02.12.2025 Справа № 756/1523/23
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1523/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.12.2025 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000834 від 29.10.2022, на підставі обвинувального акта за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця смт Балабине Запорізького району Запорізької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , такого, що має вищу освіту, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 286 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 цього Кодексу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, що є нереабілітуючою підставою, він не заперечує.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілих ОСОБА_8 заперечив проти задоволення клопотання.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала позицію свого представника.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за таких обставин.

28.10.2022 приблизно о 18:20 ОСОБА_7 , керуючи технічно справним транспортним засобом марки «SKODA» моделі «ROOMSTER» (д.н.з. НОМЕР_2 ), рухався по проїзній частині вулиці Маршала Малиновського (зі сторони площі Сантьяго-де-Чилі в напрямку проспекту Оболонського) в місті Києві, та наближався до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого напроти будинку 5 на площі Оболонській в місті Києві. В цей час попереду на вказаному нерегульованому пішохідному переході перебували пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які рухалися через проїзну частину вулиці Маршала Малиновського справа-наліво відносно руху транспортного засобу марки «Skoda» моделі «Roomster» (д.н.з. НОМЕР_2 ).

Водночас ОСОБА_7 , всупереч вимог підпункту «б» пункту 2.3., пунктів 12.1. та 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 та введених у дію 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), керуючи технічно справним транспортним засобом марки «SKODA» моделі «ROOMSTER» (д.н.з. НОМЕР_2 ), рухався по проїзній частині вулиці Маршала Малиновського (зі сторони площі Сантьяго-де-Чилі в напрямку проспекту Оболонського) в місті Києві, під час руху, враховуючи дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при наближенні до врегульованого пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , яких віноб`єктивно спроможній був завчасно виявити, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не зменшив швидкість свого автомобіля аж до ного зупинки, не дав дорогу вказаним пішоходам, внаслідок чого здійснив наїзд напішоходів ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав наступні тілесні ушкодження:

- забійну рану на фоні гематоми правої тім`яно-потиличної ділянки; закриту травму лівого колінного суглобу - перелом медіального мищелка великогомілкової кістки; закриту травму хребта - компресійний перелом тіла першого поперекового хребця, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала наступні тілесні ушкодження:

- закриту травму лівої гомілки у вигляді садна (без опису морфології, 1,5x2,0 (см)) латеральної поверхні лівого колінного суглобу; перелому лівої малогомілкової кістки в проксимальній третині (зі зміщенням уламків); садна (без опису морфології) - в ділянці лівої кисті (0,5x1,0 (см)); в ділянці правого ліктьового суглобу (1,0x1,0 (см)) , що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Під час руху водій автомобіля марки «SKODA» моделі «ROOMSTER» ОСОБА_7 порушив вимоги:

- підпункт «б» пункту 2.3. Правил дорожнього руху - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- 12.1. - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- 18.1. Правил дорожнього руху - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Допущені водієм автомобіля марки «SKODA» моделі «ROOMSTER» ОСОБА_7 порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3., пунктів 12.1. та 18.1.Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто як «порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесне ушкодження».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Приписами ч. 1 ст. 285 цього Кодексу передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України в разі, якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати позицію обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлено ст. 286 КПК України. В разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347-363 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Так, на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, санкція статті предбачала покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до положень ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону України від 18.02.2021 №1256-IX особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів справи вбачається, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 злочину за ч. 1 ст. 286 КК України пройшло більше трьох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду ...; перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах 1, 2 ст. 49 КК України строків особа вчинила новий злочин ... (частини 2, 3 ст. 49 КК України).

Водночас, судом не було встановлено фактів переривання перебігу давності, як і не було встановлено фактів зупинення давності внаслідок ухилення підозрюваного/обвинуваченого ОСОБА_7 від органу досудового розслідування/суду, оскільки матеріали судового провадження не містять доказів на підтвердження цього, не надано таких і прокурором під час вирішення клопотання сторони захисту.

У судовому засіданні ОСОБА_7 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_7 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20) звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування особою шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постановах від 10.06.2021 у справі №640/11750/17 (провадження №51-6089км20), від 25.02.2021 у справі №192/3301/16-к (провадження №51-3094км20), від 18.02.2025 у справі №712/8174/23 (провадження №51-2807км24) констатував, що у результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Зо стосується заперечень потерпілої сторони на клопотання сторони захисту, то суд враховує сталу та послідовну практику Касаційного кримінального суд Верховного Суду, відповідно до якої під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України позиція потерпілого не є вирішальною щодо закриття і не є перешкодою до виконання імперативних вимог процесуального закону (постанови від 03.06.2021 у справі №344/7812/16-к (провадження №51- 6207км20), від 12.04.2023 у справі №522/20663/17 (провадження №51-3538км22). Положення ст. 49 КК України та ст. 285 КПК України зобов`язують суд, за наявності відповідних підстав та згоди обвинуваченого, звільнити останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому під час вирішення питання застосування положень ст. 49 КК України вирішальною є позиція саме обвинуваченого, а не потерпілого.

Таким чином, виходячи з фактичних обставин, так як вони викладені в обвинувальному акті, кримінальне правопорушення мало місце 28.10.2022, відтак під час судового провадження кримінального провадження сплив вищевказаний трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим суд, за наявності згоди ОСОБА_7 на закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав, приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Водночас, за змістом ст. 129 КПК України суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Поміж тим, у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України й закриття кримінального провадження цивільний позов не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З огляду на викладене, потерпіла сторона має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.01.2022 у справі №661/2681/18, від 16.08.2021 справі №644/7193/17, від 24.05.2018 у справі №531/2332/14-к, від 15.01.2019 у справі №185/442/16-к та інших, які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат на залучення експерта (висновок екперта від 24.09.2021 №СЕ-19/111-21/45648-ІТ та від 28.09.2024 №042-1171-2021), то суд враховує висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 12.09.2022 у справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21) про те, що в разі, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, то процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадках виправдування обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2022 №761/23963/22.

Керуючись статтями 12, 44, 49 КК України, статтями 100, 128, 129, 174, 284-288, 369-372, 392 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0000834 від 29.10.2022 стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - закрити.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 (цивільний позивач) та ОСОБА_9 (цивільний позивач) до обвинуваченого ОСОБА_7 (цивільний відповідач), Страхова компанія «ОРАНТА» (третя особа), - залишити без розгляду.

Роз`яснити про те, що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.11.2022 №761/23963/22 на транспортний засіб марки «SKODA» моделі «ROOMSTER» (д.н.з. НОМЕР_2 ), який на праві власності належить ОСОБА_10 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- транспортний засіб марки «SKODA» моделі «ROOMSTER» (д.н.з. НОМЕР_2 ) (постанова від 29.10.2022), який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_11 (постанова від 14.11.2022), - після набрання ухвалою законної сили залишити власнику/законному володільцю за належністю.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта до проведення експертиз від 16.12.2022 №042-1617-2022, від 24.11.2022 №042-1618-2022, від 21.11.2022 №СК19/111-22/46976-ІТ, від 09.11.2022 №СЕ-19/111-22/46956-ФП, від 27.12.2022 №СЕ-19/111-22/51515-ІТ, - віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1