Справа №463/138/25
Провадження №1-кс/463/9922/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

31 жовтня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погодженогопрокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002404 від 05.12.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, Київської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України,

встановила:

старший слідчий в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , за погодженням прокурора, звернувся з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушеньня передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0002404 від 05.12.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу (розпорядження) керівника Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» № 22-к/07 від 31.12.2024, ОСОБА_5 з 01.01.2025 прийнято на роботу лісничим Дмитрівського лісництва Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також неухильно їх додержуватись.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», органи державної лісової охорони є правоохоронними органами.

Відповідно до «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою КМУ № 976 від 16.09.2009 та Додатку до нього, лісничий входить у склад лісової охорони, а Держлісоохорона має статус правоохоронного органу.

Статтею 241 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства розглядає справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 49,63-70,73,75,77,188-5 цього Кодексу.

Від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівник центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, його заступники, головні лісничі, старші інженери та інженери, командири авіаланок, старші льотчики-спостерігачі та льотчики-спостерігачі баз авіаційної охорони лісів, лісничі, помічники лісничих, майстри лісу.

Таким чином, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду лісничого Дмитрівського лісництва Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до посадової інструкції лісничого Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», затвердженої директором Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» 01.01.2024, з якою ОСОБА_5 ознайомлений під розпис, останній здійснює керівництво виробничо-господарською діяльністю лісництва, належить до професійної групи керівники та зокрема уповноважений: організовувати виконання лісокультурних та лісогосподарських робіт, заходів з охорони лісів від самовільних рубок, від шкідників та хвороб, побічних лісових користувань; притягує до відповідальності винних осіб за лісопорушення, а також порушення правил полювання та пожежної безпеки в лісах; перевіряти правильність складання працівниками державної лісової охорони протоколів про лісопорушення і своєчасно подає їх керівництву підприємства; контролю. додержання працюючими правил і норм охорони праці, виробничої і трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, тощо.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Статтями 4, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» установлено, що природні ресурси України є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах, визначених Конституцією України, цим та іншими законами України. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Так, відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, ліси є національним багатством та незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Відповідно до статті 3 Лісового кодексу України (далі ЛК), лісові відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», ЛК України, іншими законодавчими актами України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 19 Лісового кодексу виключне право на заготівлю деревини мають постійні лісокористувачі, які поряд з цим зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів.

Згідно вимог статті 70 ЛК України, заготівля деревини в порядку проведення рубок головного користування, а також інших рубок, пов`язаних із веденням лісового господарства, проводиться власниками лісів і постійними лісокористувачами, яким у встановленому порядку надано це право.

Порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Законом може бути встановлено відповідальність і за інші порушення лісового законодавства (стаття 105 ЛК України).

Відповідно до стаття 108 ЛК України незаконно добута деревина та інші лісові ресурси підлягають вилученню в установленому порядку.

Відповідно до вимог Порядку реалізації експериментального проекту щодо проведення електронних аукціонів з продажу окремих партій необробленої деревини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4.12.2019 № 1178 «Про реалізацію експериментального проекту щодо проведення електронних аукціонів з продажу необробленої деревини» реалізація деревини постійними лісокористувачами здійснюється через електронні аукціони.

Згідно із п. 1 Примітки до ст. 364 КК України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до п. 1 Примітки до ст. 368 КК України, неправомірною вигодою в особливо великому розмірі вважається вигода, що у п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Разом з цим, ОСОБА_5 , діючи у порушення наведених вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на цей час службовими особами Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в особливо великому розмірі за наступних обставинах.

Так, ОСОБА_7 , будучи засновником та одноособовим власником ТзОВ «Ярко і Ко» та ТзОВ «Форест-Яр» , фактично здійснюючи управління їх діяльністю, діючи в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений в ході досудового розслідування точний час та місці, але не пізніше 05.12.2024 організував в тому числі на території Черкаської області протиправну схему незаконних рубок деревини породи «дуб» її зберігання, перевезення, збут та переробку, а також протиправну схему подальшої переробки та експорту виробів із вказаної деревини.

З метою організації систематичної незаконної порубки дерев у лісах, зокрема центральних регіонів України, безпечного її перевезення, зберігання та подальшого збуту або переробки незаконно зрубаних дерев, ОСОБА_7 залучив ряд службових осіб філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», зокрема лісничого Дмитрівського лісництва Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» ОСОБА_5 .

Разом з тим, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді лісничого Дмитрівського лісництва Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», не пізніше 05.12.2024 (точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи той факт, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцерозташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах, володіючи інформацією про місця рубок на території Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на цей час службовими особами Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», у порушення вимог ст.ст. 67-70 Лісового кодексу України та Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо використання лісових ресурсів» від 23.07.2007 № 761, погодився на пропозицію ОСОБА_7 вчиняти злочини, пов`язані з незаконною рубкою деревини породи «дуб» її зберігання, перевезення, збут на території лісових ділянок Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України».

