Справа № 473/1794/24
Провадження № 1-кп/484/93/25
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

04 грудня 2025 року м. Первомайськ

Колегія суддів Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника потерпілого - Вознесенської міської ради Миколаївської області ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисників адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

у відсутність захисників адвокатів ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 18.05.2005 року Вознесенським МРВ УМВС України в Миколаївській області, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Херсон, громадянки України, мешканки АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 17.02.2023 року органом 4822, РНОКПП НОМЕР_3 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, мешканки АДРЕСА_5 , раніше не судимої,

У вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Вознесенськ Миколаївської області, громадянки України, мешканки АДРЕСА_6 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України;

ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, мешканки АДРЕСА_7 , раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з Миколаївського апеляційного суду 02.05.2024 року у зв`язку із зміною територіальної підсудності надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000008 від 19.01.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України /т.2 а.с.261/.

За клопотанням обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 справа розглядається колегіально у складі трьох суддів відповідно до ч.2 ст. 31 КПК України /т.5 а.с.35-42/.

Під час підготовчого судового засідання захисник обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що після повідомлення обвинуваченим про підозру і до вручення їм обвинувального акту строки досудового розслідування закінчилися, а тому наявні передбачені п.10 ч.1 ст. 284 КПК України підстави для закриття кримінального провадження.

Прокурор просив відмовити в задоволенні вказаного клопотання та призначити справу до судового розгляду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 підтримав думку прокурора, просив призначити справу до судового розгляду.

Всі обвинувачені та присутні захисники підтримали вказане клопотання, просили його задовольнити. При цьому обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_15 не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Аналогічну позицію висловили обвинувачена ОСОБА_12 та її захисник ОСОБА_16 .

Крім того, захисник обвинуваченої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_17 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, мотивуючи тим, що 04.05.2023 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. 19.05.2023 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_13 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 013 000 грн., які були внесені того дня 19.05.2023 року і ОСОБА_13 була звільнена з-під варти. Постановою прокурора від 11.08.2023 року об`єднані кримінальні провадження № 0000008 від 19.01.2023 року за чю4 ст. 191 КК України, № 0000014 від 28.02.2023 року за ч.4 ст. 191 КК України та № 0000053 від 09.02.2023 року за ч.5 ст. 191 та ч.1 ст. 309 КК України в одне кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 40000008 від 19.01.2023 року. Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31.10.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до восьми місяців, тобто до 04.01.2024 року. Ухвалою того ж слідчого судді продовжено строк дії покладених на ОСОБА_13 обов`язків до строком на два місяці.

15.12.2023 року стороною обвинувачення частково було відкрито стороні захисту матеріали кримінального провадження, крім томів 1 та 10, які були відкриті 29.12.2023 року.

09.01.2024 року він та ОСОБА_13 закінчили ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, про що підписали відповідний протокол.

01.04.2023 року ОСОБА_13 було вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які було скеровано до суду 03.04.2023 року.

Захисник вважає, що строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні сплинув 04.01.2024 року і не був продовжений в порядку, передбаченому ч.3,5 ст. 294, ч.1 ст. 295-1 КПК України і хоча строк ознайомлення сторонами з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України не включається у строк досудового розслідування, але поняття «не включення» і «продовження» не є тотожними, а отже «не включення» не передбачає автоматичного продовження строків досудового розслідування понад строк, зафіксований ухвалою слідчого судді про продовження такого строку.

За таких обставин захисник ОСОБА_17 просив суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_13 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191 КК України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувальний акт в наданому кримінальному провадженні складено і направлено до суду поза межами визначених процесуальних строків. Аналогічне клопотання подане захисником письмово 09.07.2024 року /т.3 а.с.118-123/. До клопотання додано лише копію постанови прокурора від 11.08.2023 року про об`єднання матеріалів досудових розслідувань /т.3 а.с.124-125/.

Обвинувачена ОСОБА_13 повністю підтримала клопотання свого захисника.

Прокурор та представник потерпілого проти закриття кримінального провадження заперечували. Інші обвинувачені та присутні захисники підтримали клопотання.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши наявні на даний час у суду з приводу вчинення певних дій в межах строку досудового розслідування документи, суд приходить до висновку про те, що клопотання про закриття кримінального провадження не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, підставою для закриття кримінального провадження є закінчення строку досудового розслідування до звернення до суду з обвинувальним актом, а не до вручення особі обвинувального акта, тож зазначені захисником ОСОБА_14 підстави для закриття кримінального провадження не передбачені законом, а тому в задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження слід відмовити.

При цьому судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_29 та ОСОБА_10 01.04.2024 року відмовилися від отримання обвинувального акту, що підтверджується відповідним актом /т.1 а.с.202/, внаслідок чого обвинувальні акти були направлені їм поштою 01.04.2024 року /т.1 а.с.19-201/, а їх захисникам ОСОБА_14 та ОСОБА_19 - електронною поштою /т.1 а.с.195-198/. В підготовчому судовому засіданні всі обвинувачені підтвердили, що отримали обвинувальний акт.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_17 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 219 КПК досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбачених КПК.

Положеннями п.5 ч.1 ст. 3 КПК передбачено, що досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Таким чином кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує в часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Положеннями ч.1 ст. 290 КПК передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

За правилами ч.5 ст. 219 КПК у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Як убачається з наявних у суду матеріалів кримінального провадження, 19 січня 2023 року до ЄРДР було внесено відомості та розпочате кримінальне провадження за № 0000008.

01.04.2023 року обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні було направлено до суду /т.1 а.с.205/.

Суду не надано процесуальних документів, на підставі яких можна достовірно встановити всі обставини, важливі для вирішення питання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Зокрема, відсутня інформація про час повідомлення про підозру, продовження строків досудового розслідування, повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів у порядку ст. 290 КПК, час ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування щодо всіх обвинувачених;

Враховуючи наведене, у суду на даній стадії процесу відсутні підстави для закриття наданого кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити. В даному випадку відмова у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК відповідно до вимог ст. 350 КПК не перешкоджає його повторному заявленню та вирішенню, а попереднє рішення суду з цього приводу не має характеру преюдиціального та остаточного.

Крім того, під час підготовчого засідання учасниками процесу заявлені клопотання про скасування арештів майна в наданому кримінальному провадженні.

Так, в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 заявив клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_13 , накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24.05.2023 року на майно ОСОБА_13 , що було тимчасово вилучене у неї під час обшуку за місцем проживання: грошові кошти в сумі 2 757 доларів США, 925 Євро, 108 000 грн., мобільний телефон, квитанцію №2, звіти за 2019 рік, податкову декларацію на 3 аркушах, відомість державного реєстру фізичних осіб від 25 травня 2022 року; аркуш А4 з чорновими записами, блокнот синього кольору з чорновими записами; журнал протоколів перевірки з чорновими записами. Клопотання мотивоване тим, що застосування арешту протягом такого тривалого строку не відповідає принципу пропорційності, не переслідує суспільного інтересу і не є виправданим, порушує права ОСОБА_13 на мирне володіння своїм майном. Вважає, що в даний час підстави для застосування арешту відпали, адже вилучені кошти мають законне походження, та всі вилучені предмети не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, адже не мають відношення до наданого кримінального провадження, не здобуті незаконним шляхом, не є речовими доказами, предметом злочину тощо.

Аналогічне клопотання заявлене захисником ОСОБА_17 письмово 09.07.2024 року /т.3 а.с.133-136/. До клопотання додано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 24.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/357/23 /т.3 а.с.137-145/.

Обвинувачена ОСОБА_13 повністю підтримала вказане клопотання.

Також захисник ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 заявив клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_13 , накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04.05.2023 року на майно ОСОБА_13 , зокрема, на належні їй земельні ділянки, квартири, нежитлові будівлі, магазин. Клопотання мотивоване тим, що застосування арешту протягом такого тривалого строку не відповідає принцип пропорційності, не переслідує суспільного інтересу і не є виправданим, порушує права ОСОБА_13 на мирне володіння своїм майном. Вважає, що в даний час підстави для застосування арешту відпали, адже арештоване майно належить ОСОБА_13 на законних підставах, воно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, адже не має відношення до наданого кримінального провадження, не здобуте незаконним шляхом, не є речовими доказами, предметами злочину тощо.

Аналогічне клопотання заявлене захисником ОСОБА_17 письмово 09.07.2024 року /т.3 а.с.146-150/. До клопотання додано ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_31 від 04.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/347/23 /т.3 а.с.151-158/.

Обвинувачена ОСОБА_13 повністю підтримала вказане клопотання.

Представник потерпілого - Вознесенської міської ради Миколаївської області ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30.05.2025 року на тимчасово вилучене під час обшуку а місцем знаходження КП «Санітарна очистка міста» по вул. Михайлівській, 2 в м. Вознесенську 04.05.2023 року майно: сім причепів фірми «Прагматик» з номерами кузова (шасі): НОМЕР_4 , Y9WA84621P0003626, Y9WA84621P0003632, Y9WA84621P0003629, Y9WA84621P0003631, Y9WA84621P0003630, Y9WA84621P0003627 із встановленням заборони будь яким особам користуватися і розпоряджатися цим майном.

Клопотання мотивоване тим, що власником вказаного майна є виконавчий комітет Вознесенської міської ради Миколаївської області, що підтверджується договором купівлі-продажу № 13 від 09.03.2023 року разом з Додатком №1 до договору №13 від 09.03.2023 року; видатковою накладною № від 15.03.2023 року та свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів. В Україні триває воєнний стан командир військової частини НОМЕР_5 листом від 24.04.2025 року № 3088 звернувся до районної військової адміністрації з клопотанням про передачу вказаних семи причепів військовій частині для виконання бойових завдань. Вказані причепи майже три роки стоять без експлуатації та користування, внаслідок чого поступово втрачають свої техніко-експлуатаційні якості. В даний час підстави для арешту вказаного майна відсутні. , товарно-транспортні експертизи проведені, всі фактичні дані зафіксовані в матеріалах досудового розслідування.

Під час накладення арешту на майно представник Вознесенської міської ради не був присутній, тому вважає, що вправі заявити вказане клопотання на даній стадії процесу.

Аналогічне клопотання було подане письмово 19.05.25 року через сервіс Електронного суду /т.4 а.с.118119/ та засобами поштового зв`язку 3.05.2025 року /т.4 а.с.129/. До клопотання додано в копіях видаткову накладну /т.4 а.с.121/, договір купівлі-продажу /т.4 а.с.122-123/, звернення командира військової частини НОМЕР_5 про передачу причепів /т.4 а.с.124-125/, копії свідоцтв про реєстрацію причепів /т.4 а.с.126/, специфікацію /т.4 а.с.127/, копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 30.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/359/23 про накладення арешту на вказане вище майно /т.4 а.с.131-136/.

Також захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 просив скасувати арешт майна ОСОБА_11 , вилученого 04.05.2023 року за місцем її проживання , зокрема, на мобільний телефон у чохлі з двома сім-картками, грошові кошти на загальну суму 2 690 доларів США; два аркуші паперу з чорновими записами про походження грошових коштів, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області 24.05.2023 року, посилаючись на те, що ОСОБА_11 має боргові зобов`язання, негативний стан здоров`я та маленьку зарплату, а гроші їй потрібні для виконання своїх зобов`язань, а вилучені у неї гроші фактично належать її матері. В утриманні іншого вилученого майна відпала необхідність. Захисник зазначив, що ОСОБА_11 та її захисник не були присутні під час вирішення питання про арешт майна, тому він вважає, що вони мають право заявити клопотання про скасування такого арешту. В даний час підстави для такого арешту відпали, тож просить його скасувати. Також зазначив, що раніше подавав таке клопотання письмово.

