УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне тримання під вартою в порядку ст. 206 КПК України.

Скаргу мотивовано тим, що ОСОБА_3 утримується під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на підставі вироку Святошинського районного суду міста Києва від 25.08.2025.

Відповідно до якого, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

В той же час, вказаний запобіжний захід був застосований відносно ОСОБА_3 ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 18.08.2025, де одночасно було визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 560 грн.

В подальшому, 23.12.2025 визначений розмір застави був внесений за ОСОБА_3 , однак уповноважена службова особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» відмовилася звільняти з під варти ОСОБА_3 , оскільки у вироку суду від 25.08.2025 не зазначено про альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, адвокат просить звільнити ОСОБА_3 з під варти.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 206 КПК України, для негайної доставки ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з огляду на наступне.

Так, положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя, згідно зі ст. 3 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайного звільнення з-під варти особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Як вбачається зі змісту скарги, що 25.08.2025 вироком Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/23260/24 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст. 71, 72 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 необхідно рахувати з дня затримання, тобто з 18.08.2025.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили залишено без змін, тобто тримання під вартою.

Вказаний вирок на даний час оскаржується до Київського апеляційного суду.

За таких обставин, у слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відсутні підстави для реагування на таку скаргу в порядку ст. 206 КПК України, оскільки призначене Святошинським районним судом міста Києва від 25.08.2025 покарання ОСОБА_3 на даний час не відбув.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи адвоката, що ОСОБА_3 визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки після винесення 25.08.2025 вироку Святошинського районного суду міста Києва, ухвала цього ж суду від 18.08.2025, якою було визначено такий альтернативний запобіжний захід втратила свою силу.

Отже, підстави для постановлення ухвали щодо зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» негайно доставити ОСОБА_3 до суду для з`ясування підстав позбавлення його волі відсутні, оскільки питання, які порушується у скарзі захисника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , не підлягають вирішенню слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК України, а тому скарга разом з матеріалами підлягає поверненню.

Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 3, 12, 24, 26, 202, 206, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у постановленні ухвали про негайну доставку ОСОБА_3 до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва.

Матеріали скарги повернути захиснику ОСОБА_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1