Справа № 194/216/26
Номер провадження 1-кс/194/24/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м.Тернівка

Слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000066 від 02.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

До Тернівського міського суду надійшло клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000066 від 02.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що 02.02.2026 надійшло повідомлення від ОСОБА_4 . 14.1 1.1989 року народження про те, що 01.02.2026 в період часу з 15:45 год. до 16:10 год. невстановлена особа, знаходячись поблизу шахти «Тернівська» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ВСП «Шахтоуправління Тернівське», що розташована за адресою: м. Тернівка. вул. Харківська, буд. 1 незаконно заволоділа транспортним засобом - автомобілем марки «Mitsubishi L 200» іноземної реєстрації НОМЕР_1 . Власник транспортного засобу, документи на т/з та обставини встановлюються.

02.02.2026 відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000066 від 02.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

03.02.2026 свідок ОСОБА_5 звернулась з заявою про те, що просить долучити до матеріалів кримінального провадження в якості речовою доказів автомобіль марки «Mitsubishi L 200» іноземної реєстрації НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер вищезазначеного транспортного засобу: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , а також рушницю і серійним номером НОМЕР_5 та двома магазинами з патронами в кількості 17 штук.

03.02.2026 з письмового дозволу власника домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 20:36 год. по 21:17 год., проведено огляд в ході якого на території вищевказаного домоволодіння було виявлено автомобіль «Mitsubishi L 200», чорного кольору, з номерним знаком іноземної реєстрації НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер вищезазначеного транспортного засобу: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , а також під час огляду, біля будівлі, яка розташована поряд з автомобілем, було виявлено рушницю серійний номер ХК 37-Н25YB-022064 та двома магазинами з патронами в кількості 17 штук.

Вищевказану рушницю з двома магазинами поміщено до поліетиленового пакету та опечатано за допомогою бирки №B719004, патрони у кількості 17 шт. поміщені до спец, пакету №PSP2137873.

03.02.2026 вищевказані вилучені речі, у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнані у кримінальному провадженні речовим доказом.

Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на рушницю серійний номер ХК 37-Н25YB-022064 та двома магазинами з патронами в кількості 17 штук, які були вилучені 03.02.2026 в ході огляду, з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначених речових доказів, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.

Метою арешту майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КІІК України є збереження речових доказів.

Підставою арешту майна, згідно ч. 3 ст.170 КІІК України є наявність сукупності підстав та розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину.

Підставами. у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт вилученого майна, є забезпечення належного збереження речових доказів стороною кримінального провадження. та фактичне позбавлення осіб, причетних до вчинення кримінальної правопорушення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним чином до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Вилучені рушницю з серійним номером ХК 37-Н25YB-022064 з двома магазинами, яку поміщено до поліетиленового пакету та опечатано за допомогою бирки №В719004 та патрони у кількості 17 шт., які було поміщено до спец, пакету №PSP2137873 відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 167 КК України є тимчасово вилученим майном та є всі підстави вважати, що вони є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що вилучені 03.02.2026 в ході огляду рушницю з серійним номером ХК 37-Н25YB-022064 та з двома магазинами, а також патрони у кількості 17 шт. - мають значення речових доказів, та з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникли необхідність у накладенні арешту на зазначене майно.

Підсумовуючи викладене, слідчий просить суд накласти арешт на майно у формі заборони його користування, відчужений та розпорядження, а саме на вилучені під час огляду від 03.02.2026: рушницю з серійним номером ХК 37-Н25YB-022064 з двома магазинами, а також патрони у кількості 17 шт., з метою збереження речових доказів.

Слідчий та прокурор підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Слідчий суддя, розглянувши подане клопотання, дійшов наступних висновків.

У відповідності з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведене, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

В п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що вказане майно(рушниця, два магазина та патрони) відповідає критеріям речового доказу по розслідуваному кримінальному провадженню, оскільки вилучене майно, могло зберегти на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження(обставин незаконного заволодіння транспортним засобом), свідчить про необхідність накладення арешту на вказане майно.

Майно, яке має ознаки речового доказу може вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що відомості внесенні до №0000066 від 02.02.2026 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, тобто на теперішній час досудове розслідування перебуває на початковій стадії і для забезпечення доказів у кримінальному провадженні звернення до суду з клопотанням про накладення арешту на майно є цілком обґрунтованим та потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для виконання завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України, та завдань арешту майна, які передбачені в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, і тому, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, вважаю за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на вищезазначене вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи матеріали провадження, приходжу до висновку, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Заборона відчуження, користування та розпорядження вказаним майном забезпечить збереження речового доказу та не призведе до його знищення, переробки або приховування.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом кримінального правопорушення. Крім того, слідчий суддя враховує те, що власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.

З огляду на викладене, врахувавши розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також враховуючи думку прокурора, слідчий суддя вважає за необхідне у зв`язку з метою забезпечення збереження речових доказів та недопустимості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення зазначеного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, накласти арешт на вилучене майно, шляхом заборони осіб на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном, у зв`язку з чим, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст. ст. 94, 98, 100, 131-132, 167, 168, 170-173, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погодженого прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000066 від 02.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 03.02.2026 року під час огляду, а саме на: рушницю з серійним номером ХК 37-Н25YB-022064 з двома магазинами, а також патрони у кількості 17 шт.,- шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим майном з метою забезпечення збереження речових доказів.

Копію даної ухвали негайно після її оголошення надати сторонам по справі.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду даного клопотання може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1