Так, ОСОБА_5 точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 08.10.2025 з лісових ділянок Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», без наявних маркувань та документів про легальне походження здійснив завантаження вантажного автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 лісодеревиною породи «дуб» у кількості 19,41 метрів кубічних. З метою подальшого розпорядження вказаною деревиною породи «дуб» 08.10.2025 точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 для подальшої переробки забезпечив її перевезення вантажним автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 на ПРАТ «ЄВРОШПОН-СМИГА», , що за адресою: Рівненська область, Дубенський район селище Смига, вул. Заводська 1.

Крім цього, ОСОБА_5 точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 16.10.2025 з лісових ділянок Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», без наявних маркувань та документів про легальне походження здійснив завантаження вантажного автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_3 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 лісодеревиною породи «дуб» у кількості 19,2 метрів кубічних. З метою подальшого розпорядження вказаною деревиною породи «дуб» 16.10.2025 точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 для подальшої переробки забезпечив її перевезення вантажним автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_3 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 на ПРАТ «ЄВРОШПОН-СМИГА», , що за адресою: Рівненська область, Дубенський район селище Смига, вул. Заводська 1.

Також, ОСОБА_5 точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 18.10.2025 з лісових ділянок Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», без наявних маркувань та документів про легальне походження здійснив завантаження вантажного автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_4 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_5 лісодеревиною породи «дуб» у кількості 19,97 метрів кубічних, а також вантажного автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 лісодеревиною породи «дуб» у кількості 20,63 метрів кубічних. З метою подальшого розпорядження вказаною деревиною породи «дуб» 18.10.2025 точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 для подальшої переробки забезпечив її перевезення вантажним автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_4 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_5 та вантажним автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_1 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_2 на ПРАТ «ЄВРОШПОН-СМИГА», , що за адресою: Рівненська область, Дубенський район селище Смига, вул. Заводська 1.

Окрім цього, ОСОБА_5 точний час та місце в ході досудового розслідування не встановлені, але не пізніше 22.10.2025 з лісових ділянок Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», без наявних маркувань та документів про легальне походження здійснив завантаження вантажного автомобіля реєстраційний номер НОМЕР_4 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_5 лісодеревиною породи «дуб» у кількості 19,25 метрів кубічних. З метою подальшого розпорядження вказаною деревиною породи «дуб» 18.10.2025 точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_7 для подальшої переробки забезпечив її перевезення вантажним автомобілем реєстраційний номер НОМЕР_4 із причепом реєстраційний номер НОМЕР_5 на ПРАТ «ЄВРОШПОН-СМИГА», , що за адресою: Рівненська область, Дубенський район селище Смига, вул. Заводська 1.

Таким чином, ОСОБА_7 через підконтрольних йому перевізників з числа фізичних осіб підприємців, а саме ФОП ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_9 з лісових ділянок Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», за сприяння ОСОБА_5 здійснив завантаження незаконно зрубаної лісодеревини породи «дуб» у загальній кількості 98,46 метрів кубічних, та забезпечив подальше її перевезення для переробки на ПРАТ «ЄВРОШПОН-СМИГА», , що за адресою: Рівненська область, Дубенський район селище Смига, вул. Заводська 1.

В подальшому, а саме 29.10.2025 близько 16.35 год., на виконання попередніх домовленостей із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , перебуваючи автостоянці по вул. Промисловій, неподалік будинку № 1/3 у м. Луцьк Волинської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на цей час службовими особами Чорноліського надлісництва Філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України», одержав від ОСОБА_7 через особу на ім`я « ОСОБА_10 » неправомірну вигоду в сумі 2 010 000 грн, що в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, за організацію відпуску та реалізацію поза обліком незаконно зрубаної на лісових ділянках Чорноліського надлісництва філії «Центральний лісовий офіс» ДП «Ліси України» лісодеревини породи «дуб» у кількості 98,46 метрів кубічних її завантаження та сприяння у подальшому переміщенні 08.10.2025, 16.10.2025, 18.10.2025 та 22.10.2025.

Цього ж дня, злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_7 припинена працівниками правоохоронних органів, а неправомірна вигода вилучена.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в одержанні службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі для себе чи третьої особи за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 30.10.2025.

Ураховуючи характер вчиненого підозрюваним злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, є підстави вважати, що останній може полишити місце свого постійного проживання та виїхати з території України, де буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконними засобами, зокрема шляхом підкупу впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, які володіють інформацією, обставин вчинення ним зазначеного злочину, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження, для забезпечення виконання з ним процесуальних рішень. Разом з тим, при виконанні судом вимог ч.4 ст. 183 КПК України, щодо визначення застави, враховуючи передбаченні ч. 4, 5 ст.182 КПК України обставини, є необхідним визначити останньому заставу у сумі 1652 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 002 256 гривень

Прокурор ОСОБА_11 у судовому засіданні клопотання підтримав, навівши мотиви, зазначені у ньому, просив його задовольнити та зазначив, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, наявними є ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України та обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, необхідні для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, є недоцільним.

Слідчий ОСОБА_4 подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити. Щодо розміру застави повідомив, що така визначена на розсуд органу досудового розслідування.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив, просив у задоволенні такого відмовити. В обгрунтування своїх заперечень покликалася на те, що підозра є необгрунтованою, а ризики, на які посилається слідчий у клопотанні не доведеними. Стверджує, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання у м. Знам`янка, Кіровоградської області, має сім`ю, зокрема двох малолітніх дітей, а тому не має на меті переховуватись. Крім цього, ОСОБА_5 не судимий, має місце праці, враховуючи наведене просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу запобіжного заходу підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, який вважає за необхідне обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, думку підозрюваного, його захисника, вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 і 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу».

Слідчою суддею встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002404 від 05.12.2024, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 191, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369 КК України.

Також встановлено, що 30.10.2025 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 36, 40, 42, 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ч. 4 ст. 368 КК України, та роз`яснено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідча суддя дійшла висновку, що слідчий та прокурор довели обґрунтованість підозри, висунутої ОСОБА_5 /сукупність наявних на даний час доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України/, про що свідчать, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», реєстраційний номер НОМЕР_6 , належного на праві власності ОСОБА_5 в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти у сумі 2 010 000 (два мільйони десять тисяч) гривень; протоколом обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_7 , який перебуває у користуванні ОСОБА_7 ; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) заходів; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід вважати те, що: 1) підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. При цьому, слідча суддя погоджується з доводами клопотання про те, що підозрюваний має можливості для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі з використанням можливості для перетину державного кордону за зазначених у клопотанні обставин, до чого його може спонукати, зокрема, встановлена кримінальним законом відповідальність за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину. Такий висновок слідчого судді узгоджується з вимогами ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27 червня 1980 року «Про взяття під варту до суду»; 3) слідча суддя також дійшла висновку і про існування ризику незаконного впливу підозрюваного на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до норм кримінального процесуального права, суд може обґрунтовувати свої висновки лише тими свідченнями, які він сприйняв безпосередньо під час судового засідання або які отримані у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому та/або прокурору, а також і посилатися на такі показання, а тому ризик впливу на свідків існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків; 4) перешкоджати іншим чином, зокрема шляхом узгодження показань.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 працездатний, непохилого віку, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, має на утриманні двох малолітніх дітей.

Однак слідча суддя доходить висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не можуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання ним обов`язків, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідча суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/97 від 26 липня 2001 року. Тобто, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

А тому, слідча суддя не відхиляє доводів на користь підозрюваного, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідча суддя виходить з вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, відповідно до якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор, покликаючись на абз.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, клопотав про визначення застави в сумі 1652 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 002 256 гривень. Зазначений розмір мотивувала значним суспільним резонансом кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється особа та можливості його сплати останнім оскільки наявне у власності рухоме майно та готівкові кошти, дозволяють це зробити.

Так, слідча суддя, вважає за необхідне зазначити, що застава це не менш суворий запобіжний захід, а альтернатива триманню під вартою. За тяжкістю вони рівні за КПК. Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду. При цьому, тягар застави не може покладатися на родичів

Тобто, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Відтак, враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 , його сімейний та майновий стан, беручи до уваги суспільну резонансність та обставини вчинення кримінального правопорушення, яке вчинено у воєнний час, вважаю за необхідне визначити заставу в сумі 826 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 501 128гривень, яка буде необхідною для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до підозрюваного поряд із запобіжним заходом у виді тримання під вартою альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відтак, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в сумі 826 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 501 128гривень.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197 КПК України, -

постановила:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_4 , погодженогопрокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали шістдесят днів - до 29 грудня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з 29 жовтня 2025 року 19 год. 00 хв.

Визначити підозрюваному заставу - 826 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2501128гривень (два мільйони п`ятсот одну тисячу сто двадцять вісім) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо).

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваним ОСОБА_7 , а також, громадянами України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , окрім як з дозволу слідчого;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 29 грудня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09 год 20 хв. 03.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1