Справа № 550/1191/25
Провадження №1-кп/550/219/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000305 від 01.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Василівка Чутівського району Полтавської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, одруженого, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого електромонтером розподільчих мереж «Полтаваобленерго», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

30 травня 2025 року близько 22 год 00 хв на території місцевого стадіону по вул. Миру в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час спільного вживання алкогольних напоїв на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 вирішив спричинити останній тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний намір 30 травня 2025 року близько 22 год 00 хв ОСОБА_4 , перебуваючи не території місцевого стадіону по вул. Миру в с. Василівка Полтавського району Полтавської області, під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в положенні стоячи, схопив ОСОБА_5 , своєю правовою рукою за великий палець кисті правої руки та почав викручувати, чим заподіяв шкоду її здоров`ю у вигляді порушення анатомічної цілісності кісток великого пальця правої руки.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 згідно з висновком експерта № 123 від 25.06.2025 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому основної фаланги 1-го пальця правої руки, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, у вигляді заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиція сторін кримінального провадження.

Обвинувачений в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав повністю. Вказав, що 30 травня 2025 року близько 22 год 00 хв на території місцевого стадіону по вул. Миру в с. Василівка Полтавського району Полтавської області між ним та ОСОБА_5 під час спільного вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, під час якого він вирішив спричинити останній тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний намір, під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в положенні стоячи, схопив ОСОБА_5 , своєю правовою рукою за великий палець кисті правої руки та почав викручувати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 122 КК України визнав повністю, не заперечував фактичні обставини кримінального правопорушення, правильно розуміючи та усвідомлюючи зміст обставин кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, а також те, що обставини кримінального правопорушення за фактом умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, учасниками судового провадження не оспорюються, після роз`яснення обвинуваченому та іншим учасникам кримінального провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України судовий розгляд кримінального провадження був обмежений допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, з визнанням недоцільності дослідження інших доказів, що стосуються обвинувачення.

Прокурор вказав, що у судовому засіданні достеменно встановлено, що інкриміноване кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим, тому просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122КК України. Враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавленням волі на строк 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік. Водночас, на підставі статті 91-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтвердила пояснення обвинуваченого та пояснила суду, що під час словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки обвинувачений схопив її своєю правовою рукою за великий палець кисті правої руки та почав викручувати, внаслідок чого вона отримала тілесні ушкодження. Проти визначеного покарання прокурором не заперечувала та повідомила суд про примирення з обвинуваченим.

Суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстав вважати, що останній себе обмовляє або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши думку прокурора, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував0 у сімейних або близьких відносинах.

Мотиви призначення покарання.

За змістом статей 50, 65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен враховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, наслідки його вчинення, бере до уваги відомості про особу обвинуваченого, який раніше не був судимим, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується задовільно.

Враховуючи викладене, загальні засади призначення покарання - законність, справедливість, обґрунтованість та індивідуалізацію, враховуючи вимогист. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєні кримінальні правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України виді позбавленням волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим - є таким, що пов`язане з домашнім насильством відносно подружжя, суд дійшов висновку, що обвинувачений за наслідками вчиненого ним правопорушення - є кривдником, а потерпіла - постраждалою особою від домашнього насильства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», згідно якого «Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі», а «Особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі».

Згідно ст. 28 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм. Виконання програм для кривдників забезпечують фахівці, які пройшли відповідне навчання. Кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством. Кривдник повинен мати можливість відвідувати програму для кривдників за власною ініціативою на добровільній основі. У разі неявки кривдника для проходження програми для кривдників або ухилення від проходження програми без поважних причин суб`єкти, відповідальні за виконання програм для кривдників, надають протягом трьох робочих днів письмове повідомлення про це уповноваженому підрозділу органів Національної поліції України для вжиття заходів. Притягнення кривдника до відповідальності за непроходження програми для кривдників не звільняє його від обов`язку пройти таку програму. У разі притягнення кривдника, до кримінальної відповідальності судом на нього може бути покладено обов`язок пройти пробаційну програму відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 76 Кримінального кодексу України.

Тому, враховуючи думку учасників процесу, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , як кривднику, необхідно призначити обмежувальні заходи що передбачені ст. 91-1 КК України - виконання програми для кривдників.

Відповідно до Наказу МВС №124 від 25.02.2019р. «Про затвердження Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу Національної поліції України», кривдник має перебувати на обліку відповідного органу НП України, а, згідно ст.ст.2,28 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та Наказу Мінсоцполітики №1434 від 01.10.2018 «Про затвердження Типової програми для кривдників» і ч. 5 розд. 1 «Типової програми для кривдників» - організацію та виконання цієї Типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог ст. 28 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому копія вироку для виконання підлягає направленню до СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області та до Чутівської селищної ради Полтавської області - як органу місцевого самоврядування.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Враховуючи викладене,керуючись ст.ст. 12, 50, 65, 66, 75, 76, 91-1, ч. 1 ст. 122 КК України, ст.ст. 369-371, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 та п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі статті 91-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чутівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Копію вироку направити до СПД № 2 ВП № 3 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області та до Чутівської селищної ради Полтавської області як органу місцевого самоврядування - для виконання.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Надруковано в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1