Провадження №1-кп/750/873/25
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

13 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 07.03.2023, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

Вказаний обвинувальний акт разом з додатками надійшов до суду 02 жовтня 2025 року.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, вказавши, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає, проти чого не заперечували обвинувачені та їх захисники.

Підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення відсутні, обвинувальний акт складено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Деснянському районному суду м. Чернігова.

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, перешкоди для його призначення відсутні.

Також, прокурор подав письмові клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, який спливає 18.10.2025, та ОСОБА_6 , на 60 днів, який спливає 18.10.2025, обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставами до застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися і продовжують існувати, підстави для зміни запобіжних заходів відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_5 з клопотанням погодились, не заперечували щодо задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 і його захисник ОСОБА_4 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Відповідно до частини 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинувачених, впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, оскільки останні, обвинувачують у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 суд виходить з того, що з матеріалів провадження вбачається, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, отже, розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде офіційно не працює, не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, що свідчить про те, що єдиним джерелом є доходи, отримані в результаті злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки перебуваючи на волі матиме можливість впливу на свідків та потерпілого з метою їх відмови від надання показань чи зміни таких на свою користь, при цьому слід враховувати, що на час вирішення клопотання прокурора у кримінальному провадженні триває стадія підготовчого провадження, свідки та потерпілий ще не були допитані, і допит останніх під час досудового розслідування не виключає необхідності їх допиту судом, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, враховані його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, і викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_7 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, при оцінці доводів прокурора про існування ризику іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно відзначити, що такий належним чином не обґрунтований прокурором, у клопотанні мається ізольоване посилання на такий ризик, без зазначення його змісту, а лише абстрактно зазначено, що обвинувачений «іншим способом може перешкоджати повному, всебічному проведенню судового розгляду, що може призвести до невиправних наслідків по кримінальному провадженню, а саме в прийнятті процесуальних рішень», що позбавляє суд можливості справедливо та всебічно оцінити його. Позаяк сам суд не наділений повноваженнями здійснювати обвинувачення, він і не може самостійно тлумачити зміст будь-якого ризику чи будь-яким іншим чином погіршувати становище обвинуваченого, в зв`язку з чим суд не бере до уваги вказаний заявлений ризик прокурором.

Однак, суд також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, на даний час буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам

З огляду на викладене вище, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінальних правопорушень, стадії розгляду кримінального провадження, та даних щодо особи обвинуваченого, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора. При цьому, зміна або застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 . Розмір застави 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025 року, залишається незмінним.

Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 суд виходить з того, що з матеріалів провадження вбачається, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, отже, розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде офіційно не працює, не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, що свідчить про те, що єдиним джерелом є доходи, отримані в результаті злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, оскільки перебуваючи на волі матиме можливість впливу на свідків та потерпілого з метою їх відмови від надання показань чи зміни таких на свою користь, при цьому слід враховувати, що на час вирішення клопотання прокурора у кримінальному провадженні триває стадія підготовчого провадження, свідки та потерпілий ще не були допитані, і допит останніх під час досудового розслідування не виключає необхідності їх допиту судом, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінального правопорушення, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, враховані його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, і викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Разом з цим, при оцінці доводів прокурора про існування ризику іншим способом перешкоджати кримінальному провадженню, необхідно відзначити, що такий належним чином не обґрунтований прокурором, у клопотанні мається ізольоване посилання на такий ризик, без зазначення його змісту, а лише абстрактно зазначено, що обвинувачений «іншим способом може перешкоджати повному, всебічному проведенню судового розгляду, що може призвести до невиправних наслідків по кримінальному провадженню, а саме в прийнятті процесуальних рішень», що позбавляє суд можливості справедливо та всебічно оцінити його. Позаяк сам суд не наділений повноваженнями здійснювати обвинувачення, він і не може самостійно тлумачити зміст будь-якого ризику чи будь-яким іншим чином погіршувати становище обвинуваченого, в зв`язку з чим суд не бере до уваги вказаний заявлений ризик прокурором.

Однак, суд також вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, на даний час буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілого, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам

З огляду на викладене вище, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінальних правопорушень, стадії розгляду кримінального провадження, та даних щодо особи обвинуваченого, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора. При цьому, зміна або застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 . Розмір застави 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025 року, залишається незмінним.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 314, 315, 369-372, ч.2 ст. 376, ч.2 ст. 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, суддею одноособово, у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Деснянського районного суду м. Чернігова 21 жовтня 2025 року о 14:30 годині.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 11 грудня 2025 року.

Розмір застави в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025, залишається незмінним.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою до 11 грудня 2025 року.

Розмір застави в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025, залишається незмінним.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинувачених та їх захисників.

На ухвалу, в частині продовження строку тримання під вартою, протягом 5 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1