У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області клопотання слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, на посаді водія електрика 2 самохідного артилерійського взводу 3 самохідної артилерійської батареї 1 самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , звання матрос, раніше судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні ВП№4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером №0001383від 19.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України.

27 листопада 2025 року слідчий СВ ВП№4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 18.11.2025 приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, при цьому застосувати спеціально пристосований предмет для нанесення тілесних ушкоджень, а саме піротехнічний виріб Піро-5, який є імітаційним, тренувальним, вибуховим пристроєм, який здатний заподіяти шкоду життю та здоров`ю, а саме призвести до опіків, контузій, травм ока, тощо, та має вибуховий ефект.

В цей же момент, ОСОБА_5 , перебуваючи на балконі з тильної сторони за вказаної адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, грубо порушуючи громадський порядок, проявляючи явну неповагу до суспільства, ігноруючи існуючі в ньому правила, норми поведінки, з хуліганських спонукань, достовірно розуміючи, що використання піротехнічних виробів у громадських місцях без дотримання встановлених правил безпеки - заборонено, усвідомлюючи, що його дії є очевидними для інших громадян, виглянувши з вищевказаного балкону, побачив, що на вулиці, яка є громадським місцем, проходять по тротуару раніше незнайомі йому неповнолітня ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та її мати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та, прагнучи продемонструвати свою зневагу до загальноприйнятих правил та норм поведінки у суспільстві, керуючись бажанням самоствердитися шляхом порушення громадського порядку, маючи спеціально пристосований предмет, а саме піротехнічний виріб Піро-5, діючи з особливою зухвалістю по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , витягнув з неї чеку та кинув в бік неповнолітньої ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_8 , які проходили на вулиці повз тильної сторони вищевказаного будинку. Так, при зіткненні з поверхнею землі вказана імітаційно-тренувальна граната спричинила шумовий та світловий ефект, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_7 та її мати ОСОБА_8 отримали переляк та душевні хвилювання, що призвело до порушення нормального стану суспільного спокою.

Таким чином, за вищевказаних обставин, за вказаною адресою, 18.11.2025 приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 здійснив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень. Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: службового розслідування військової частини НОМЕР_1 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.11.2025; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 27.11.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від.27.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження; протокол допиту законного представника потерпілого ОСОБА_16 від 27.11.2025. 26.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України (за яке Кримінальним кодексом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 7 років).

З метою забезпечення виконання підозрюваного ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України і в обґрунтування необхідності застосувати запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання його спробам:

Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику для ОСОБА_5 зазначено, що останній неодноразово був судимим, та наразі щодо нього скеровано 5 обвинувальних актів до суду за вчинення кримінальних правопорушень, тому є велика вірогідність зміни ним місцезнаходження з метою переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Також до переховування підозрюваного може спонукати тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та бажання уникнути кримінальної відповідальності передбаченої ч. 4ст. 296 КК України у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. В обґрунтування неможливостізапобігання вказаному ризику для підозрюваного ОСОБА_5 ,зазначено, що більшість свідків та потерпілі у кримінальному провадженні мешкають у тому ж будинку, в якому ОСОБА_5 перебував під час вчинення ним кримінального правопорушення, у зв`язку з цим підозрюваний може схиляти їх до зміни чи відмови від показань шляхом погроз або вчинення інших дій. Вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування неможливості запобігання вказаному ризику зазначено, що ОСОБА_5 був неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, а також в період непогашення судимостей за попередні кримінальні правопорушення вчиняв нові умисні кримінальні правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_5 , 27.11.2025 року о 12 год. 05 хв. відмовився від отримання копії клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили, що станом на час розгляду клопотання їм було достатнього часу для ознайомлення з матеріалами клопотання, додатковий час не потрібен.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що на даний час його підзахисний ОСОБА_5 знаходиться під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по іншому кримінальному провадженню за ч. 5 ст. 407 КК України, який було обрано ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2025 року із визначенням розміру застави. Однак враховуючи, що ОСОБА_5 захворів, його відвезли до лікарні, під час знаходження у лікарні застава було внесена, з лікарні його виписали і не відвезли в установу виконання покарань і не звільнили його, довідка про звільнення відсутня, тому наразі ОСОБА_5 вважається таким, відносно якого діє запобіжний захід у вигляді тримання під варто, тому підстави для застосування відносного ОСОБА_5 знову запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні. Крім того, ризики прокурором не доведені і не обґрунтовані, тому просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, підтримавши думку захисника, також вказав, що йому не дали можливості надати свої пояснення на підозру.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним,обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого,свідка,іншого підозрюваного,обвинуваченого,експерта,спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

