ВИРОК
17 листопада 2025 року місто Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Глеваха Васильківського району Київської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, раніше судимого:
- 03.02.1998 Васильківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 101 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;
- 03.10.2000 Васильківським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 140 ст. 14, ст. 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна та лікування від алкоголізму;
- 02.10.2008 Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна;
- 17.01.2017 Ковельським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, 13.07.2018 з Маневицької ВК Волинської області (№ 42) на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання достроково (невідбутий строк 11 місяців 17 днів);
- 05.03.2020 Шацьким районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 02.02.2023 з Городоцького ВЦ Рівненської області (№ 131) на підставі ст. 81 КК України звільнений від відбування покарання достроково (невідбутий строк 5 місяців 28 днів);
- 19.02.2024 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч. 1 ст. 162 КК України,-
Формулювання обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 18.12.2023 близько 18 год. 00 хв., маючи умисел на незаконне проникнення до житла, з метою погрітися в ньому, прийшов до домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 .
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що власник житлового будинку ОСОБА_4 не надавала йому дозволу заходити у вищезазначене приміщення, побачивши, що вхідні двері та вікна житлового будинку зачинені, ОСОБА_7 , вирішив подолати перешкоду, шляхом розбиття віконного скла в одній із кімнат будинку. В подальшому, ОСОБА_7 дерев`яним бруском, який знайшов в подвір`ї вказаного будинку, розбив скло у вікні, через яке незаконно проник до будинку АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності нерухомого майна ОСОБА_4 , чим порушив право останньої на недоторканість житла.
Відразу ж після цього, з метою реалізації свого умислу, ОСОБА_7 потрапив на неогороджену територію вказаного домоволодіння і підійшов до будинку, та через металопластикове вікно, скло якого він розбив дерев`яним бруском, проник всередину вказаного будинку, де вживаючи алкогольні напої заснув.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному проникненні до житла, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Крім цього, ОСОБА_7 достовірно знаючи що указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан, дію якого продовжено Указом Президента України від 06.11.2023 № 734/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», з 05 години ЗО хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та достовірно розуміючи, що на території України введено воєнний стан, 19.12.2023 близько 10 год. ЗО хв., перебуваючи в приміщені домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , вирішив вчинити таємне викрадення чужого майна.
Так, 19.12.2023 близько до 10 год. 30 хв. ОСОБА_7 прокинувшись в приміщені будинку з метою реалізації свого умислу на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи всередині вказаного будинку, де діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, викрав електричний лобзик марки «ВLАСК+DЕСКЕR» моделі «KS901PE» вартістю 2667,60 грн, акумуляторний шуруповерт марки «DeWALT» вартістю 1739,76 грн., перфоратор марки «BLACK&DECKER» моделі «KD855» вартістю 1252,80 грн., пилу циркулярну ^дискову електричну марки «BOSCH» моделі «GKS 140 Professional» вартістю 4473,46 грн., рубанок електричний марки «DNIPROm» моделі «PL-82» вартістю 2811, 24 грн., велосипед білого кольору марки «Ardis» моделі «Striker» вартістю З 400 грн.
Після цього, ОСОБА_7 поклавши вище пере!лічене в мішок та погрузивши на велосипед марки «Ardis» з місця події зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 майнової шкоди, згідно висновку експерта від 18.01.2024 на загальну суму 16 344,86 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_5 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.162 КК України, згідно обвинувальних актів, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч.4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно, вчиненому в умовах воєнного стану та за ч.1 ст.162 КК України як незаконне проникнення у житло.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.162 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого умисного корисливого злочину (ч. 4 ст. 185 КК України), обставини вчинення кримінальних правопорушень, позицію потерпілої ОСОБА_4 , яка не має претензій до обвинуваченого, а щодо призначення йому покарання покладається на розсуд суду, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення виключно умисних корисливих кримінальних правопорушень, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, також суд враховує, що ОСОБА_5 за досить короткий відрізок часу вчинив низку тотожних корисливих кримінальних правопорушень, що об`єктивно свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення та змінити спосіб життя, стійке прагнення до вчинення нових кримінальних правопорушень певної категорії.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючи дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, без постійного місця проживання та реєстрації.
Суд вважає за необхідне призначити йому покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць; за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, що буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчинених правопорушень, його наслідками і особою винного.
Підстав для застосування ст. ст. 69 та 69-1, ст. 75 КК України судом не встановлено.
На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 31.01.2024, тобто з моменту фактичного затримання, зарахувавши в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку день за день.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін та продовжити.
Арешт накладений на майно ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 слід скасувати.
На підставі ст. 125 КПК України слід компенсувати судовому експерту ОСОБА_8 вартість виконаних робіт у розмірі 360 грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 341/24 від 18.01.2024 стягнувши їх із обвинуваченого.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185; ч.1 ст.162 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць;
-за ч.1 ст.162 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
Зарахувати на підставі ст. 72 КК України ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з дня обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - 31.01.2024 до набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.01.2024 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експерта у розмірі 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн. 48 коп. на користь держави за проведення судової експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-24/2308-Д від 15.01.2024;
Компенсувати судовому експерту ОСОБА_8 вартість виконаних робіт у розмірі 360 (триста шістдесят) грн. за проведення судово-товарознавчої експертизи № 341/24 від 18.01.2024, стягнувши їх на її користь із обвинуваченого ОСОБА_5 .
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
- 4 сліди пальців рук ти первинне упакування, які виявлено та вилучено під час огляду місця події від 23.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 та які на даний момент знаходиться в спеціальному пакеті № 3034117 та дактилокарту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться в паперовому конверті,які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області (квитанція № 996) знищити;
- електричний лобзик марки «BLACK+DECKER» моделі «KS901PE»; акумуляторний шуруповерт марки «DeWALT» в оригінальній упаковці; перфоратор марки «BLACK&DECKER» моделі «KD855»; пилу циркулярну дискову електричну марки «BOSCH» моделі «GKS 140 Professional»; рубанок електричний марки «DNIPROm» моделі «PL-82»; велосипед білого кольору марки «Ardis» моделі «Striker», які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Фастівського РУП ГУ НП в Київській області (квитанція № 957) - повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1