ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/62/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту на земельні ділянки та об`єкти житлової нерухомості.

Клопотання мотивоване тим, що арешт на вказані об`єкти накладено виключно з метою конфіскації майна як виду покарання, однак з огляду на те, що строк досудового розслідування у кримінальному упровадженні № 0000178 сплив, притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності в межах цього кримінального провадження неможливе, та, я наслідок, неможливе застосування до неї покарання у виді конфіскації майна.

З огляду на викладене заявник вважає, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому арешт, накладений ухвало Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року у справі № 759/4004/25 на майно ОСОБА_4 підлягає скасуванню.

Згідно із протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 17 жовтня 2025 року клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

У судовому засіданні 10 лютого 2026 року заявник доводи клопотання підтримав та просив його задовольнити за наведених в ньому підстав.

Прокурор під час розгляду клопотання заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Судом встановлено, що у провадженні СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 09 травня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 110-2 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2025 року задоволено частково клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , а саме накладено арешт на:

- земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:000:0025, :05:000:0232, :05:000:0233, :05:000:0234, :05:000:0209, :01:002:0279, :05:000:0458, :05:000:0372, :05:000:0213, :05:000:0020, :04:000:0029, :04:000:0178, :05:000:0052, :05:000:0316, :04:000:0168, :04:009:0036, :04:009:0035, :72:337:0086, :04:000:0056, :04:000:0185, :05:000:0058, :72:337:0087, :05:000:0124, :05:000:0029;

- 1/2 частку земельної ділянки з кадастровим номером :72:337:0072;

- об`єкт житлової нерухомості (квартира), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частку об`єкту житлової нерухомості (житлові будинки), що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 ;

- об`єкт житлової нерухомості (житлові будинки), що розташовані за адресою: АДРЕСА_3 - жилий будинок, літера «Б» - гараж, літера «В» - сарай, літера «Г» - гараж з оглядовою ямою, № 1-3 - споруди);

- об`єкт житлової нерухомості (житлові будинки), що розташовані за адресою: АДРЕСА_4, без заборони права користування цим майном.

Накладаючи арешт на вказане майно, апеляційний суд виходив з наявності передбачних кримінальним процесуальним законом підстав для накладення арешту, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, як виду покарання.

Як зазначає заявник строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився у зв`язку із скасуванням 22 квітня 2025 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва постанови слідчого від 14 грудня 2022 року про зупинення досудового розслідування, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як передбачено ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 ЦПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів справи, 20 січня 2025 року орган досудового розслідування відповідно до вимог статті 290 КПК України повідомив захисника підозрюваної ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000178 від 09 травня 2022 року та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи заявника про те, що відпала потреба у застосуванні арешту майна відповідно до ухвали Київського апеляційного суду судді від 02 квітня 2025 року, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершене, зібрані у ньому докази визнані достатніми для складання обвинувального акту, що свідчить необхідність запобігання можливості відчуження, знищення, перетворення, зміни майна принаймні до проведення підготовчого засідання у справі, а тому збереження арешту майна із забороною відчуження, розпорядження є доцільним та виправданим.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000178 від 09 травня 2022 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1