Справа № 186/1915/24
Провадження № 1-кс/0186/340/25
У Х В А Л А

08 грудня 2025 року м.Шахтарське.

Слідчий суддя Шахтарського міського суду Дніпропетровської області- ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Шахтарському клопотання адвоката - ОСОБА_3 , в інтересах володільця майна - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 13 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

05 грудня 2025 року в провадження Шахтарського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання адвоката - ОСОБА_3 , в інтересах володільця майна - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 13 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 15 листопада 2024 року в рамках проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження за клопотанням слідчого слідчим суддею накладено арешт на автомобіль, марки «FIAT DUCATO», іноземний р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, яким керував військовослужбовець ОСОБА_4 , з метою проведення автотехнічних експертиз та збереження речових доказів.

Як зазначає адвокат, на момент звернення з даним клопотанням слідчим були проведені всі слідчі дії з транспортним засобом, досудове розслідування фактично не здійснюється, повідомлення про підозру нікому не вручено, жодних експертних досліджень з автомобілем не проводиться, у зв`язку з чим обставини, які слугували правовими підставами для накладення арешту, відпали.

Також в клопотанні зазначено, що вказаний автомобіль зберігається на майданчику тимчасово вилучених транспортних засобів без належних умов зберігання, що призводить до погіршення його технічного стану внаслідок дії погодних умов.

Крім того, слідчий, вилучивши автомобіль, позбавив військових транспортного засобу для виконання бойових завдань.

Просить слідчого суддю, посилаючись на ч.1 ст.174 КПК України, скасувати арешт автомобіля, марки «FIAT DUCATO», іноземний р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , 2005 року випуску.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у відсутність ОСОБА_4 та його представника, просить клопотання задовільнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти скасування арешту вищевказаного транспортного засобу, зазначив, що рішення у кримінальному провадженні не прийнято.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні обставини.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, датованого 04 грудня 2024 року, у провадженні ВП № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000499 від 13 листопада 2024 року по ч.1 ст.286 КК України за фактом ДТП з участю водія військовослужбовця ОСОБА_4 , внаслідок якого був травмований пішохід - ОСОБА_5 .

Відповідно до копії ухвали слідчого судді Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2024 року, з метою забезпечення збереження речового доказу, запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, накладено арешт на автомобіль, марки «FIAT DUCATO», іноземний р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, який перебуває у користуванні ОСОБА_4 та власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є громадянин Республіки Польщі - ОСОБА_6 , та заборонено ОСОБА_4 відчуження, розпорядження та використання вказаного автомобіля. Також в ухвалі зазначено, що зазначений автомобіль 13 листопада 2024 року визнаний речовим доказом та направлений на відповідальне зберігання на стаціонарний пост «Першотравенський».

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно є передчасним і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, автомобіль, марки «FIAT DUCATO», іноземний р.н. НОМЕР_1 , VIN № НОМЕР_2 , 2005 року випуску, 13 листопада 2024 року визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000499 і з метою його збереження ухвалою слідчого судді від 15 листопада 2024 року на автомобіль накладено арешт.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник у клопотанні зазначив, що у застосуванні арешту відпала потреба, однак ніяких документів, які свідчать про те, що транспортний засіб втратив статус речового доказу, слідчому судді не надав.

Крім того, необхідно зазначити, що відповідно до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження і такі докази повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження доля речових доказів вирішується за відповідним клопотанням слідчого або прокурора.

Згідно ч.ч.3,4 ст.174 КПК України прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так як арешт на автомобіль накладений з метою його збереження як речового доказу, а доля речових доказів відповідно до ч.9 ст.100 КПК України вирішується або під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, або у разі прийняття рішення слідчим чи прокурором про закриття кримінального провадження, скасування арешту автомобіля, який є речовим доказом, можливе в порядку, передбаченому ч.ч.3,4 ст.174 КПК України, лише у разі прийняття одного із зазначених вище рішень.

Відповідно до матеріалів клопотання та заяви слідчого досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, жодне із вищевказаних рішень у кримінальному провадженні не прийнято, у зв`язку з чим вирішення питання про долю автомобіля як речового доказу та скасування накладеного у зв`язку з цим арешту є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що заявник відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України не довів, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України,- слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання адвоката - ОСОБА_3 , в інтересах володільця майна - ОСОБА_4 , про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000499 від 13 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_7