КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 732/123/25 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3900/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю в режимі

відеоконференції: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учасника антитерористичної операції на сході України, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 13 (тринадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 , а саме з 20-ї години 04 листопада 2024 року.

До набрання вироком законної сили, але не довше 60 днів з моменту ухвалення вироку, продовжено строк застосованого відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішено питання щодо речових доказів та стягнення процесуальних витрат.

Згідно вироку, 04.11.2024, близько 02 год. 30 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого проживання у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у ході сварки, що виникла з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, з метою умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , діючи з особливою жорстокістю, спричиняючи тілесні ушкодження руками, ногами, та дерев`яним табуретом (не менше 111 травмуючих дій), усвідомлюючи, що такими діями завдає потерпілому сильного болю та особливих фізичних страждань, бажаючи їх спричинити саме в такий спосіб, користуючись станом сп`яніння ОСОБА_9 , зумовленим тяжкою алкогольною інтоксикацією (наявність у крові етанолу в концентрації 5.0 г/л), умисно наніс останньому зі значною силою не менше ста одинадцяти ударів руками, ногами, дерев`яним табуретом в область голови, тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, а саме: не менше одинадцяти ударів в область голови, не менше тридцяти шести ударів в область тулубу, не менше шістдесяти чотирьох ударів в область верхніх та нижніх кінцівок ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді політравми (закрита черепно-мозкова травма - забита рана та садно волосистої частини голови, синці та садна обличчя, крововиливи у м`які тканини голови, крововилив під тверду мозкову оболонку об`ємом 150 см3, крововиливи під м`які мозкові оболонки; закрита травма грудної клітки - множинні синці та садна з крововиливами у м`які тканини грудної клітки, переломи ребер з обох сторін по декільком анатомічним лініям з розривами пристінкової плеври, розриви та забої тканини лівої легені, гематоракс - 500 мл червоної рідкої крові у лівій плевральній порожнині; множинні синці та садна обох верхніх та нижніх кінцівок, тулубу з крововиливом у м`які тканини в проекції, різані рани правої долоні та лівого вуха), які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1186 від 20.01.2025 за ступенем тяжкості мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та мають прямий причинний зв`язок з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок отриманої політравми із залученням декількох ділянок тіла (закрита черепно-мозкова травма з синцями, саднами та забитими ранами м`яких тканин, крововиливами у м`які тканини, субдуральною гематомою та крововиливами під м`які мозкові оболонки; закрита травма грудної клітки з синцями, саднами та крововиливами м`яких тканин, множинними переломами ребер, розривами плеври та лівої легені; множинні синці та садна тулубу, кінцівок, крововиливи у м`які тканини в проекції; нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, крововиливи в наднирники, ознаки «шокової нирки»; гострі гемодинамічні порушення у вигляді генералізованого тромбозу мікроциркуляторного русла, поширених діапедезних та периваскулярних крововиливів, ознаки шунтування кровотоку в нирках; помірна деліпідізація клітин кори надниркової залози; помірний бронхоспазм) 04.11.2024 на території домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вироком суду захисник - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 10.02.2025 року щодо ОСОБА_8 змінити, пом`якшивши його шляхом визнання ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 7 років позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги захисник зазначає про те, що оскаржуваний вирок підлягає зміні в частині призначеного покарання з підстав його невідповідності особі обвинуваченого, що за своїм видом є явно несправедливим через його суворість.

Так, невідповідність призначеного судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 полягає у неврахуванні в повній мірі місцевим судом пом`якшуючих обставин щодо обвинуваченого, критичної оцінки ОСОБА_8 , що під час судового розгляду на колінах зі сльозами на очах просив вибачення у потерпілих, а також даних про особу обвинуваченого, встановлених під час судового розгляду стосовно того, що він в силу статті 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є учасником бойових дій, мав поранення, внаслідок отриманої контузії неодноразово звертався за психіатричною допомогою, втім у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, що в сукупності вказує на становлення обвинуваченого на шлях виправлення та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та вказує на можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі визначеної санкцією ч.2 ст. 115 КК України.

Виходячи з вищенаведеного, а саме наявності декількох обставин (більше двох), що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи обвинуваченого, на думку сторони захисту, суд першої інстанції припустився помилки, призначивши ОСОБА_8 таку сувору міру покарання, як позбавлення волі строком на 13 років, що за своїм розміром не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через суворість.

Захисник звертає увагу на те, що судом першої інстанції в оскаржуваному вироку не в повній мірі враховано всі пом`якшуючі обставини та не взято до уваги, що наведений у ч.1 ст. 66 КК України перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним і при призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч.1 цієї статті, вмотивувавши їх. На думку захисника, у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити всі обставини справи або дані про особу обвинуваченого, які він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині при призначенні покарання послатися на положення ст.ст. 65, 66 КК України.

Разом з тим, захисник зазначає про те, що судом першої інстанції не було в повній мірі враховано вимог ст.370 КПК України, та вказівок пленуму ВСУ №7 від 24.10.2023 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

Доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 п.4 ч.2 ст.115 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Доводи апеляційної скарги захисника про можливість призначення ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, а також щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого через суворість, не ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах кримінального провадження

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положеннями ч.1 ст.69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України.

Так, застосування ст.69 КК України є правом суду, а не його обов`язком при вирішенні судом питання про призначення покарання, оскільки суд при цьому повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого особою кримінального правопорушення та особу винного.

Призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції дотримався загальних засад, передбачених статтями 50, 65 КК України.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, а саме те, що вчинений ним злочини відноситься відповідно до ст. 12 КК України до особливо тяжкого, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який в силу ст.89 КК України, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується задовільно. Також, судом враховано, що ОСОБА_8 є учасником бойових дій, мав поранення, внаслідок отриманої контузії звертався за психіатричною допомогою, втім у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, фактичні обставини вчинення ОСОБА_8 вбивства потерпілого ОСОБА_9 , а саме кількість, характер та локалізацію тілесних ушкоджень, завданих обвинуваченим у життєво важливі органи потерпілого, раптово виниклий умисел на вчинення цього особливо тяжкого злочину та малозначний привід для цього.

Крім того, судом враховано наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, а саме: визнання ним вини, каяття у вчиненому діянні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, судом визнано вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд дійшов до обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 покарання в межах санкції п.4 ч.2 ст.115 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 років.

Посилання захисника про те, що місцевим судом не в повній мірі враховано те, що ОСОБА_8 в силу статті 89 КК України не судимий, має постійне місце проживання, є учасником бойових дій, мав поранення, внаслідок отриманої контузії неодноразово звертався за психіатричною допомогою, втім у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває, є безпідставними. Зазначені обставини не є такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що дають суду можливість застосувати при призначенні ОСОБА_8 покарання положення ст.69 КК України.

Таким чином, підстав для пом`якшення покарання та застосування положень статті 69 КК України, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і відповідає скоєному, та призначене в межах санкції інкримінованої частини статті.

Таким чином, судом першої інстанції враховані та оцінені всі обставини, про які зазначає в апеляційній скарзі захисник обвинуваченого, разом з іншими обставинами кримінального провадження в сукупності, а тому доводи захисника щодо невідповідності призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через суворість, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, а також неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог поданої апеляційної скарги і не знаходить підстав для зміни вироку, а тому апеляційну скаргу залишає без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Городнянського районного суду Чернігівської області від 10 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4