Єдиний унікальний номер 205/1322/18
Номер провадження1-кп/205/378/25
Новокодацький районний суд міста Дніпра
Провадження №1-кп/205/378/24 Справа № 205/1322/18
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000744 від 11.06.2025 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, офіційно працевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (надалі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , 19.11.2017 року близько 18 години 35 хвилин, маючи посвідчення водія НОМЕР_1 від 27.09.2017 року, керуючи автомобілем «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 02.07.2016 року належить останньому, в темний час доби, при увімкненому зовнішньому освітленні, здійснював рух по лівій смузі проїжджої частини вул. Велика Діївська в місті Дніпро, що проходить по території Новокодацького району в м. Дніпро з боку проспекту Свободи, в напрямку бульвару Рубінового.

Під час руху по вул. Велика Діївська м. Дніпро, на перехресті з вул. Велика Діївська та вул. Чорноземною, водій автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , близько 18 годин 35 хвилин, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, маючи об`єктивну можливість виявити велосипедиста ОСОБА_8 , який рухався хвилеподібною траєкторію по перехрестю рівнозначних доріг через перехрестя вул. Велика Діївська з вул. Чорноземною, з ліво на право відносно його напрямку руху, не вжив заходів своєчасного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, в наслідок чого, в районі електроопори №1847, яка розташована на вул. Велика Діївська, м. Дніпро, скоїв зіткнення передньою лівою частиною керованим ним автомобілем «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з правою бічною частиною велосипеда «Україна» без реєстраційного номеру під керуванням ОСОБА_8 .

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5., 2.3.(б), 12.3. Правил дорожнього руху України, згідно з якими: п. 1.3. «учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»; п. 1.5. «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) «перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу»; б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 12.3. «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_3 п. 12.3 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого водію велосипеда «Україна» ОСОБА_8 , спричинено численні тілесні ушкодження, від яких останній загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Смерть ОСОБА_8 настала від сумісної тупої травми тіла з переломом кісток і основи черепу, з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, переломами ребер праворуч та ліворуч, переломами кісток нижніх кінцівок, яка ускладнилась розвитком шоку, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа виявлений спирт у концентрації 2,50% у крові, 3,58% у сечі, така концентрація його у крові, живих осіб, може відповідати сильному алкогольному сп`янінню.

Правова кваліфікація дій обвинуваченого.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Позиції учасників судового провадження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному та суду пояснив, що дійсно він, при вказаних у цьому вироку обставинах, у вказаному місці та у вказаний час здійснив наїзд на велосипед під керуванням потерпілого ОСОБА_8 , після чого зупинив автомобіль та намагався надати допомогу потерпілому, викликав працівників поліції та швидку.

Потерпіла ОСОБА_6 , суду пояснила, що вона є дружиною загиблого ОСОБА_8 , з яким перебувала у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2010 року. 19.11.2017 року їй зателефонувала дочка ОСОБА_9 та повідомила про ДТП та те, що її чоловіка збив таксист.

Вона приїхала на місце ДТП та побачила вже мертвого чоловіка, який лежав на асфальті, вже за перехрестям. Розбитий автомобіль обвинуваченого «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 стояв ближче до розділової смуги. Вказала, що її донька йшла до магазину та побачила ДТП, на автомобілі була позначка таксі, пішла додому, однак ОСОБА_8 вдома не було. Після чого, вона повернулася на місце ДТП та впізнала загиблого вітчима. Потерпіла зазначила, що її чоловік був високий та крупний, зранку вживав алкогольні напої, однак в обід вже був в нормальному стані. Як сталося ДТП та за якими обставинами їй не відомо.

Додатково зазначила, що з моменту вчинення ДТП та до дня розгляду даного кримінального провадження судом, обвинувачений ОСОБА_3 висловив своє щире каяття та жаль з приводу скоєного, вибачився перед нею, вжив заходів щодо часткового відшкодування заподіяної моральної шкоди, у зв`язку з чим вона просила суд не призначати обвинуваченому покарання пов`язане з реальним позбавленням волі та з метою забезпечення відшкодування їй матеріальних та моральних збитків, не застосовувати до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Факт часткового відшкодування їй заподіяної шкоди підтверджується власноруч написаною нею розпискою, яка долучена до матеріалів кримінального провадження.

Мотиви суду щодо доведеності обвинувачення.

Крім показів самого обвинуваченого ОСОБА_3 , його провина у вчиненні даного кримінального правопорушення у повному обсязі підтверджується й безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду зазначила, що 19.11.2017 року близько 18 годині 00 хвилин перебувала на зупинці громадського транспорту, яка розташована на вул. Велика Діївська в м. Дніпро, де чекала маршрутне таксі. Спостерігала за дорожньою обстановкою та близько 18 годин 15 хвилин побачила велосипедиста ОСОБА_8 , з яким вона була знайома, оскільки вони мешкають на одній вулиці. ОСОБА_8 , виїхавши на проїжджу частину вулиці Велика Діївська перед перехрестям, зупинився, пропустив два автомобілі, потім ОСОБА_8 , невпевнено продовжив рух. Після чого, вона почула потужний удар, скрегіт, бачила як ОСОБА_8 перелетів через автомобіль. Свідок пояснила, що автомобіль зупинився не відразу, гальма вона не чула. Пояснила, що на вулиці було темно, мряка. Свідчила, що під час удару інших автомобілів на дорозі не було.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 19.11.2017 року вона зателефонувала обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки він працював таксистом та попросила забрати її та підвезти додому. В цей день була мряка, дощ. Пояснила, що під час руху вона помітила велосипедиста, який виїхав прямо перед автомобілем, але ж самого зіткнення вона не бачила, оскільки в той час вона нахилила голову та шукала ключі у сумочці, та почула як кричить обвинувачений «куди ти йдеш», а потім відбулося зіткнення. Свідок пояснила, що водій гальмував перед зіткненням. ОСОБА_3 після ДТП вийшов з автомобіля та підійшов до велосипедиста.

Безпосередньо допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та на його будинку встановлені камери відеоспостереження. Повідомив, що очевидцем ДТП, яка мала місце 19.11.2017 року він не був, однак до нього звернулися родичі загиблого для надання відеозапису з місця події. Після цього, він подивився відеозапис та знайшов фрагмент з велосипедистом, записав на жорсткий диск та передав під розпис слідчому у справі. Свідчив, що жодних фальсифікацій запису не можливо, час на відео ставиться автоматично, на зимовий час пристрій не переводиться.

Судовий експерт ОСОБА_13 в судовому засіданні підтвердив складений ним висновок та суду додатково пояснив, що момент виникнення небезпеки для руху ОСОБА_3 була розрахована ним з вихідних даних, наданих слідчим у своїй постанові. Вихідні дані перевірялись під час проведення експертизи та з технічної точки зору будь-яких невідповідностей не було встановлено.

Допитаний в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_14 суду пояснив, що питання впливу справності гальмівної системи автомобіля на розвиток ДТП перебуває поза межами його компетенції, оскільки ним досліджувався виключно технічний стан транспортного засобу в результаті чого було встановлено часткову несправність гальмівної системи автомобіля.

Судовий експерт ОСОБА_15 в судовому засіданні підтвердив складений ним висновок та суду додатково пояснив, що ним проведена судова авто-технічна експертиза №5/10.1/41 від 19.01.2018 року на підставі матеріалів, зазначених у самій експертизі, усі матеріали кримінального провадження він не досліджував у зв`язку з їх відсутністю. Надані вихідні дані слідчим для проведення експертизи були якісними та деталізовані, тому не виникало ніяких питань при проведенні експертизи.

Крім показів зазначених осіб, провина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також й безпосередньо дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами, а саме:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.11.2017 року зі схемою місця ДТП та фото-таблицею до нього, відповідно до яких встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, яке знаходиться у м. Дніпро на вул. Велика Діївська, в районі електроопори №847, під час якої відбулося зіткнення автомобіля з велосипедистом, в результаті якої водію велосипеда «Україна» ОСОБА_8 , спричинено тілесні ушкодження від яких останній загинув на місці дорожньо-транспортної пригоди, ДТП сталося в темний час доби, ділянка дороги освітлена міським електроосвітленням;

- протоколом додаткового огляду від 19.11.2017 року та фото-таблицею до протоколу огляду місця події за фактом виявлення трупа, згідно якого оглянуто труп ОСОБА_8 ;

