Справа №601/3047/25
Провадження № 1-кп/601/324/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці кримінальне провадження № 0000302 від 08.08.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, не депутата, з середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 304 КК України,

за участю інших учасників кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_4 ,

-обвинуваченого ОСОБА_3 ,

-захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В подальшому, дію воєнного стану було неодноразово продовжено, який триває і на даний час.Зокрема, 15.07.2025 Президент України підписав Закон України про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 4524-ІХ, відповідно до якого дію воєнного стану продовжено до 05 листопада 2025 року.

Так 10.05.2025 близько 01:00 год. ОСОБА_3 перебував біля будинку № 39, що по вул. Захисників України у м. Кременець Тернопільської області, та побачив у під`їзді № 5 під сходовою кліткою велосипед марки «Crosser» моделі «Smart», належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 .

У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізовуючи свій раптово-виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 10.05.2025 близько 01:00 год. перебуваючи у під`їзді № 5 будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаючи, що його дії є таємними для інших осіб, умисно, з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, із першого поверху під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав велосипед марки «Crosser» моделі «Smart», належний ОСОБА_6 вартістю 3627,17 (три тисячі шістсот двадцять сім гривень сімнадцять копійок).

Далі ОСОБА_3 покинув місце скоєння злочину, маючи можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 3627,17 (три тисячі шістсот двадцять сім гривень сімнадцять копійок).

Крім цього, 06.08.2025 близько 00 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із неповнолітнім ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), жителем АДРЕСА_1 , прийшли до під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 .

У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на втягнення ОСОБА_7 у протиправну діяльність та повторне таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 з метою схилити його до участі у вчиненні злочину, здійснив психологічний вплив на нього, використовуючи власний авторитет, шляхом переконання скористатися чужим майном та обману щодо можливості уникнення ними відповідальності за вчинення злочину, запропонував ОСОБА_7 вчинити разом з ним крадіжку чужого для них майна, а саме двох велосипедів, з під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , що викликало у ОСОБА_7 бажання вчинити кримінальне правопорушення та останній погодився на вчинення крадіжки. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 07.08.2025 близько 01:00 год. із першого поверху під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , таємно викрали велосипед марки «Mustang» моделі «Blackmount», належний ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 вартістю 3391,50 (три тисячі триста дев`яносто одна гривня, п`ятдесят копійок), та велосипед фіолетового кольору, належний ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_4 , вартістю 2376,72 (дві тисячі триста сімдесят шість гривень сімдесят дві копійки).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.304, ч.4 ст.185 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що дійсно 10.05. 2025 близько 01:00 год., перебуваючи у під`їзді № 5 будинку АДРЕСА_3 , із першого поверху під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , таємно викрав велосипед марки «Crosser» моделі «Smart». Також, 07.08.2025 близько 01:00 год. із першого поверху під`їзду № 5 будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_7 викрали велосипед марки «Mustang» моделі «Blackmount» та велосипед фіолетового кольору. Не заперечив, що саме він запропонував ОСОБА_7 вчинити крадіжку. У вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати, не позбавляти волі. Зазначив, що добровільно відшкодував потерпілим завдану шкоду, викрадене повернув. Просив звільнити його від відбування покарання з випробування, зважаючи на його вік, відшкодування шкоди, щире каяття.

Обвинувачений, його захисник та прокурор в судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили щодо визнання недоцільним дослідження доказів, щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом встановлено, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позицій.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з врахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, що стосується речових доказів та вартості експертиз.

Крім того, учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 304 КК України, тобто втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність, та ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання - не встановлено.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень є призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст.185 КК України строком 5 (п`ять) років та у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст.304 КК України строком 3 (три) роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який є раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, не мав намір ухилятися від відповідальності, щиро розкаявся, добровільно відшкодував завдану шкоду, позицію потерпілої сторони, яка не наполягає на реальній мірі покарання, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, слід скасувати.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.304 КК України та призначити покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.304 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі частин 1-3 ст. 70 КК України, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки, якщо він протягом вказаного строку не скоїть нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання залишити до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж на два місяці.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 18.08.2025 (справа № 601/259/25) на:

- велосипед марки «Crosser Smart», велосипед марки «Mustang Blackmount 20», який належить ОСОБА_6 , жительці АДРЕСА_2 , - скасувати та повернути ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили;

- велосипед невстановленої марки із рамою фіолетового кольору та надписом на кермі «RevoShift», що належить ОСОБА_8 , жительці АДРЕСА_4 ,- скасувати та повернути ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави витрати за проведення експертиз, а саме:

-2228,50 гривень за проведення судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/10229- ТВ від 15.08.2025;

-2228,50 гривень за проведення судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/10311- ТВ від 15.08.2025 ;

-2228,50 гривень за проведення судової-товарознавчої експертизи № СЕ-19/120-25/10451- ТВ від 21.08.2025.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Особою, яка перебуває під вартою, апеляційна скарга подається протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий: