Справа № 404/4245/25
Номер провадження 1-кп/404/153/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Фортечний районний суд м.Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000788 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Биківка Романівського району Житомирської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освіту, студент 3-го курсу в ЦВПУ ім. М. Федоровського, не працюючого, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

У невстановленому досудовим розслідуванні місці та часі ОСОБА_3 маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995, та Закону України " Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними " №62/95-ВР від 15.02.1995, придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, розфасовану по окремим згорткам в кількості сорока п`яти штук, які залишив зберігати при собі з метою збуту.

В подальшому, 23.03.2025 о 22:19 год. неподалік будинку № 4 по проспекту Університетському в місті Кропивницькому (за географічними координатами 48.5066330,32.25986), працівниками поліції в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_3 у якого під час особистого обшуку виявлено та вилучено 45 згортків, обклеєних клейкою стрічкою білого, жовтого, та жовто-зеленого кольору, в середині яких перебували по одному полімерному зіп пакетику з кристалічною речовиною, світло кольору, яка, відповідно до висновків судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-25/3928-НЗПРАП від 24.03.2025, №СЕ-19/112-25/4018-НЗПРАП від 26.03.2025, №СЕ-19/112-25/4026 -НЗПРАП від 04.04.2025, містить особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, загальною масою 9,2540 грама, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Загальна маса вилученої особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, становить 9,2540 грама, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що знаходяться у незаконному обігу» є великим розміром.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини з метою збуту, у великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.307 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому правопорушенні визнав частково та пояснив, що придбав психотропні речовини тільки для власного вживання, наміру їх збувати в нього не було.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, доводиться дослідженими під час судового розгляду такими доказами:

-витягом з ЄРДР (т.1 а.п.1-2);

-рапортом від 23.03.2025 року надійшло повідомлення зі служби 102, що по проспекту Університетському, 4 у м.Кропивницькому під час патрулювання було помічено ОСОБА_3 , у якого кишені куртки було знайдено 40 згортків з порошкоподібною речовиною (т.1 а.п.10);

-рапортом інспектору взводу №1 роти тактико-оперативного реагування УПП в Кіровоградській області ДПП, відповідно до якого 23.03.2025 року року під час несення служби по охороні публічного порядку по проспекту Університетському, 4 у м.Кропивницькому виявлено ОСОБА_3 та згортки з порошкоподібною речовиною (т.1 а.п.11);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину (т.1 а.п.16-18);

-протоколом особистого обшуку затриманого чи взятого під варту та огляду речей, що знаходяться при ньому, під час якого вилучено згортки з порошкоподібною речовиною з відеозаписом до нього, який переглянутий в судовому засіданні та фототаблицею (т.1 а.п.19-25);

-інформацією про особу з Державної міграційної служби (т.1 а.п.27);

-висновком експерта №СЕ-19/112-25/3928-НЗПРАП від 24.03.2025 року, відповідно до якого надані на дослідженні 5 пакетиків з кристалічною речовиною білого кольору містять особливо небезпечну психотропну речовину -PVP, обіг якої заборонено, загальна маса становить 1,047 грама (т.1 а.п.45-49);

-висновком експерта №СЕ-19/112-25/4018-НЗПРАП від 26.03.2025 року, відповідно до якого надані на дослідженні 8 пакетиків з кристалічною речовиною білого кольору містять особливо небезпечну психотропну речовину -PVP, обіг якої заборонено, загальна маса становить 1,123 грама (т.1 а.п.56-60);

-висновком експерта №СЕ-19/112-25/4026-НЗПРАП від 04.04.2025 року, відповідно до якого надані на дослідженні 32 пакетиків з кристалічною речовиною білого кольору містять особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, загальна маса становить 9, 2540 грама (т.1 а.п.67-71);

-рапортом (т.1 а.п.80);

-протоколом огляду предмету від 10.04.2025 року, яким оглянуто два оптичні диски з нагрудного портативного відео реєстратора, які надійшли до УПП в Кіровоградській області ДПП щодо події, яка мала місце 23.03.2025 року (т.1 а.п.90-91).

Вказані докази, суд на підставі ст.85, 86 КПК України вважає належними та допустимими та кладе в основу даного вироку.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази в сукупності, зокрема протоколи слідчих дій та висновки експертів, суд визнає їх належними, допустимими і достовірними в процесі доказування, такі докази узгоджуються між собою, знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з пред`явленим обвинуваченням, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. Зазначені докази були піддані детальному і глибокому аналізу, в тому числі із наданням і забезпеченням можливості висловитись з приводу їх належності і допустимості в повному об`ємі, кожній стороні кримінального провадження, не є суперечливими.

Згідно з ч.1 ст.2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Склад кримінального правопорушення являє собою абстрактну теоретичну конструкцію і включає чотири елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону. Кожен елемент включає певний набір ознак: обов`язкових і факультативних для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що кваліфікація злочину - це кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння (постанови Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 705/623/18, від 17 квітня 2019 року у справі №472/342/16-к, від 11 лютого 2021 року у справі № 462/3062/16-к).

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Склад злочину - це сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, що дозволяють кваліфікувати суспільно-небезпечне діяння як конкретний злочин. Кожний склад злочину обов`язково складається з наступних елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про відсутність у діянні особи складу злочину, що виключає кримінальну відповідальність особи.

За ч.1 ст.307 КК передбачена кримінальна відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.307 КК кримінальна відповідальність передбачена за ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, або із залученням неповнолітнього, а також збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у місцях, що призначені для проведення навчальних, спортивних і культурних заходів, та в інших місцях масового перебування громадян, або збут чи передача цих речовин у місця позбавлення волі, або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах чи особливо небезпечні наркотичні засоби або психотропні речовини.

Предметом цього злочину виступають наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги. Вирішуючи питання про кваліфікацію дій винного, потрібно мати на увазі, що в тих випадках, коли вони були пов`язані з наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогами різних видів, розмір цих засобів (речовин) визначається, виходячи з їх загальної кількості. Якщо ж поряд із такими засобами чи речовинами предметом злочину були ще й прекурсори, неприпустимо об`єднувати їх кількість із кількістю останніх. Можна складати лише кількість прекурсорів різних видів (п. 21 ППВСУ від 26 квітня 2002 р. № 4).

Об`єктивна сторона злочину проявляється в таких альтернативних видах злочинних дій, а саме в незаконному: 1) виробництві, або 2) виготовленні, або 3) придбанні, або 4) зберіганні, або 5) перевезенні, або 6) пересиланні, або 7) в незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів.

Незаконним придбанням наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів необхідно вважати їх купівлю, обмін на інші товари або речі, прийняття як плати за виконану роботу чи надані послуги, позики, подарунка або сплати боргу, привласнення знайденого тощо. Під незаконним придбанням розуміється також збирання залишків наркотиковмісних рослин на пожнивних земельних площах після зняття з них охорони, на земельних ділянках громадян, а також збирання таких дикорослих рослин чи їх частин на пустирях. Не визнається незаконним придбання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів за виданим на законних підставах рецептом лікаря, а також під час оперативної закупівлі відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 р. У таких випадках у діях осіб, які придбали ці засоби й речовини, складу злочину немає (п. 3 ППВСУ від 26 квітня 2002 р.). Незаконне придбання слід відрізняти від викрадення (шляхом крадіжки чи грабежу), привласнення та інших дій, за які відповідальність настає згідно зі ст. 308 КК.

Придбання наркотичних засобів вважається закінченим злочином з моменту фактичного заволодіння ними особою.

Під незаконним зберіганням потрібно розуміти будь-які умисні дії, пов`язані з фактичним незаконним перебуванням наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів у володінні винної особи (вона може тримати їх при собі, у будь-якому приміщенні, сховищі або в іншому місці). Відповідальність за незаконне зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів настає незалежно від його тривалості. Зберігання наркотичних засобів вважається закінченим злочином з моменту, коли такі засоби фактично почали перебувати у володінні винного.

Під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (ст. 307 КК), а також прекурсорів (ч. 2 ст. 311 КК) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо).

Докази вини ОСОБА_3 суд знаходить достатньо переконливими, чіткими та узгодженими між собою. У зв`язку з чим розцінює позицію обвинуваченого щодо заперечення зберігання психотропних речовин з метою збуту, виключно як таку, що є спрямованою на уникнення від кримінальної відповідальності.

Також в суді не здобуто жодних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_3 займається будь-яким видом легальної підприємницької діяльності пов`язаної з обігом психотропних речовин.

При цьому, покази обвинуваченого ОСОБА_3 у судовому засіданні суд оцінює критично, а саме те, що він зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено - PVP у великих розмірах, виключно для особистих потреб.

Згідно роз`яснень, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» (з наступними змінами), про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

Доводи обвинуваченого про те, що він лише незаконно придбав та зберігав психотропні речовини для власного споживання спростовується великим розміром вилученої психотропної речовини, кількістю та розфасуванням.

Крім того, покази обвинуваченого про те, що він використовує особливо небезпечні психотропні речовини лише для власного вживання, при цьому не маючи офіційного і не офіційного джерела доходів, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, та на переконання суду самі по собі не можуть свідчити про відсутність у нього умислу на збут особливого небезпечних психотропних речовин, та не можуть бути прийняти судом до уваги з раніше наведених обставин, які викривають обвинуваченого.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину та протоколу особистого обшуку затриманого, вбачається, що ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції 40 пакетиків з порошкоподібною речовиною.

Додаток до даного протоколу - носій інформації на який було зафіксовано хід його проведення, був предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду.

Досліджений в судовому засіданні протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, під час якого обвинувачений ОСОБА_3 надав пояснення, що він мав намір розповсюджувати психотропні речовини у вигляді закладок, оскільки у нього були відсутні кошти для існування. Вказані пояснення під час затримання обвинувачений в подальшому спростував в судовому засіданні та повідомив, що придбав психотропні речовини для власного вживання, тоді як в матеріалах провадження до початку судового розгляду провадження відсутні дані про систематичне вживання обвинуваченим ОСОБА_3 психотропних речовин, а також перебування його на обліку в лікаря-нарколога та психіатра. Лише після затримання обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до КНП «Кіровоградська обласна психіатрична лікарня КОР» з метою лікування від наркоманії.

Обвинувачений ОСОБА_3 свідомо придбав психотропну речовину, розумів і усвідомлював, яка кількість та в якому фасуванні опиниться в його володінні. Обвинувачений придбав психотропні речовини у значному розмірі та зберігав їх у відповідному фасуванні, що об`єктивно перевищує його потреби у власному вживанні, що підтверджує намір збуту.

Таким чином, посилання захисника на те, що він не вчиняв даного кримінального правопорушення судом до уваги не беруться, оскільки вони спростовуються письмовими доказами, речовими доказами, які були предметом безпосереднього дослідження в ході судового розгляду.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисними закінченим тяжким злочином, особу винного, який є осудним, не одруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, станом на 31.03.2025 рік не перебував на обліках в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» та КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» відповідно до довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» перебував на лікуванні з 10.04.2025 року, раніше не судимий.

Визначених ч.1 ст.66, 67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний злочин, віднесені до категорії тяжких, раніше не судимий, вину визнав частково, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання за ч.2 ст.307 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, з його реальним відбуванням та підстав до застосування положень ст.ст.69, 75 КК України не вбачає.

Оскільки обвинувачений з`являється на виклики до суду та не ухиляється від нього, але враховуючи призначене покарання та встановлення судом обставин, передбачених ст.177 КПК України, до набрання вироком законної сили, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та вважає за необхідне покласти на обвинуваченого виконання обов`язків, які випливають із положень ст.194 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного затримання.

Зарахувати в строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_3 під цілодобовим домашнім арештом починаючи з 25 березня 2025 року по 25 травня 2025 року з розрахунку на підставі ст.72 ч.7 КК України три дні домашнього арешту за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на обвинуваченого на вказаний період наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Речові докази: диски зберігати матеріалах кримінального провадження; згортки з психотропною речовиною PVP знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 7 163,10 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Фортечний районний суд м.Кропивницького, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1