Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4828/25
Провадження № 1-кп/644/686/25
ВИРОК

Іменем України

19 листопада 2025 року м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000538 від 15.04.2025 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні має неповнолітню дитину ОСОБА_5 2009 року народження, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи, протиправність своїх дій, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року № 61-95-ВР, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та зловживанню ними» від 15.02.1995 року № 63/95-ВР, наказу Міністверства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року. Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркоіичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» під 06.05.2000 року № 770, будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, в силу чого, достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так про відповідальність за незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, безоплатно, не маючи корисливих мотивів, реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на незаконне вживання психотропних речовин та наркотичних засобів, організував в квартирі за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що належить йому на праві спільної часткової власності, місце для незаконного вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, яке утримував шляхом безоплатного надання іншим особам.

Так, 20.05.2025 близько 14:15 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел, спрямований на безоплатне падання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотронних речовин, умисно, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій, безоплатно, не маючи корисливих мотивів, забезпечуючи можливість вживання наркотичних засобів іншими особами, надав дозвіл на використання приміщення кімнати своєї квартири ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як приміщення для вживання наркотичних засобів та психотронних речовини, обіг яких заборонено.

В свою чергу, вказані особи, скориставшись наданням дозволу, разом з ОСОБА_4 вжили особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, шляхом їх викурювання за допомогою саморобних пристроїв для паління вказаних речовин.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений - ч. 1 ст. 317 КК України, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та психотронних речовин.

Окрім цього, не пізніше 20.05.2025, у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини - PVP, без мети збуту, у невеликих розмірах.

Так, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, для власного вживання, без мети збуту, не пізніше 20.05.2025 року, незаконно придбав та почав зберігати для подальшого власного вживання за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, у невеликих розмірах.

У подальшому, 20.05.2025 в період часу з 16:51 год. по 17:24 год. за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено санкціонований обшук, у ході якого виявлено та вилучено 1 паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, у середині якого згідно висновку судової експертизи дослідження матеріалів, речовий і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,3785 грам, що згідно таблиці № 2 невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 відноситься до категорії невеликих розмірів.

Таким чином, ОСОБА_4 , усупереч вимог Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів та прекурсорів», незаконно придбав та зберігав з метою власного вживання особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, що віднесена до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України - а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та ряд матеріалів кримінального провадження. Обвинувачений, ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також вивчення матеріалів кримінального провадження, які підтверджують процесуальні дії органу досудового розслідування.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України, визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у обвинувальному акті. У тому, що вчинив вказані кримінальні правопорушення, він розкаявся, пояснив, що дійсно засуджує свії вчинки, зазначив, сам визнає, що діяв неправомірно.

Показання обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 317 КК України, ч. 1 ст. 309 КК України обвинувачення знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що події кримінального правопорушення мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинені обвинуваченим злочини вірно кваліфіковані.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Щодо призначення покарання, суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, скоєні правопорушення є проступком та не тяжким злочином у відповідності до ст. 12 КК України, а також враховує характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання , призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Також, суд враховує думку сторони обвинувачення, заявлену у судових дебатах та наявні ризики щодо поведінки обвинуваченого, можливість скоєння ним нових кримінальних правопорушень у випадку призначення покарання, яке буде необгрунтовано м`яким.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що враховуючи обставини кримінальних правопорушень, виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності неможливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим: за скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України до пробаційного нагляду, за ч. 1 ст. 317 КК України до позбавлення волі на строк три роки.

Однак, враховуючи обставини, які характеризують обвинуваченого, його хронічні захворювання, суд вважає можливим звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України, оскільки у судовому розгляді не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, клопотання про обрання такого запобіжного заходу стороною обвинувачення не подавалось, тож суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідок про витрати у кримінальному провадженню відшкодуванню підлягають витрати на проведення: судової експертизи № СЕ-19/121-25/12662-НЗРПАП від 29.05.2025 у розмірі 2674,20 грн. (виконана судовим експертом ОСОБА_8 , свідоцтво № 19598 від 14.02.2024), стягувач платежу - Держава, код доходів - 24060300); судової експертизи № СЕ-19/121-25/12663- НЗРПАП від 28.05.2025 у розмірі 2674,20 грн. (виконана судовим експертом ОСОБА_9 , свідоцтво № 19254 від 19.07.2023), стягувач платежу - Держава, код доходів - 24060300); судової експертизи № СЕ-19/121-25/12667-НЗПРАП від 29.05.2025 у розмірі 2674,20 грн. (викопана судовим експертом ОСОБА_10 , свідоцтво № 17844 від 05.11.2020), стягувач платежу - Держава, код доходів - 24060300).

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 317 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 : не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 19.11.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи № СЕ-19/121-25/12662-НЗРПАП від 29.05.2025 у розмірі 2674,20 грн., судової експертизи № СЕ-19/121-25/12663-НЗРПАП від 28.05.2025 у розмірі 2674,20 грн., судової експертизи № СЕ-19/121-25/12667-НЗПРАП від 29.05.2025 у розмірі 2674,20 грн., а всього - 8022,60 грн.

Речові докази: 1 скляну піпетку з нашаруванням речовини темного кольору, яку запаковано до сейф-пакету НПУ № PSP 1201226; паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору, який запаковано до сейф-пакету НПУ № PSP 1201233; полімерна пляшка з нашаруванням речовини темного кольору, яку запаковано до сейф-пакету НПУ № WAR 1251333; полімерний сейф-пакет НПУ № PSP 1201233, опечатаний биркою з відбитком круглої печатки ХНДЕКЦ МВС України, з пояснювальним написом, полімерний сейф-пакет № 6063754, з пояснювальним написом підрозділ Харківський НДЕКЦ МВС України,, предмет, який містить нашарування речовини, яка містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP, у перерахунку на масу речовини, склала: 0,0010 грам; полімерний сейф-пакет № 6190919, з пояснювальним написом знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуюча суддя ОСОБА_11