Справа № 463/9920/25
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

про відвід судді

20 листопада 2025 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 від 13.10.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001577 від 12.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КПК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 перебуває скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 від 13.10.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001577 від 12.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КПК України.

19 листопада 2025 року ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 від 13.10.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001577 від 12.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КПК України.

Подану заяву мотивує тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 розглядаючи дану скаргу не дотримується норм процесуального законодавства, зокрема, відмовив заявнику в ознайомленні з матеріалами кримінального провадження та при оголошенні вступної і резолютивної частини ухвали не зазначив час оголошення повного тексту ухвали. Дані обставини на думку заявника порушують його право на захист та викликають сумніви у неупередженості, професійності та компетентності слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду даної скарги. У зв`язку з наведеним, просить заяву про відвід слідчого судді задовольнити.

Учасники процесу в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи зазначені обставини, з урахуванням того, що відсутність учасників не перешкоджає розгляду заяви про відвід, суд приходить до висновку про можливість розгляду такої заяви у їх відсутності, оскільки затягування з розглядом такої заяви може призвести до порушення розумних строків розгляду скарги.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши заяву про відвід судді, матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчому судді, судді, присяжному, прокурору, слідчому, дізнавачу, захиснику, представнику, експерту, представнику персоналу органу пробації, спеціалісту, перекладачу, секретарю судового засідання може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України закріплено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Так, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

У разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду. Усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює (ст.81 КПК України).

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви про відвід, перевіривши викладені у заяві доводи, суд приходить до висновку, що заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 не підлягає до задоволення, у зв`язку з відсутністю законних підстав (обставин), передбачених ст.75 КПК України, які б виключали можливість участі слідчого судді ОСОБА_4 у розгляді справи № 463/9920/25 за скаргою ОСОБА_3 .

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справах «П`єрсак проти Бельгії», «Кіпріану проти Кіпру», «Грівз проти Сполученого Королівства»).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

Таким чином, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Як вбачається із матеріалів заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , у ній не вказано жодної із вищезазначених обставин для відводу судді, обставини, які викладені у заяві про відвід не свідчать про упередженість або зацікавленість слідчого судді у розгляді даної скарги.

Враховуючи вищенаведене, оскільки перелік підстав для відводу судді є вичерпним, однак заявником не зазначено жодної обставини, яка б свідчила про необ`єктивність чи упередженість слідчого судді, мотиви зазначені останнім не передбачені положеннями ст.75 КПК України, а тому, у задоволенні заяви про відвід слідчого судді необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_5 від 13.10.2025 року, про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні за № 0001577 від 12.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КПК України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1