ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000139 від 25.04.2022 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розтоки Вижницького (колишнього - Путильського) району Чернівецької області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, який має на утриманні 1 неповнолітню дитину, непрацюючого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 березня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн, застосований до ОСОБА_7 , залишено в силі до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили заставу в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень визначено повернути заставодавцю ОСОБА_9 .

Арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 02.05.2022 року по справі № 727/2930/22, скасовано.

Застосовано на підставі ч. 1, 2 ст. 96-1, п. 3 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальну конфіскацію щодо грошових коштів в сумі 2 000 (дві тисячі) дол. США, конфіскувавши їх у власність держави.

ЄУНСС: 727/7078/22 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_10

НП: 11-кп/822/198/25 Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Вирішено питання про долю речових доказів.

На вказаний вирок районного суду прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення районного суду та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стверджує, що висновки суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не усвідомлював, що ОСОБА_11 належить до осіб, які займають відповідальне становище, не відповідають обставинам справи та спростовуються дослідженими у ході судового розгляду доказами.

Уважає, що доводи ОСОБА_7 про його необізнаність щодо займаної ОСОБА_11 посади - це спосіб уникнути більш суворої відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки зміст прохання, з яким обвинувачений звернувся до ОСОБА_11 , свідчить про його обізнаність з обсягом службових повноважень свідка.

Вказує про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності обставин, які пом`якшують ОСОБА_7 покарання - визнання вини та щире каяття, оскільки обвинувачений жодних активних дій для розкриття злочину. не вчиняв, відомості про добровільну допомогу ним слідству будь-яким чином у справі відсутні.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Судом першої інстанції встановлено, що 24.04.2022 р. о 18.03 год. на спецлінію «102» ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_12 , жительки с. Розтоки Вижницького району Чернівецької області, про те, що вказаного числа, на березі річки Черемош, що протікає в адміністративних межах Вижницького району, працівник поліції ОСОБА_13 , у ході словесного конфлікту, наніс тілесні ушкодження її чоловіку ОСОБА_14 , після чого залишив місце події. Вказана подія зареєстрована в «Журналі єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події» під № 448 від 24.04.2022 відділення поліції № 1 (смт. Путила) Вижницького РВП ГУНП в Чернівецькій області. За результатами опрацювання даного повідомлення було встановлено, що особою, на яку вказала заявниця, є поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 5 (смт. Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області сержант поліції ОСОБА_13 . Так як дана подія могла містити ознаки кримінального правопорушення в діях поліцейського, тому для встановлення обставин події, за вказівкою начальника ГУНП в Чернівецькій області, на місце події в с. Розтоки, Вижницького району виїхав начальник управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області, підполковник поліції ОСОБА_11 та заступник начальника цього ж управління ОСОБА_15 .

Відповідно до Положення, затвердженого наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області за № 26 від 11.01.2022, Управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області є структурним підрозділом ГУНП в Чернівецькій області, що є територіальним підрозділом Національної поліції України.

Відповідно до норм, встановлених Законом України «Про Національну поліцію», Розділом 6 Положення про Управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області, начальник управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області, підполковник поліції ОСОБА_11 наділений повноваженнями безпосередньо керувати службовою діяльністю підрозділу, організовувати в межах повноважень проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни поліцейськими структурних та територіальних підрозділів ГУНП в Чернівецькій області, забезпечувати законність в діяльності органів і підрозділів поліції та попереджувати надзвичайні події серед працівників поліції, тобто є особою, яка наділена спеціальними повноваженнями на здійснення функцій представника влади та, в силу займаної посади, згідно пункту 1 Примітки до статті 364 КК України, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Так, при прибутті на місце події в с. Розтоки, Вижницького району, ОСОБА_11 було встановлено ще одну особу, з якою перебував ОСОБА_16 під час того, коли між ним та ОСОБА_14 відбувся конфлікт та який був свідком даної події, а саме ОСОБА_7 .

25.04.2022 близько 01.00 год, з метою встановлення місця перебування поліцейського ОСОБА_16 , ОСОБА_11 прибув по місцю реєстрації ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 . В ході спілкування ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що перебуває в дружніх відносинах із ОСОБА_16 та підтвердив факт нанесення останнім тілесних ушкоджень ОСОБА_14 .

Поряд з цим, ОСОБА_7 , бажаючи вирішити питання про уникнення дисциплінарної відповідальності поліцейським ОСОБА_16 у вигляді звільнення останнього зі служби в поліції за вчинене ним правопорушення, шляхом налагодження незаконної співпраці із начальником управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області, підполковником поліції ОСОБА_11 , який знаходився у форменому одязі (однострій поліцейських), достовірно знаючи, що останній є службовою особою, яка займає відповідальне становище та знаходиться при виконанні службових обов`язків, оскільки ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_11 , що достовірно обізнаний про те, яку посаду займає останній та усвідомлюючи, що начальник управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 , уповноважений на організацію проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни поліцейськими і при виявленні таких правопорушень зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на їх припинення та документування шляхом складання відповідних матеріалів службового розслідування, і за наслідком проведення якого, поліцейського ОСОБА_16 повинно бути звільнено зі служби в поліції, діючи умисно, протиправно, висловив ОСОБА_11 пряму словесну пропозицію наміру надати йому особисто неправомірну вигоду за вчинення ним дій в інтересах ОСОБА_16 щодо вирішення питання про уникнення ним дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення останнього зі служби в поліції за вчинене правопорушення і почувши від ОСОБА_11 відмову щодо будь-якої незаконної співпраці, а також роз`яснення законного порядку проведення службового розслідування і розуміючи протиправність своїх намірів, надав час ОСОБА_11 на їх обміркування.

Наказом начальника ГУНП в Чернівецькій області за № 371 від 25.04.2022, з метою надання дисциплінарної оцінки діям (бездіяльності) поліцейського СРПП ВП №5 (смт. Глибока) Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області сержанта поліції ОСОБА_16 , призначено службове розслідування у формі письмового провадження, проведення якого доручено дисциплінарній комісії. Головою комісії визначено начальника управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області підполковника поліції ОСОБА_11 .

25.04.2022 ОСОБА_7 протягом дня тричі зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_11 та в ході телефонних розмов наполягав на зустрічі з метою вирішення питання щодо не притягнення до відповідальності працівника поліції ОСОБА_16 , обумовлюючи при цьому можливість надання ОСОБА_11 особисто неправомірної вигоди.

26.04.2022 року приблизно о 16.20 годині ОСОБА_7 , після здійснення чергових телефонних дзвінків до ОСОБА_11 , прийшов неподалік приміщення ГУНП в Чернівецькій області, тобто за місцем роботи ОСОБА_17 ,, а саме по АДРЕСА_3 , де зустрівся із останнім. В ході розмови, ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність та достовірно знаючи, що ОСОБА_11 , являється начальником управління головної інспекції ГУНП в Чернівецькій області і усвідомлюючи той факт, що до повноважень останнього входить організація та проведення службових розслідувань за фактами порушень службової дисципліни поліцейськими, зокрема відносно ОСОБА_16 , переслідуючи мету налагодження незаконної співпраці із ОСОБА_11 , підтвердив останньому дійсність свого злочинного умислу та раніше висловлену пропозицію і конкретизував, що має намір надати ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США для нього особисто і наполіг на тому, щоб за надання ним вказаної суми грошових коштів, під керівництвом та під безпосереднім контролем ОСОБА_11 було прийнято позитивне та необхідне рішення на користь ОСОБА_16

27.04.2022 близько 12.25 години ОСОБА_7 , продовжуючи свою злочинну діяльність, після здійснення чергових телефонних дзвінків до ОСОБА_11 , знову зустрівся з останнім в дворі перед житловим будинком АДРЕСА_3 . В ході спілкування, ОСОБА_7 , діючи в підтвердження своїх дійсних намірів направлених на надання неправомірної вигоди ОСОБА_11 , тобто службовій особі, яка займає відповідальне становище, діючи умисно, з метою забезпечення прийняття ОСОБА_11 позитивного та необхідного рішення на користь ОСОБА_16 щодо уникнення дисциплінарної відповідальності поліцейським ОСОБА_16 у вигляді звільнення останнього зі служби в поліції за вчинене ним правопорушення, надав ОСОБА_11 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 2 000 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 27.04.2022 становило 58 509,80 гривень, чим довів свій злочинний умисел до завершення.

Відповідно до обвинувального акта, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 369 КК України, яке виразилося у наданні неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Натомість суд першої інстанції, здійснюючи кримінально-правову оцінку висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, дійшов висновку, що діяння останнього слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти поданої апеляційної скарги, вважавши вирок районного суду законним та обґрунтованим, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, а обвинуваченому і останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження з підстав зазначених в апеляційній скарзі та обговоривши наведені у ній доводи, колегія суддів доходить такого.

Згідно зі частиною першою та другою ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Статтею 370 КПК України визначено, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У мотивувальній частині обвинувального вироку, згідно з п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

У порушеннях зазначених вище вимог закону, суд першої інстанції сформулював обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_7 органом досудового розслідування, і не сформулював обвинувачення, визнане судом доведеним.

Із обвинувального акту вбачається, що дії ОСОБА_7 кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.3 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція, обіцянка службовій особі, яка займає відповідальне становище надати неправомірну вигоду та надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Поряд з цим, із вироку встановлено, що виклавши обвинувачення, висунуте органом досудового розслідування, районний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_7 відсутня кваліфікуюча ознака - надання неправомірної вигоди особі, яка займає відповідальне становище, а тому перекваліфікував дії обвинуваченого з ч.3 на ч.1 ст.369 КК України (т.2, а.с.185).

У подальшому, на іншому аркуші цього ж вироку, судом заначено, що кваліфікуюча ознака «пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище» не знайшла своє підтвердження, а тому підлягає виключенню. При цьому, районним судом визнано доведеним те, що ОСОБА_7 надав неправомірну вигоду службовій особі і у його діях є склад злочину, передбачений ч.1 ст.369 КК України (т.2 а.с.187).

Отже, районний суд, встановивши фактичні обставини, які, на його переконання, утворюють склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, не навів у мотивувальній частині вироку власного формулювання обвинувачення, визнаного ним доведеним, чим порушив вимоги п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, що є порушенням права обвинуваченого на захист.

Колегія суддів зауважує, що формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, є ключовим елементом обвинувального вироку, оскільки забезпечує реалізацію права обвинуваченого на розуміння суті пред`явленого йому обвинувачення, а також дає змогу чітко встановити, які саме дії, за яких обставин, у який спосіб, з яким мотивом та формою вини суд визнав доведеними, і яка кримінально-правова норма підлягає застосуванню. Відсутність такого формулювання або його підміна описом обвинувачення сторони обвинувачення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що впливає на законність судового рішення.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції фактично залишив поза увагою таку кваліфікуючу ознаку як «обіцянка надати неправомірну вигоду службовій особі», яка згідно з обвинувальним актом також була інкримінована ОСОБА_7 , що також свідчить про невідповідність вироку районного суду вимогам ст. 370 та ст.374 КПК України.

Наведені вище порушення, в розумінні статті 412 КПК України, є істотними порушеннями вимог КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому є безумовними підставами для скасування оскаржуваного вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді слід врахувати викладене вище та перевірити належним чином доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, а також слід дослідити наявність чи відсутність процесуального критерію провокації, зокрема щодо надання неправомірної вигоди, перевіривши чи без активних дій працівника правоохоронного органу, направлених на те, щоб ОСОБА_7 надав би неправомірну вигоду, тобто виконав ще одну форму об`єктивної сторони злочину.

З урахуванням встановлених під час апеляційного перегляду істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 березня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд цього провадження у суді першої інстанції.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 28 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч.1 ст.369 КК України скасувати та призначити новий розгляд цього провадження у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3