Слід відзначити, що до Первомайського міськрайонного суду письмове клопотання про скасування арешту майна не подавалося. Раніше таке клопотання було подане до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /т.2 а.с.122-124/. До клопотання додано копії документів щодо лікування ОСОБА_11 /т.2 а.с.125-134/, виписки з її банківських рахунків /т.2 а.с.136-140/, боргової розписки /т.2 а.с.141/, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/360/23 про арешт майна від 24.05.2023 року /т.2 а.с.142-147/.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотань про скасування арешту майна.

Представник потерпілого підтримав заявлене ним клопотання, у вирішенні клопотань сторони захисту про скасування арештів майна покладався на розсуд суду.

Обвинувачені та захисники підтримали всі клопотання про скасування арешту майна, просили їх задовольнити.

Ознайомившись з клопотаннями, доданими до них документами, наявними у суду матеріалами кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягають задоволенню на даній стадії процесу з таких підстав.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням, в тому числі, власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На даній стадії процесу суду ще не були надані письмові докази, в тому числі і ухвала суду про накладення арешту на майно, а також будь-які інші документи, на підставі яких суд міг би дійти висновку про те, що підстави для подальшого арешту майна відпали або такий арешт був необґрунтований. У суду відсутня інформація про підстави арешту майна і статус такого майна у кримінальному провадженні.

За таких обставин вирішення питання про скасування арешту майна є передчасним і може призвести до знищення або спотворення доказів. На думку суду питання щодо арештованого майна в даному випадку може бути вирішене після дослідження всіх доказів у справі одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, як то передбачено ч. 4 ст. 174 та ч.4 ст. 374 КПК України.

Також, оскільки у закритті кримінального провадження відмовлено, клопотання про скасування арешту майна обвинувачених з цієї підстави (у зв`язку із закриттям кримінального провадження) також не підлягає задоволенню.

Крім того всіма захисниками в інтересах обвинувачених заявлені клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

Так, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що 03.10.2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 грн. 05.10.2024 року заставу було внесено ОСОБА_32 та ОСОБА_33 . Ухвалою слідчого судді від 31.10.2023 року строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні продовжено до восьми місяців, тобто до 04.01.2024 року, однак 26.02.2024 року, тобто поза межами строку досудового розслідування той самий слідчий суддя продовжив строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків на два місяці. Такий строк вже сплинув і більше не продовжувався. Однак ОСОБА_7 весь час протягом досудового розслідування та судового розгляду добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, являється в суд за викликом, має постійне місце проживання і з часу застосування запобіжного заходу заявлені прокурором ризики значно зменшилися і не виправдовують подальшого застосування до ОСОБА_7 такого суворого запобіжного заходу, адже вона має на утриманні двох дітей, одружена, раніше не судима, має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, роботу. За таких обставин захисник ОСОБА_14 просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, а заставу повернути особам, які її внесли. Вказане клопотання також подане письмово захисником ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_18 07.06.2024 року /т.3 а.с.87-89/. Раніше до аналогічного клопотання було додано копію ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 03.10.2023 року у справі № 477/2489/23 провадження № 1-кс/477/1046/23 /т.2 а.с.180/, довідку про доходи /т.2 а.с.182/, характеристику /т.2 а.с.183/, копію свідоцтва про шлюб /т.2 а.с.185/, копії свідоцтв про народження дітей /т.2 а.с.187,188/, повідомлення ТУ ДСА про внесення застави, документи осіб, які внесли заставу /т.2 а.с.196,197/.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала клопотання свого захисника.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_29 адвокат ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_29 із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що 03.10.2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області щодо ОСОБА_29 обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268 400 грн. 05.10.2024 року заставу було внесено ПП «СБОЯС». Ухвалою слідчого судді від 31.10.2023 року строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні продовжено до восьми місяців, тобто до 04.01.2024 року, однак 26.02.2024 року, тобто поза межами строку досудового розслідування той самий слідчий суддя продовжив строк дії покладених на ОСОБА_29 обов`язків на два місяці. Такий строк вже сплинув і більше не продовжувався. Однак ОСОБА_29 весь час протягом досудового розслідування та судового розгляду добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, являється в суд за викликом, має постійне місце проживання і з часу застосування запобіжного заходу заявлені прокурором ризики значно зменшилися і не виправдовують подальшого застосування до ОСОБА_29 такого суворого запобіжного заходу, адже вона має на утриманні матір з інвалідністю ІІ групи, раніше не судима, має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, роботу. За таких обставин захисник ОСОБА_14 просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, а заставу повернути особі, яка її внесла. Вказане клопотання також подане письмово захисником ОСОБА_29 адвокатом ОСОБА_18 07.06.2024 року /т.3 а.с.91-93/. Раніше до аналогічного клопотання було додано копію ухвали про застосування запобіжного заходу від 03.10.2023 року /т.2 а.с.204/, довідку про доходи /т.2 а.с.206/, характеристику /т.2 а.с.207/, копію свідоцтва про народження /т.2 а.с.211/, документи про стан здоров`я /т.2 а.с.212-218/, копію свідоцтва про державну реєстрацію ПП «СБОЯС» /т.2 а.с.219/, платіжну інструкцію про перерахування коштів в якості застави /т.2 а.с.222/.

Обвинувачена ОСОБА_29 в судовому засіданні повністю підтримала вказане клопотання.

Також захисник обвинуваченої ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_10 із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що 03.10.2023 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області щодо неї обрано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268 400 грн. 05.10.2023 року заставу було внесено ОСОБА_34 ОСОБА_10 весь час протягом досудового розслідування та судового розгляду добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, являється в суд за викликом, має постійне місце проживання і з часу застосування запобіжного заходу заявлені прокурором ризики значно зменшилися і не виправдовують подальшого застосування до неї такого суворого запобіжного заходу, адже вона має на утриманні батьків похилого віку, неповнолітню дитину, одружена, раніше не судима, має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, роботу. За таких обставин захисник ОСОБА_14 просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, а заставу повернути особі, яка її внесла. Вказане клопотання до Первомайського міськрайонного суду миколаївської області в письмовому вигляді не подавалося. Раніше аналогічне клопотання було подане до вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /т.2 а.с.223-225/. До такого клопотання було додано копію ухвали про застосування запобіжного заходу від 03.10.2023 року /т.2 а.с.226/, повідомлення ТУ ДСА про внесення застави /т.2 а.с.227/, виписки з банківських рахунків /т.2 а.с.228/, копію свідоцтва про шлюб /т.2 а.с.230/, характеристику /т.2 а.с.236/, копію свідоцтва про народження /т.2 а.с.229,231/, пенсійне посвідчення матері /т.2 а.с.233/, документи про стан здоров`я /т.2 а.с.234/, довідку про доходи /т.2 а.с.235/, копію ухвали про відмову у відстороненні від посади /т.2 а.с.238/.

Обвинувачена ОСОБА_10 в судовому засіданні повністю підтримала вказане клопотання.

Також захисник обвинуваченої ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_11 із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що 19.05.2023 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області щодо ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 268 400 грн. 05.10.2023 року заставу було внесено ОСОБА_35 . Весь час протягом досудового розслідування та судового розгляду ОСОБА_11 добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, являється в суд за викликом, має постійне місце проживання і з часу застосування запобіжного заходу заявлені прокурором ризики значно зменшилися і не виправдовують подальшого застосування до неї такого суворого запобіжного заходу, адже вона має негативний стан здоров`я, невиконані грошові зобов`язання, раніше не судима, має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, роботу. За таких обставин захисник ОСОБА_14 просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, а заставу повернути особі, яка її внесла.

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області таке клопотання у письмовому вигляді не надходило. Раніше таке клопотання було подане до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області /т.2 а.с.156-158/. До клопотання додано ухвалу про застосування запобіжного заходу від 19.05.2023 року /т.2 а.с.159/, повідомлення ТУ ДСА про внесення застави /т.2 а.с.160/; документи щодо стану здоров`я обвинуваченої ОСОБА_11 , /т.2 а.с.161-163/, наказ про прийняття її на роботу /т.2 а.с.164/, характеристику з місця роботи /т.2 а.с.165/, довідку про взяття на облік ВПО /т.2 а.с.168/, копію протоколу обшуку /т.2 а.с.166-167/.

Обвинувачена ОСОБА_11 підтримала клопотання свого захисника.

Також захисник обвинуваченої ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_17 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_13 із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що 04.05.2023 року ОСОБА_13 було повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000053 від 09.02.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. 19.05.2023 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_13 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 013 000 грн., які були внесені того ж дня 19.05.2023 року і ОСОБА_13 була звільнена з-під варти.

Постановою прокурора від 11.08.2023 року об`єднані кримінальні провадження № 0000008 від 19.01.2023 року за чю4 ст. 191 КК України, № 0000014 від 28.02.2023 року за ч.4 ст. 191 КК України та № 0000053 від 09.02.2023 року за ч.5 ст. 191 та ч.1 ст. 309 КК України в одне кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 40000008 від 19.01.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31.10.2023 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до восьми місяців, тобто до 04.01.2024 року.

Ухвалою того ж слідчого судді від 16.02.2024 року, тобто поза межами строку досудового розслідування той самий слідчий суддя продовжив строк дії покладених на ОСОБА_13 обов`язків на два місяці. Такий строк вже сплинув і більше не продовжувався. Однак ОСОБА_13 весь час протягом досудового розслідування та судового розгляду добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, являється в суд за викликом, має постійне місце проживання і з часу застосування запобіжного заходу заявлені прокурором ризики значно зменшилися і не виправдовують подальшого застосування до ОСОБА_13 такого суворого запобіжного заходу, адже вона має ряд захворювань, раніше не судима, має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, роботу. За таких обставин захисник ОСОБА_17 просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, а заставу повернути особі, яка її внесла. Вказане клопотання також подане письмово захисником ОСОБА_17 09.07.2024 року /т.3 а.с.126-131/.

Обвинувачена ОСОБА_13 в судовому засіданні повністю підтримала вказане клопотання.

Також захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_15 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_36 із застави на особисте зобов`язання, мотивуючи тим, що 05.05.2023 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області щодо ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 1 800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 4 831 200 грн. 08.05.2023 року заставу було внесено.

Наразі строк дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сплинув, справа перебуває на розгляді в суді. Однак ОСОБА_8 весь час протягом досудового розслідування та судового розгляду добросовісно виконує свої процесуальні обов`язки, являється в суд за викликом, має постійне місце проживання, сім`ю, неповнолітню дитину, служить у ЗСУ, має статус учасника бойових дій, має ряд захворювань, і з часу застосування запобіжного заходу заявлені прокурором ризики значно зменшилися і не виправдовують подальшого застосування до ОСОБА_8 такого суворого запобіжного заходу, адже він не має наміру переховуватись від суду, попри військову службу не просив зупинити провадження, являється в суду, раніше не судимий, має постійне місце проживання, усталені соціальні зв`язки, роботу. За таких обставин захисник ОСОБА_15 просить змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання, а заставу повернути особі, яка її внесла. Вказане клопотання також подане письмово захисником ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_21 16.07.2024 року /т.3 а.с.168-169/. До клопотання додано копію ухвали про застосування запобіжного заходу від 05.05.2023 року /т.3 а.с.171-, копію ухвали про продовження строку дії обов`язків /т.3 а.с.172/, виписку з історії хвороби /т.3 а.с.177-178/, копію свідоцтва про народження дитини /т.3 а.с.179/, копію квитанції про внесення застави ОСОБА_37 /т.3 а.с.180/, а також документи щодо проходження військової служби та участь у бойових діях /т.3 а.с.214, т.5/.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні повністю підтримав вказане клопотання.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу відносно сіх обвинувачених.

Представник потерпілого у вирішенні вказаних клопотань покладався на розсуд суду.

Обвинувачені та присутні захисники підтримали клопотання.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, дослідивши надані в їх обґрунтування докази, суд дійшов до висновку про те, що в задоволенні клопотань про зміну запобіжних заходів щодо всіх обвинувачених слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Суд вважає, що наявні передбачені ст. 177 КПК України ризики відносно всіх обвинувачених. Зокрема, через загрозу суворого покарання з метою ухилитися від кримінальної відповідальності обвинувачені можуть ухилитися від суду, перешкодити здійсненню процесуальних дій, втекти, впливати на свідків. Наявність таких ризиків була встановлена слідчим суддею під час обрання запобіжних заходів і на даний час не зменшилася. Особлива тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачуються підсудні, відповідно до ст. 181 КПК України дозволяє застосувати відносно них запобіжний захід у вигляді застави. Обставини життя, характеристики, сімейний, майновий стан, здоров`я обвинувачених в даному випадку не зменшують зазначених ризиків. Крім того, строк дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, сплинув і прокурор не ставив питання про покладення на обвинувачених таких обов`язків, що значною і достатньою мірою покращило стан обвинувачених. Також сплинув строк відсторонення обвинувачених від посад. Питання подальшого відсторонення прокурором не ставилося, що також суттєво поліпшило становище обвинувачених.

Встановлені судом обставини виправдовують подальше застосування до всіх обвинувачених запобіжного заходу у вигляді застави, а тому в задоволенні клопотань всіх захисників про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

За таких обставин судом встановлено, що кримінальне провадження підсудне Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області відповідно до ч.1 ст. 32, ст. 34 КПК України; відсутні підстави для закриття провадження, передбачені п.п. 4-8 ч.1 та ч.2 ст. 284 КПК України; обвинувальний акт відповідає вимогам, визначеним ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону; угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло, а тому відповідно до ст. 314 КПК України справу можливо призначити до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акту.

Судовий розгляд призначити в межах строку, визначеного ч.2 ст. 316 КПК України в залі судових засідань Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області і здійснювати його відповідно до ч.2 ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох професійних суддів; за обов`язковою участю прокурора, обвинувачених, захисників, з повідомленням потерпілого та його представника; у відкритому судовому засіданні відповідно до ст. 27 КПК України.

Клопотань про витребування речей і документів для дослідження не надійшло.

Оскільки вирішені усі питання, визначені ст.ст. 314-316 КПК України, суд визнає підготовку справи до судового розгляду завершеною.

Керуючись ст. ст. 174, 284, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань сторони захисту про закриття кримінального провадження.

Відмовити в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_17 про скасування арештів майна обвинуваченої ОСОБА_13 , накладених ухвалами слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 24.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/357/23 та від 04.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/347/23.

Відмовити в задоволенні клопотання представників потерпілого - Вознесенської міської ради Миколаївської області - ОСОБА_6 та ОСОБА_38 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_30 від 30.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/359/23 про накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку а місцем знаходження КП «Санітарна очистка міста» по вул. Михайлівській, 2 в м. Вознесенську 04.05.2023 року майно: сім причепів фірми «Прагматик» з номерами кузова (шассі): НОМЕР_4 , Y9WA84621P0003626, Y9WA84621P0003632, Y9WA84621P0003629, Y9WA84621P0003631, Y9WA84621P0003630, Y9WA84621P0003627.

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області 24.05.2023 року у справі № 477/824/23 провадження № 1-кс/477/360/23.

Відмовити в задоволенні клопотань захисників ОСОБА_14 та ОСОБА_18 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_29 , в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_17 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_21 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

Призначити судовий розгляд на підставі наданого обвинувального акту в залі судових засідань Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області (м. Первомайськ Миколаївської області, вул. Івана Виговського, 18) з обов`язковою участю прокурора, обвинувачених, захисників, з повідомленням потерпілого та його представника у відкритому судовому засіданні, на 12 грудня 2025 року, 10.00 годину.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути приєднані до апеляції на вирок суду в наданій справі.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

СУДДІ: