Справа № 215/7905/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання, в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, без фіксування технічними засобами клопотання дізнавача про надання тимчасового доступу до речей і документів за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за № 0000069 від 25.02.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернулася до слідчого судді зі вказаним клопотанням.

Перевіривши надані матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає внесенню до розгляду в судове засідання для розгляду по суті з наступних підстав.

Відповідно до ст. 163 ч. 5 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Таким чином, вказані вимоги при прийнятті слідчим суддею рішення за клопотанням, можуть бути виконані судом об`єктивно лише при викладенні клопотання з дотриманням вимог ст. 160 ч. 2 КПК України.

У даному випадку слідчим, у порушення п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні виклад обставин є неповний та неконкретний, так як не зазначено: - чому у другому абзаці мотивувальної частини клопотання вказано, що невстановлена особа заволоділа грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 36536 грн., тоді коли далі по тексту клопотання вказано, що потерпіла зі своєї банківської карти перерахувала «на банківську карту № НОМЕР_1 - 9552 грн., а на банківську карту № НОМЕР_2 - 29954 грн.», що разом становить - 39506 грн.;

- правова кваліфікація кримінального правопорушення (ознаки), крім статті та її частини.

Крім цього, копії документів, долучені до клопотання, а саме: рапорт, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, є частково нечитабельними, що робить їх вивчення (дослідження), оцінку фактично неможливим для прийняття обґрунтованого, законного рішення за клопотанням.

Статті 159-164 КПК України, не містять алгоритму дій слідчого судді, в разі, якщо клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 160 КПК України.

Але статтею 7 ч. 1 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, одним із яких є законність, сутність якого розкрита у ст. 9 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Таким чином, законним процесуальне рішення суду за поданим клопотанням може бути лише у разі його рішення, відповідності вказаним вимогам КПК України.

Враховуючи, що дізнавачем не дотримані вимоги ст. 160 ч. 2 КПК України, що порушує принцип законності, то суд не може прийняти процесуальне рішення про внесення на розгляд у судове засідання цього клопотання, так як таке рішення суду не відповідає засадам кримінального провадження.

Оскільки розгляд клопотання про тимчасового доступу до речей і документів проводиться слідчим суддею, то як аналогію закону потрібно застосувати положення ст. ст. 151, 156 КПК України де містяться положення про те, що у разі, якщо клопотання, яке розглядається слідчим суддею подане без додержання вимог КПК України до цих клопотань, то вони повертаються особі, що їх подала, про що постановляється ухвала.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання дізнавача про надання тимчасового доступу до речей і документів, слід повернути останньому як таке, що не відповідає вимогам ст. 160 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 7, 9, 160, розділом ІІ КПК України, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача СД ВП №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей і документів повернути дізнавачу для виконання вимог КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: