Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
справа №286/2582/25
провадження №1-кс/279/1593/25
У Х В А Л А
15 грудня 2025 року м.Коростень
03.12.2025 року через електронний суд від ОСОБА_3 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_4 . Ухвалою судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.12.2025 року заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 залишено без задоволення.
09.12.2025 року через електронний суд від ОСОБА_3 знову надійшла заява про відвід судді ОСОБА_4 .
Розгляд заяви про відвід судді здійснюється з дотриманням положень ст.75-81 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.
Розгляд заяви про відвід призначений судом на 08:20 годин 15.12.2025 року.
ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду його заяви, у судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань, заяв не подав.
Прокурор на електронну адресу суду надіслав клопотання, в якому просить розгляд заяви ОСОБА_3 про відвід судді здійснювати без його участі, у прийнятті рішення покладається на погляд суду.
Дослідивши заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 суд вважає, що вона задоволенню не підлягає з таких підстав.
Підстави відводу,самовідводу, а також обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні визначені параграфом 6 глави 3 розділу 1 КПК України.
Згідно зі ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Відповідно до ч.1,2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід іншими особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду (ч.4 ст.80 КПК України).
У силу ч.5 ст.80 КПК України відвід має бути вмотивованим.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.
Статтею 6 Кодексу суддівської етики, затвердженої рішенням XX чергового з`їзду суддів України, суддя повинен здійснювати правосуддя незалежно, виходячи виключно з обставин, установлених під час розгляду справи, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись верховенством права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, незважаючи на будь-які зовнішні втручання, впливи, стимули, загрози або публічну критику.
Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд при вирішенні цього питання враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, ЄСПЛ у пункті 66 рішення по справі «Мироненко і Мартенко проти України» вказує, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенціїпро захист прав людини і основоположних свобод , за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.
Пунктами 1, 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та від 13 грудня 1985 року, передбачено, що незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин. Незалежність і недоторканність суддів гарантуються статтями 126, 129 Конституції України, якими визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Згідно із частинами першою, другою та шостою статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.
Крім того, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у пункті 2 резолютивної частини рішення від 1 грудня 2004 року № 19-рп/2004 у справі про незалежність суддів як складову їхнього статусу, положення частини другої статті 126 Конституції України «вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється» треба розуміти як забезпечення незалежності суддів у зв`язку із здійсненням ними правосуддя, а також як заборону щодо суддів будь-яких дій незалежно від форми їх прояву з боку державних органів, установ та організацій, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, фізичних та юридичних осіб з метою перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо. Право на розгляд справи безстороннім судом, встановленим законом, гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Однією із процесуальних гарантій цього права є забезпечення процедури відводу судді у ситуації, коли суддя має особистий інтерес у результаті розгляду справи, має конфлікт інтересів або іншим чином упереджений стосовно будь-якої особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до статей 1, 2, 6 Кодексу суддівської етики, затвердженого XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. Суддя має уникати будь-якого незаконного впливу на його діяльність, пов`язану зі здійсненням правосуддя. Суддя повинен виконувати свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
Вирішуючи питання про обґрунтованість відводу, суд бере до уваги, що відповідно до рішення Ради суддів України від 08 червня 2017 року № 34, наявність скарги щодо судді у провадженні ВРП, відкриття дисциплінарної справи за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Отже, з цих підстав доводи скарги судом відхиляються.
Також встановлено, що у судовому засіданні 04.12.2025 року слідчий суддя не приступив до розгляду скарги по суті, тому доводи ОСОБА_3 про намагання судді ОСОБА_4 закрити провадження не знайшли свого підтвердження.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява про відвід не містить передбачених законом підстав, які унеможливлюють слідчого суддю ОСОБА_4 здійснювати правосуддя незалежно, об`єктивно та неупереджено.
За таких обставин у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 75,80,81,309 КПК України,
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_6