Провадження № 1-кс/643/368/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.01.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 18.11.2025,-

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшла зазначена скарга, у якій ОСОБА_3 вказує, що 18.11.2025 року ним подано до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190, 355, 358,364 КК України, у якій він зазначив про незаконні дії посадових осіб АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут».18.12.2025 року заявник отримав лист-відповідь від 04.12.2025 року про відмову у внесенні відомостей до ЄРДР, у якому зазначено, що його заява розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян», а зміст звернення кваліфіковано як цивільно-правовий спір. Таким чином, відомості за його заявою до ЄРДР внесені не були. Зазначену бездіяльність заявник вважає протиправною та просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР відомості, викладені у заяві від 18.11.2025 року про вчинення кримінального правопорушення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у ній. Факт користування електричною енергією у квартирі не заперечував та зазначив, що оплату за її використання не здійснює, оскільки, на його думку, комунальні послуги оплачуються з державного бюджету.

Уповноважена особа Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області у судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час, дату та місце розгляду скарги, причини неявки до суду невідомі.

Неявка суб`єкту оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

На виконання ухвали Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області надано копії матеріалів ІКС ІПНП за №42889 від 19.11.2025 за наслідками розгляду заяви ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та копії документів наданих Харківським РУП №2 ГУНП в Харківській області, приходить до наступного.

Зі змісту скарги та доданих до неї документів вбачається, що 18.11.2025 ОСОБА_3 подав до ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених статтями 190, 355, 358, 364 КК України, у якій повідомив про незаконні, на його думку, дії посадових осіб АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут». Зазначені дії, за його твердженням, полягають у систематичному нарахуванні заборгованості за електричну енергію без укладення з ним договору та на підставі фіктивних показників лічильника, а також у залякуванні, що проявляється в надсиланні на його адресу листів щодо обмеження постачання електричної енергії, яка є життєво необхідним ресурсом, з метою примусити його до сплати неіснуючого боргу.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 у внесенні відомостей до ЄРДР відмовлено у зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення. Зокрема, у листі від 04.12.2025 № зазначено, що заява ОСОБА_3 розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». У ході проведення перевірки було встановлено, що викладені у зверненні відомості не мають конкретних підтверджених фактів, не вказано осіб, дії яких достеменно містять ознаки складів злочинів, не надано матеріалів, що об`єктивно підтверджують події злочинів (фальсифікацію документів, вимагання, зловживання владою). Більшість викладеної інформації ґрунтується на окремих публікаціях ЗМІ, відомостях з відкритих реєстрів та аналітичних висновках заявника щодо господарських відносин між суб`єктами. Також повідомлено, що обставини, викладені у зверненні, стосуються питань господарських відносин, що не є предметом регулювання КПК, договірних взаємовідносин між юридичними особами, порядку нарахування заборгованості та фінансово-господарської діяльності підприємств. З урахуванням викладеного, інформація, зазначена у зверненні, відповідно до законодавства України належить до компетенції цивільних та господарських судів.

Пунктом першим ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Положення ч. 1 ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування тільки заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

Проте, положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

До того ж підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналогічні позиції щодо порядку внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань викладені у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18 та від 24.04.2019 у справі № 818/15/18. Зазначена позиція відповідає і рішенню Конституційного Суду України у справі №3-180/2018(1644/18) за конституційною скаргою від 17.06.2020.

Так, беручи до уваги правову природу правовідносин, які склалися між ОСОБА_3 , АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут», а також кореспондуючі права та обов`язки їх сторін, оцінка правомірності дій АТ «Харківобленерго» та ПрАТ «Харківенергозбут» має здійснюватися судом з урахуванням норм Цивільного кодексу України, що регламентують правовідносини у сфері надання послуг, а також інших відповідних нормативно-правових і підзаконних актів у сфері електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Положеннями ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

ПрАТ «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання, і який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

В силу приписів ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона ( постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси. Передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів визначені Законом України «Про ринок електричної енергії».

В силу приписів п. 84 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Пунктом 62 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що побутовий споживач - це індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії врегульовані Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила).

Підпунктами 1, 2, 3 пункту 5.5.5 Правил передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії.

Фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил (ст. 1 Закону «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У судовому засідання ОСОБА_3 факт користування електричною енергією у квартирі не заперечував та зазначив, що оплату за її використання не здійснює, оскільки, на його думку, комунальні послуги оплачуються з державного бюджету.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, оскільки в ній відсутні об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, а встановлені під час розгляду даної скарги обставини, на переконання слідчого судді, дають підстави стверджувати, що події, у зв`язку з якими заявник просив внести відомості до ЄРДР, мають характер цивільно-правових відносин.

Із поданої ОСОБА_3 заяви про вчинення кримінальних правопорушень вбачається, що він не погоджується з нарахуванням плати за електричну енергію, що свідчить про наявність між сторонами цивільно-правових відносин, у межах яких виник спір щодо сплати заборгованості за електричну енергію, який повинен вирішуватися в судовому порядку шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги слідчий суддя може скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасувати повідомлення про підозру, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію або відмовити у задоволенні скарги.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Харківського районного управління поліції № 2 ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 18.11.2025 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1