27 листопада 2025 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, доведена прокурором з посиланням на вже зібрані докази та матеріали кримінального провадження, зокрема: протоколом огляду від 18.11.2025 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 24.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.11.2025; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 27.11.2025; протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від.27.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження; протокол допиту законного представника потерпілого ОСОБА_16 від 27.11.2025.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.

Обставини підозри слідчим суддею з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді.

Слідчий суддя зазначає, що прокурором у судовому засіданні доведено існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання його винним останній може переховуватись від суду з метою уникнення понесення покарання; незаконно впливати на свідка, з метою змінити показань, дані під час досудового розслідування, так як відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства жоден доказ, зібраний під час досудового розслідування, не має наперед встановленої сили та досліджується безпосередньо під час судового розгляду, ризик вчинення іншого кримінально правопорушення підтверджується тим, що підозрюваний неодноразово раніше судимий, крім того шість обвинувальних актів відносно нього перебувають на розгляді в судах.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, має постійне місце реєстрації, на утриманні малолітніх дітей не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (зі слів ОСОБА_5 ), раніше судимий: 04.08.2005 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу, за ч.2 ст.190, ч.2 ст.186, ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі. 27.03.2008 звільнений з Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області (№80) на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 20.03.2008 ст.81 КК України. Невідбутий строк 1 рік 16 днів; 11.06.2008 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі до 1 року 3 місяці. На підставі ч.1 ст. 71 КК України часткове приєднане покарання за вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу від 04.08.2005, остаточно призначити покарання до 1 рік 6 місяців позбавлення волі. 03.10.2009 звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання; 09.12.2010 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.187, ч.2 ст.190, ч.1 ст.304, ч.1 ст.70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 03.02.2017 звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого, оскільки особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та його застосування недостатнє для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків у цьому кримінальному провадженні

Не можливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваного покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування, чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, згоди від власників нерухомого майна та осіб, які в них проживають не надано.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Щодо доводів сторони захисту, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.11.2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя зазначає, що по даному кримінальному провадженню не застосовувався запобіжний захід, нормами КПК не заборонено застосовувати запобіжні заходи по різним кримінальним провадженням.

Відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин кримінального правопорушення та клопотання слідчого, підозрюваному необхідно визначити заставу, розмір якої, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється підозрюваний, його майновий та сімейний стан, відсутність відомостей про місце роботи та джерела доходів, вважаю за необхідне визначити розмір застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3028 грн. х 70 = 211 960 грн., застава в такому розмірі буде достатнім стримуючим засобом, щоб уникнути бажання ухилитися чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, тобто зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд також вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені у частині 5 статті 194 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Таким чином, вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого стороною обвинувачення клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183, 186, 309, 369, 372, 392 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25 січня 2026 року (включно).

Одночасно визначити ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Розмір застави визначити у межах 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., які необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, отримувач коштів: ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, банк отримувача: Держказначейська служба України м. Київ, рахунок отримувача: UA0017442, призначення платежу: застава, № ухвали суду, П.І.Б. платника застави, , Код банку отримувача (МФО) 820172.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з під варти та повідомити про це слідчого, прокурора, суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- не відлучатися з м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 місяці, який починається з моменту звільнення з під варти після внесення застави.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 та прокурора ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду .

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено о 14-00 годині 01 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1