Справа № 138/3842/25
Провадження №:1-кс/138/1065/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.12.2025 м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суду Вінницької області, у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2025 прокурор Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище клопотанням по кримінальному провадженню № 0000603 від 29.12.2025.

Клопотання мотивоване тим, зокрема, що наказом № 117 від 27.04.2023 командира військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з 27.04.2023, тобто з моменту відправлення до військової частини ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня продовжив виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Разом з тим, молодший солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, 02.10.2023 солдат ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від проходження військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, самовільно залишив район тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 з дислокацією у АДРЕСА_2 , та проводив час на власний розсуд за місцем власного проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Солдат ОСОБА_4 до 04.11.2025 був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про учинене ним нез`явлення вчасно на службу без поважних причин не повідомляв, та перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини вчинене в умовах воєнного стану.

ОСОБА_4 05.11.2025 о 14 год. 40 хв. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та 05.11.2025 о 14 год. 50 хв. затримано в порядку КПК України.

Ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.11.2025 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, дія якого закінчується 03.01.2026.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1,4 ч. 1 вказаної статті, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Існування ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК - переховуватися від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що санкцією статті інкримінованої ОСОБА_7 передбачено покарання від п?яти до десяти років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення він може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Вважаючи, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути не взявши особу під варту.

Крім цього, ОСОБА_4 проживає у Могилів-Подільському районі, де по річці Дністер проходить лінія державного кордону України, що породжує ризик незаконного перетину кордону безпосередньо підозрюваним для подальшого переховування від органу досудового слідства та суду.

Поєднання можливостей перебувати за межами України та потенційних небезпек у зв?язку із веденням бойових дій на території України внаслідок розв?язання російською федерацією повномасштабної війни проти України та тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному, дають обгрунтовані підстави вважати, що існує ризик залишення ОСОБА_8 території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а тривале перебування за кордоном є одним із способів унеможливлення реалізації органом досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, у призмі чого і висвітлюється ризи перешкоджання кримінальному провадженню, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В умовах війни російської федерації проти України держави Західної Європи, США, Канада впровадили з березня 2022 року додаткові правові механізми одержання статусу біженців громадянами України, які рятуються від війни, пом?якшують адміністративні бар?єри для оформлення дозволів на працевлаштування, реєстрації номеру соціального страхування та передбачають безкоштовне оформлення віз, статусу тимчасового резидента держав, тощо.

До підозрюваного ОСОБА_4 не можливо застосувати інший більш м?який запобіжний захід, оскільки відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу У країни, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Звертаючись із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчим на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, репутацію підозрюваного, відсутність постійного доходу, місця роботи, вчинення злочину в умовах воєнного стану, а також тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому.

Також у відповідності до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п?ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У зв`язку з викладеним, враховуючи особу підозрюваного, те що ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу досі існують, та запобігти їм можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , строком на 60 діб без права внесення застави.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували проти продовження застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного підлягає задоволенню, з таких підстав.

ОСОБА_4 05.11.2025 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та в подальшому 05.11.2025 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання зокрема у виді позбавлення волі строком до 10 років.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 07.11.2025 до підозрюваного було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якої закінчується 03.01.2026.

30.12.2025 прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 скеровано до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Разом з тим, як стверджує прокурор, клопотання до суду ще не надійшло, в той час як строк дії запобіжного заходу закінчується 03.01.2026.

Вказане свідчить про наявність підстав для розгляду даного клопотання слідчим суддею відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України. При цьому, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

На час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення є обґрунтованою, про що свідчать докази, зібрані у кримінальному провадженні та додані слідчим до даного клопотання, а саме: наказ № 117 від 27.04.2023 командира військової частини НОМЕР_1 відповідно до якого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця-помічника гранатометника 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ; Акт службового розслідування щодо самовільного залишення розташування базового табору військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 27.10.2023, яким встановлено обставини вчиненого правопорушення; Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2023 №4667 про призначення службового розслідування; Наказ №277 від 02.10.2023 командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого солдат ОСОБА_4 самовільно залишив розташування військової частини; Наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.10.2024 № 7696 про результати службового розслідування; повідомленням про оголошення підозри від 05.11.2025; іншими доказами в їх сукупності.

Крім того, слідчим доведено наявність підстав вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 є недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що він підозрюється у вчиненні вище вказаного злочину в період військового стану. Підозрюваний не одружений, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування та суду, унеможливлюють обрання більш м`якого запобіжного заходу. З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставин, які б свідчили про те, що встановлені ризики відпали або зменшились настільки, що до обвинуваченого з метою забезпечення належної процесуальної поведінки може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, стороною захисту суду не доведено.

Крім того, відповідно до ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.407 Кримінального кодексу України.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження є доцільним продовжити застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки крім іншого, проти цього не заперечував сам підозрюваний та його захисник.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 407 КК України, ст. 131, 132, 176-178, 182, 184, 186, 193, 194, 200, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до початку підготовчого судового засідання, включно, але не більше ніж на 60 діб, тобто до 28.02.2026, включно.

Дія ухвали закінчується в день проведення підготовчого судового засідання, але не пізніше 28.02.2026, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали суду складено та оголошено 31.12.2025 15 год. 50 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1