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи №6/10.4/1154 від 10.01.2018 року, відповідно до якої автомобіль «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 контактував передньою лівою частиною з правою бічною частиною велосипеду «Україна» без реєстраційного номеру, місце зіткнення ТЗ було розташовано в межах смуги руху автомобіля «ЗАЗ Forza», перед початком осипи пластику і, в тому числі, резинок, відносно напрямку автомобіля «ЗАЗ Forza»;

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №6/10.2/1152 від 15.12.2017 року, відповідно до якої гальмівна система та рульове керування велосипеда «Україна» на момент експертного огляду перебувала у непрацездатному стані, непрацездатність рульового керування та робочої гальмівної системи велосипеда «Україна» виникла внаслідок аварійного навантаження, оскільки виявлені пошкодження рульового керування та робочої гальмівної системи велосипеда «Україна» не носять експлуатаційного характеру, то скоріш за все вони виникли внаслідок аварійного навантаження під час ДТП, водій не міг виявити несправності встановлені в ході огляду до початку руху;

- висновком судово-медичної експертизи № 2290 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР» від 27.11.2017 року, згідно з яким при експертизі трупа ОСОБА_8 , встановлено наступні тілесні ушкодження: садна в правій лобно-скроневій ділянці, на правій щоці, в правій передвушній ділянці з розповсюдженням на кут нижньої щелепи; припухлість м`яких тканин в правій тім`яно-скроневій ділянці; чисельні садна та осадження на лівій передньо-бічній поверхні грудної клітини у середній третині та на правій передньо-бічній поверхні тулубу; 4 забійні рани на тлі осадження на правій бічній поверхні тулубу у нижній третині; численні глибокі садна по задній поверхні правого ліктьового суглобу та правого передпліччя у верхній третині, по задній поверхні лівого ліктьового суглобу; поверхневі забійні рани на тильній поверхні правої та лівої кистей, садна на передній поверхні обох колінних суглобів на 51 см вище від підошовної поверхні стоп, садна на зовнішньо-задній поверхні правої гомілки на 41 см вище від підошовної поверхні стоп, на передньо-внутрішній поверхні обох гомілково- ступневих суглобів; 8 забійних ран на передній та внутрішній поверхні правої гомілки у середній третині, на передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки, по задній поверхні лівої гомілки у середній третині на тильній поверхні правої стопи; крововилив під м`якими покривними тканинам голови, багато уламковий перелом кісток склепіння та основи черепу, крововиливи на та під твердою мозковою оболонкою, крововиливи під м`якими мозковими оболонками головного мозку та мозочку, крововиливи в речовині головного мозку, згортки крові та рідка кров в порожнині бічних шлуночків, крововиливи в товщі Варолієвого моста; перелом 3-8 ребер праворуч по передньо-пахвовій лінії, без пошкодження пристінкової плеври, перелом 4-9 ребер праворуч по задньо-пахвовій лінії, без пошкодження пристінкової плеври та перелом 7,8 ребер ліворуч по середньо-пахвовій лінії, 12 ребра ліворуч по лопатковій лінії, без пошкодження пристінкової плеври; перелом поперекового відділу хребта між 2 та 3 поперековими хребцями, крововиливи під оболонками спинного мозку в проекції перелому, крайовий перелом лівої лопатки; подвійний перелом лівої малогомілкової кістки у середній та верхній третинах, перелом правої малогомілкової кістки та перелом правої великогомілкової кістки по типу «бампер-перелому», перелом правої малогомілкової кістки у верхній третині, крововиливи в товщі м`яких тканин по внутрішньо-задній поверхні лівої гомілки у середній третині, по зовнішній поверхні правої гомілки у середній третині приблизно та по зовнішній поверхні правого стегна і навколо всіх переломів у м`яких тканинах. Виявлені при експертизі трупа вищеописані тілесні ушкодження, виникли незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів), або при ударі об такий (такі). Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, всі вони можуть відповідати фазам автомобільної травми: удар виступаючими частинами автомобілю, що рухався та удар об деталі велосипеда, закидання тіла на автомобіль, відкидання тіла на дорожнє покриття з послідуючим ударом та ковзання по ньому. Беручи до уваги характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, а також наявність переломів правих мало та великогомілкової кісток по типу «бампер переломів», можливо, що первинний контакт виступаючих частин автомобілю, що рухався, відбувся з правою бічною (зовнішньою) поверхнею тіла потерпілого. Встановлена при експертизі трупа сумісна тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті, та знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_8 настала від сумісної тупої травми тіла з переломом кісток склепіння та основи черепу, з крововиливами під оболонки та в речовину головного мозку, переломами ребер праворуч та ліворуч, переломами кісток нижніх кінцівок, яка ускладнилась розвитком шоку. Враховуючи дані протоколу огляду трупа на місці події смерть ОСОБА_8 настала близько за 3-4 години до моменту огляду трупа на місці події; при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупа виявлений спирт у концентрації 2,50% у крові, 3,58% у сечі, така концентрація його у крові, живих осіб, може відповідати сильному алкогольному сп`янінню;

- протоколом огляду відеозапису від 14.12.2017 року, відповідно до якого оглянуто диск Hp invent DVD+R 16х 4.7 GB 120 min, з камери зовнішнього відеоспостереження, яка розташована на будинку за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, 403;

Так, на вищезазначеному диску мається відеозапис, який зафіксував обставини ДТП, яка мала місце 19.11.2017 року близько 18 години 35 хвилин на перехресті з вул. Велика Діївська та вул. Чорноземною, який було переглянуто в судовому засіданні.

Переглянувши вказаний відеозапис судом встановлено, що велосипедист ОСОБА_8 їхав та зупинився перед перехрестям вул. Чорноземній з вул. Велика Діївська в м. Дніпро, пропустив два автомобілі, які рухалися зліва по проїзній частині. Далі на відео видно як велосипедист розпочинає невпевнено рух, доїжджає до середини проїзної частини та автомобіль, який рухався з права, не зупинившись, його збиває. На відео зафіксовано, що міське електроосвітлення працювало, видимість не була обмежена.

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №5/10.2/3 від 12.01.2018 року, згідно висновків якої робоча гальмівна система автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент проведення експертного дослідження, перебуває у частково працездатному стані; непрацездатність заднього правого колеса автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 виникла, скоріш за все, із-за нещільного прилягання сальників поршнів в робочому гальмівному циліндрі; непрацездатність заднього правого колеса автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 виникла до ДТП, тому що нашарування масляно-брудового шару на робочому гальмівному циліндрі виникло в процесі тривалого експлуатаційного періоду; водій автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 не міг виявити несправність заднього правого колеса методом зовнішнього огляду або при русі. Для виявлення даної несправності необхідно було зняти праве заднє колесо та демонтувати гальмівний барабан;

- протоколом огляду автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 від 09.01.2018 року, відповідно до якого виявлено пошкодження передньої частини автомобілю та розбите лобове скло, з фото-таблицею до протоколу додаткового огляду транспортного засобу з видом колесу та протектору;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року, схемою та фото-таблицею до нього, за участю спеціаліста ОСОБА_16 та інших осіб, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 розповіла про погодні умови, час доби, освітлення, у відповідності з тими, які були на момент ДТП, яка мала місце 19.11.2017 року, розповіла про обставини ДТП, розташування велосипедиста від краю проїзної частини, рух велосипедиста та автомобіля;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року, схемою та фото-таблицею до нього, за участю спеціаліста ОСОБА_16 та інших осіб, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 розповіла про погодні умови, час доби, які були на момент ДТП, яка мала місце 19.11.2017 року, розповіла про обставини ДТП, рух автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в якому вона була пасажиром;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року зі схемою та фото-таблицею до нього відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_3 на місці події показав обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди при якій, рухаючись на автомобілі із пасажиром ОСОБА_11 , скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_8 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2018 року, за участю ОСОБА_3 , спеціаліста та понятих, згідно якого було проведено вимірювання гальмування;

- висновком судової авто-технічної експертизи №5/10.1/41 від 19.01.2018 року, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно до вимог п. 12.3 ПДР України. Дії водія автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП; водій автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 , при заданих вихідних даних, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду. У даній дорожній обстановці велосипедист ОСОБА_8 повинен був діяти згідно до вимог п. 16.12 ПДР України, дії велосипедиста ОСОБА_8 при заданому механізмі пригоди, не відповідали вимогам п. 16.12 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП; технічна можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди для велосипедиста ОСОБА_8 встановлювалася виконанням ним вимог п. 16.12 ПДР України, для чого не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати.

- висновком комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №454/455-18 від 14 лютого 2018 року відповідно до якої, з технічної точки зору, місце зіткнення (наїзду на велосипед) розташоване в межах смуги руху автомобіля «ЗАЗ Forza», перед початком осипу скла, пластику («резинок») відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ Forza» або на відстані не менш ніж 11,2 м. (8,5-4,0+6,7) перед електроопорою №1847. У заданій постановою слідчого дорожній обстановці, з урахуванням дослідження, водій велосипеда «Україна» ОСОБА_8 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 10.1., 16.12. Правил дорожнього руху України та водій велосипеда «Україна» ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - наїзду автомобіля «ЗАЗ FORZA» на велосипед «Україна» та в діях водія велосипеда «Україна» ОСОБА_8 вбачаються невідповідності до вимог п. 10.1, 16.12. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку технічним характером ДТП - наїздом автомобіля «ЗАЗ Forza» на велосипед «Україна».

У заданій постановою слідчого дорожній обстановці, з урахуванням дослідження, водій автомобіля «ЗАЗ FORZA» ОСОБА_3 повинен був діяти згідно технічних вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху України та водій автомобіля «ЗАЗ FORZA» ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП - наїзду автомобіля «ЗАЗ FORZA» на велосипедиста ОСОБА_8 .

Суд, оцінюючи безпосередньо досліджені докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду даного кримінального провадження, і доходить висновку, що його умисні дії, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого за ч. 2 ст. 286 КК кваліфіковано правильно.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. 65-67 КК, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК належать до категорії необережних тяжких злочинів, відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що ОСОБА_3 раніше не судимий, визнав свою провину у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, частково відшкодував заподіяну шкоду, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, має постійного місця проживання та реєстрації, де характеризується виключно позитивно.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК, суд відносить щире каяття, яке ґрунтується на визнанні особою своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася та часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК, судом не встановлено.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 наголошено, що „окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину (абзац п`ятий підпункту 4.1); „правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям (абзац четвертий підпункту 4.2).

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду. (Постанова ККС ВС від 05.10.2023 у справі №542/26/23).

Таким чином, суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, характер та обставини його вчинення, рівень його суспільної небезпеки, вказані вище дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, думку потерпілої щодо можливості призначення несуворого покарання, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, однак із здійсненням контролю за поведінкою обвинуваченого з боку органів з питань пробації, у зв`язку з чим, суд призначає покарання, передбачене санкцією статті та з застосуванням положень ст. 75 КК.

В постанові ККС ВС від 08.02.2018 у справі №361/2704/16-к зроблено правовий висновок про те, що санкція ч. 2 ст. 286 КК, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи, оскільки це покарання у санкції носить альтернативний характер і не є обов`язковим для застосування судом.

У даному конкретному випадку, окрім обставин, зазначених вище, суд також враховує, що керування транспортним засобом для ОСОБА_3 є єдиним джерелом його доходу, останній раніше не притягувався ані до адміністративної, ані до кримінальної відповідальності за порушення правил дорожнього руху та у випадку застосування судом такого додаткового покарання обвинувачений буде позбавлений фактичної можливості виконувати вирок суду в частині цивільного позову, а тому, в тому числі й з метою забезпечення виконання цивільного позову, суд доходить висновку про можливість не призначити ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Мотиви суду щодо цивільного позову.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження потерпілою ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданих кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування свого позову потерпіла зазначила, що вона зазнала матеріальних та моральних збитків у зв`язку зі смертю її чоловіка, пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення. Наслідки події, що сталася, потягли за собою нераціональне витрачання життєвого часу та обумовили необхідність залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів. Зазначила, що їй спричинено матеріальну шкоду у загальному розмірі 29315 грн., з яких: 5500 грн. вартість пошкодженого майна (одягу в який було одягнуто ОСОБА_8 : білизна 500 грн., верхній одяг 2000 грн., взуття 1000 грн., велосипед «Україна», який після ДТП не придатний до експлуатації 2000 грн.); витрати на поховання 23 815,00 грн., з яких: ритуальні послуги 6270 грн., вартість ями для поховання та послуги копачів 2500 грн., поминальний обід після поховання померлого 6945 грн., пам`ятник та благоустрій могили 8100 грн. Просила також стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 300 000 грн.

Крім того, потерпіла ОСОБА_6 звернулась до обвинуваченого з цивільним позовом в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , 2002 року народження та з аналогічних підстав просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 150 000 грн.

Під час судового розгляду даного кримінального провадження, за клопотання сторони захисту, було залучено ТОВ «СК «Альфа-Гарант» як третю особу за цивільним позовом, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 перед третіми особи була забезпечена відповідним договором страхування.

Так, судом було встановлено, що за наслідками даної дорожньо-транспортної пригоди, на підставі заяви особи, довіреної потерпілою ОСОБА_6 останній було відшкодовано 54 140 гривень моральної та матеріальної шкоди.

Відповідно до правового висновку щодо застосування норм матеріального права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, з огляду на ту обставину, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди була забезпечена відповідним договором страхування, суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування потерпілої матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Із систематичного аналізу норм закону слід дійти висновку, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

При цьому розмір відшкодування моральної шкоди (немайнової) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Крім того, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (не майнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача та вина останнього в її заподіянні.

Приймаючи до уваги викладене, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілих, аналізуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, яке за своїм характером є необережним, однак спричинив загибель людини, а саме батька та чоловіка потерпілих, суд доходить висновку, що з урахуванням фізичних і душевних страждань, які зазнали потерпілі внаслідок смерті їх близької особи, життя потерпілих кардинально змінилось, суд враховує характер заподіяння моральної шкоди, характер і об`єм моральних страждань потерпілих, що полягає у глибині душевних страждань та переживань, непомірному стресі, втраті психологічної рівноваги внаслідок порушення сталого побуту, життєвих зв`язків і що внаслідок цього вони змушені були змінити свій звичний уклад життя, докладати додаткових зусиль для організації свого життя, а також, що жодна майнова компенсація практично не в змозі відновити попередній стан, який існував до події кримінального правопорушення, повернути до життя загиблого, враховуючи часткове відшкодування моральної шкоди самим обвинуваченим та страховиком та виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що моральне відшкодування слід визначити у розмірі по 100 000 гривень на кожного із потерпілого.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування залучався експерт для проведення судових експертиз технічного стану транспортного засобу, судової транспортно-трасологічної експертизи, судової фототехнічної експертизи, судової комп`ютерно-технічної експертизи, судової авто-технічної експертизи та комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 витрати на їх проведення на користь держави.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що потерпілою ОСОБА_6 було понесено процесуальні витрати на отримання правової допомоги, а тому вказані процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої.

Питання щодо речових доказів вирішуються судом в порядку ст. 100 КПК.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 100 000 (сто тисяч) гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 100 000 (сто тисяч) гривень у якості відшкодування моральної шкоди.

На підставі ч. 1 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 понесені нею процесуальні витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №6/10.2/1153 від 15.12.2017 року у розмірі 790 гривень 96 копійок, за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №6/10.2/1152 від 15.12.2017 року у розмірі 790 гривень 96 копійок, за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №6/10.4/1154 від 10.01.2018 року у розмірі 2145 гривень 00 копійок, за проведення судової фототехнічної експертизи №6/6.1/1271 від 03.01.2018 року у розмірі 1144 гривні 00 копійок, за проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи №32/10.9/334 від 15.12.2017 року у розмірі 1484 гривні 40 копійок, за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу №5/10.2/3 від 12.01.2018 року у розмірі 1144 гривні 00 копійок, за проведення судової авто-технічної експертизи №5/10.1/41 від 19.01.2018 року у розмірі 1144 гривні 00 копійок, за проведення судової комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи №454/455-18 від 14.02.2018 року у розмірі 9152 гривні 00 копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а саме велосипеда «Україна» та автомобіля «ЗАЗ Forza», реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладені ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2017 року скасувати.

Речові докази, яким визнано велосипед «Україна», який перебуває на відповідальному зберіганні на штраф майданчику ПП «Автоклуб» - повернути потерпілій ОСОБА_6 за належністю; диск Hp invent DVD+R 16х 4.7 GB 120 min, який запаковано у спец.пакет №0006358 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження; відеореєстратор чорного кольору без акумуляторної батареї, в якому знаходився носій електронної інформації «Micro SD HC 16 GB», запакований у спец. пакет №2811378, повернути ОСОБА_3 за належністю.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Копії вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1