марки «YAМАНА» моделі «JOG», державний номерний знак НОМЕР_1 , обладнаним кофрою (термобоксом) білого кольору з надписом «Доставка суші».

В подальшому ОСОБА_4 та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, з метою власного незаконного збагачення та заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, його наслідків, та бажаючи їх настання, підійшли до мопеду чорного кольору марки «YAMAHA» моделі «JOG», державний номерний знак НОМЕР_1 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта станом на 26.11.2024 становила 18370, 25 грн. та привели транспортний засіб у рух шляхом буксирування.

Після чого, ОСОБА_4 та особа, справа щодо якої виділена в окреме провадження, зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, а вказаним транспортним засобом розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 18 370, 25 грн.

До початку судового розгляду, 14.01.2025 року, між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Зі змісту укладеної угоди вбачається, що сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України та призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що він розуміє надані законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний за наслідками затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. По суті обвинувачення ОСОБА_4 пояснив, що він та його друг ОСОБА_10 вночі йшли від знайомого, де випивали пиво. Проходячи повз магазин, вони помітили припаркований мопед марки «YAMAHA» моделі «JOG», який знаходився на стоянці біля закладу громадського харчування «СушіВін». Кермо у мопеда було заблокованим. ОСОБА_10 попросив його допомогти відкотити мопед, на що ОСОБА_4 погодився. Він тримав руками мопед, а в цей час ОСОБА_10 наніс удар по транспортному засобі, аби розблокувати кермо. Внаслідок удару мопед впав та кермо розблокувалося. Після цього ОСОБА_10 вів руками вказаний мопед, а ОСОБА_4 йшов попереду нього. Дійшовши до площі Перемоги в м. Вінниці, ОСОБА_10 зупинився, тому що побачив проїжджаючий повз автомобіль та втік. Через 15 хвилин його друг повернувся та вони разом завезли мопед додому до його бабусі. Там вони його частково розібрали, зняли багажник. Близько 01:30 год. ОСОБА_10 поїхав цим скутером в м. Тиврів. Наступного дня його друг зателефонував йому та попросив заховати деталь від мопеда. Вказаним транспортним засобом вони незаконно заволоділи, оскільки мали намір покататися та в подальшому його продати.

Допитана в порядку ст. 485 КПК України законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 суду повідомила про умови життя та виховання ОСОБА_4 . Зазначила, що обвинувачений виховується у повній багатодітній сім`ї. У їхній сім`ї він є одним із восьми дітей. Оскільки її син навчається в училищі, тимчасово проживає у своєї бабусі в м. Вінниці. Дитина забезпечена усім необхідним для належного зростання та навчання. Після подій, які описані у обвинувальному акті вона вжила заходи у вихованні ОСОБА_4 , а саме обмежила його дозвілля. Вважає, що причиною вчинення її сином кримінального правопорушення є поганий вплив зі сторони ОСОБА_10 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 просив затвердити вищевказану угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 , просив ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання. Зазначив, що прокуратурою під час укладення угоди детально вивчено всі дані справи та особу обвинуваченого, і сторона обвинувачення переконана, що саме узгоджене покарання є достатнім та належним.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_7 , останній не заперечував щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором у вказаному кримінальному провадженні з одного боку та ОСОБА_4 . Просить визначити міру покарання на розсуд суду та закону.

Заслухавши думку прокурора, позицію обвинуваченого, законного представника та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Як вбачається із відповіді начальника служби у справах дітей Тиврівської селищної ради № 01-21/985 від 12.12.2024 року, ОСОБА_4 на обліку не перебуває та не перебував.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої старостою Черемошненського старостинського округу № 173 від 12.12.2024 року, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання на території старостинського округу проявив себе з позитивної сторони. Має ввічливий, товариський, трудолюбивий характер, врівноважений, у спілкуванні поміркований. Достойно веде себе у побуті та громадських місцях.

Відповідно до відповіді в.о. директора КНП «Багатопрофільна лікарня» Тиврівської селищної ради № 521 від 12.12.2024 року, ОСОБА_4 на амбулаторно лікуванні у лікаря-психіатра не перебуває. У лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Як вбачається із акту обстеження умов проживання ОСОБА_4 задовільні, стан будинку хороший, всі необхідні умови для проживання та навчання задовільні. В будинку чисто та тепло. Стосунки в багатодітній родині тісні та дружні.

Відповідно до характеристики, виданої директором вищого художнього професійно-технічного училища № 5 м. Вінниці від 20.12.2024 року, ОСОБА_4 здобуває підготовку за спеціальністю «столяр будівельний, виробник художніх виробів з дерева». Здобувач освіти має статус багатодітної сім`ї. За час навчання проявив себе як спокійний та ввічливий учень, з повагою ставиться до старших, дисциплінований. Часто хворіє, тому має пропуски з навчальних занять. Серед однолітків почувається комфортно, міжособистих конфліктів не спостерігалося.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний тяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Вказана сукупність пом`якшуючих обставин, а також факти того, що обвинувачений не судимий, вперше вчинив кримінальне правопорушення, є дитиною з багатодітної сім`ї, навчається, позитивно характеризується, переконують суд у можливості застосування ст. 69 КК України, застосування якої є необхідним для призначення обвинуваченому узгодженого в угоді виду покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , з врахуванням ст. 337 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам ст. 472 КПК України, укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, судом при вирішенні питання щодо затвердження угоди встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 є вірною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб та обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода від 14.01.2025 року, укладена між прокурором ОСОБА_9 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника з іншого боку, підлягає затвердженню.

Таким чином суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого сторонами в угоді про визнання винуватості покарання.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07 липня 1995 року, у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

Така ж правова позиція міститься в постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 лютого 2023 року, справа № 438/578/18.

Таким чином, враховуючи факт того, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, не працює, стипендію не отримує, будь-які джерела доходу у нього відсутні, суд вважає за доцільне стягнути процесуальні витрати у справі з законного представника неповнолітнього матері ОСОБА_11 .

Вирішуючи питання про розмір зазначених витрат, суд виходить з п. 11 згаданої Постанови, згідно із яким у справі, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив злочин за попередньою змовою з особою, справа щодо якої виділена в окреме провадження, стягненню підлягає половина розміру судових витрат у справі, які згідно із довідками про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні становлять 2650,48 гривень.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 374, 468, 470, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Вінницької оружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 від 14.01.2025 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28 листопада 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000849.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1, 101 КК України покласти на ОСОБА_4 на строк пробаційного нагляду обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання,

не виїжджати за межі У країни без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 59-1, 101 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення» для неповнолітніх суб`єктів пробації.

Стягнути з законного представника ОСОБА_5 половину розміру витрат на користь держави за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1325,24 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: