Справа № 497/127/25 Провадження № 1-кс/497/996/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 року Болградський районний суд Одеської області у складі суду: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград клопотання слідчого слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Височанське Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який перебуває у міжнародному розшуку,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 року слідчий СВ Болградського РВП ГУ НПУ в Одеській області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000033 від 14.01.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, в подальшому Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 29.10.2024 №4024-IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 10.11.2024 строком на 90 діб.

Крім того, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань оголошено проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва, та діють спеціальні обмеження виїзду за кордон чоловічого населення у віці від 18 до 60 років в який в подальшому Указом Президента України № 741/2024 від 28.10.2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» затвердженого Законом України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку загальної мобілізації» від 29.10.2024 № 4025-IX продовжено з 10.11.2024 строком на 90 діб.

При вказаних обставинах, наприкінці грудня 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи в м.Ізмаїл Одеської області, вступив у спільну протиправну змову з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_7 , спрямовану на організацію та сприяння в незаконному переправленні через державний кордон України до Республіки Молдова громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поза встановленими прикордонними пунктами пропуску, право на виїзд з України якого тимчасово обмежено внаслідок загальної мобілізації та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

На наприкінці грудня 2024 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_6 підшукав ОСОБА_8 , який під час телефонної розмови повідомив про намір перетнути державний кордон України та відсутність на те законних підстав.

Надалі, ОСОБА_6 , діючи у відповідності до спільного плану повинен визначити час та дату незаконного переправлення через державний кордон України, та сприяти порадами, вказівками, а також наданням транспортного засобу незаконному переправленню ОСОБА_8 через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова.

З цією метою ОСОБА_6 , призначив зустріч ОСОБА_8 20 грудня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, по проспекту Миру у м.Ізмаїл Одеської області, під час якої провів зорієнтував ОСОБА_8 з наданням порад та вказівок з приводу його незаконного переправлення через державний кордон України.

Надалі, 03 січня 2025 року близько 17:30 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , завчасно, попередивши ОСОБА_8 під час телефонної розмови, на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі марки «Mercedes-Benz» моделі «W220», який перебував у фактичному користуванні ОСОБА_6 , прибув до домоволодіння АДРЕСА_3 , де його очікував ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_6 , будучи обізнаним у розташуванні населених прикордонних населених пунктів, розташованого поблизу українсько-молдавського державного кордону, добре орієнтованими на місцевості, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в указаному районі, на вищевказаному автомобілі провіз в об`їзд стаціонарних блок-постів, що розташовані при виїзді з м. Ізмаїл та в`їзді у м. Болград Одеської області у напрямку українсько-молдовського кордону, що проходить між с. Кубей та с. Городнє Болградського району Одеської області у якості пасажира, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

03 січня 2025 року, приблизно о 19:00 годин, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 у месенджері «Telegram» отримав від невстановленої особи на ім`я ОСОБА_7 повідомлення з прокладеним маршрутом руху ОСОБА_8 у напрямку з с. Городнє Болградського району Одеської області до населеного пункту Копчак Республіки Молдова.

Надалі, з урахуванням розробленого невстановленою особою на ім`я ОСОБА_7 маршрутом руху, ОСОБА_6 , з метою подальшого сприяння незаконному перетину через державний кордон України ОСОБА_8 , надав останньому вказівки щодо обрання пішого маршруту, поза пунктами прикордонного контролю, безпечного, як на його думку, а також надав поради щодо уникнення виявлення та затримання представниками Прикордонної служби України.

У відповідності до розробленого плану, ОСОБА_6 залишив на вказаній місцевості в районі прикордонного знаку № 0750/09 ОСОБА_8 , та покинув місце подій у невстановленому напрямку.

03 січня 2025 року о 20:05 годині ОСОБА_8 був викритий працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, на початку січня 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перебуваючи в м. Ізмаїл Одеської області, вступили у спільну протиправну змову з невстановленою слідством особою (далі Особа № 1), спрямовану на сприяння у незаконному переправленні через державний кордон України до Республіки Молдова громадянам України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поза встановленими прикордонними пунктами пропуску, право на виїзд з України яких тимчасово обмежено в наслідок загальної мобілізації та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У відповідності до вищевказаної змови на початку січня 2025 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлено, Особа № 1, яка керували спільними діями, підшукала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили про намір перетнути державний кордон України та відсутність на те законних підстав.

З метою організації незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , Особа № 1 надала останнім вказівку прибути 13 січня 2025 року біля 18:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням невстановлений, у с. Саф`яни Ізмаїльського району Одеської області, про що під час телефонної розмови, повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які у свою чергу повинні були сприяти порадами, вказівками, а також наданням транспортного засобу незаконному переправленню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України у напрямку ОСОБА_12 .

Надалі, біля 17:40 години 13.01.2025, більш точний час досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , діючі за вказівкою невстановленої особи, прибули у с. Саф`яни Ізмаїльського району, де їх очікували ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «Hyundai» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_9 , який перебував у його фактичному користуванні та розпорядженні.

При цьому, ОСОБА_6 , будучи мешканцем прикордонного населеного пункту, розташованого поблизу українсько-молдавського державного кордону, добре орієнтованим на місцевості, володіючи інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в указаному районі, на вищевказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_9 повезли в об`їзд стаціонарного блок-поста, який розташований при в`їзді у м. Болград Одеської області в напрямку українсько-молдовського кордону, що проходить між с. Кубей та с. Городнє Болградського району Одеської області, у якості пасажирів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з метою подальшого сприяння порадами та вказівками щодо обрання маршруту, поза пунктами прикордонного контролю, та безпечного як на їх думку, для уникнення виявлення та затримання представниками прикордонної служби.

Надалі, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з метою подальшого сприяння незаконному перетину через державний кордон України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , надали останнім вказівки щодо обрання пішого маршруту, поза пунктами прикордонного контролю безпечного як на їх думку, а також надали поради щодо уникнення виявлення та затримання представниками прикордонної служби.

У відповідності до розробленого плану, діючи спільно ОСОБА_6 та ОСОБА_9 залишили на вказаній місцевості на напрямку с. Городнє Болградського району населений пункт Копчак Республіки Молдова, в районі прикордонного знаку №0750/07, на відстані 500 метрів від державного кордону ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , та покинули місце подій.

13 січня 2025 року о 20:30 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , викриті працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім того, на початку січня 2025 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , перебуваючи в м.Ізмаїл Одеської області, при невстановлених слідством обставинах, вступили у спільну протиправну змову з невстановленою слідством особою на ім`я ОСОБА_13 та невстановленою слідством особою (далі Особа № 1), що на цей час перебувала поза межами України, спрямовану на організацію незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на виїзд з України яких тимчасово обмежено в наслідок загальної мобілізації та у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У відповідності до вищевказаної змови на початку січня 2025 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлено, Особа № 1, яка керувала спільними діями, у месенджері «Telegram» підшукала ОСОБА_14 , який повідомив про намір перетнути державний кордон України та відсутність на те законних підстав.

З метою організації незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_14 , Особа № 1 надала телефонний номер останнього невстановленій особі на ім`я ОСОБА_13 .

Діючи із спільною метою, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_13 , надав ОСОБА_14 вказівку прибути 14.01.2025 у с. Кирнички Ізмаїльського району Одеської області, про що у месенджері «Telegram» повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , які діючи спільно за попередньою змовою сприяли порадами, вказівками, а також наданням транспортного засобу незаконному переправленню ОСОБА_14 через державний кордон України у напрямку Республіки Молдова, де останнього очікувала Особа № 1.

Надалі, біля 18:00 години 14.01.2025, більш точний час досудовим розслідування не встановлено, ОСОБА_14 , діючі за вказівкою невстановленої особи на ім`я ОСОБА_13 , прибув у с. Кирнички Ізмаїльського району, де його очікували ОСОБА_6 та ОСОБА_9 на автомобілі марки «Hyundai» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_9 .

Будучи мешканцями прикордонного населеного пункту, розташованого поблизу українсько-молдовського державного кордону, добре орієнтованими на місцевості, володівши інформацією про розміщення місцевих пунктів пропуску та розклад чергувань змінних нарядів працівників Державної прикордонної служби України в цьому районі, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , виконуючи свою роль у спільному плані на вищевказаному автомобілі під керуванням ОСОБА_9 пасажиром якого являвся ОСОБА_15 повезли останнього об`їзд стаціонарного блок-поста, який розташований при в`їзді у м. Болград Одеської області в напрямку Українсько-Молдовського кордону, що проходить вздовж с. Кубей Болградського району Одеської області, з метою подальшого незаконного переправлення ОСОБА_15 поза встановленими прикордонними пунктами пропуску у Республіку Молдову у місці геопозицію якого повинна надати невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_13 ».

14.01.2025 приблизно 19:30 години, при переправленні через державний кордон України в Республіку Молдова на автошляху між с.Кубей та с.Калчева Болградського району Одеської області дії ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , викритті працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

28.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та 09.04.2025 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, але нова підозра вручена згідно ч.3 ст. 111, ч.ч.2, 8 ст. 135, ч.1 ст.278 КПК України (далі КПК), а саме письмове повідомлення про підозру вручена батькові підозрюваного та опублікована в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Так, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином; в тому числі, оскільки підозрювана виїхала за межи України. Згідно інформації, наданої ІНФОРМАЦІЯ_7 №05/848-25-Вих від 22.07.2025, підозрюваний ОСОБА_6 покинув територію України та перетнув державний кордон до Республіки Молдова станом на 03.07.2025 року.

Згідно інформації, наданої НОМЕР_2 прикордонним загоном імені Державної прикордонної служби України № 02.28/16544-25-Вих від 04.07.2025, підозрюваний ОСОБА_6 у період часу 01.03.2025 03.07.2025 перетинав державний кордон через пункти пропуску, контрольованою конституційною владою Республіки Молдова, виїзд 24.05.2025/02:58 пункт пропуску Leuseni-Albita (Молдавська Румунська) в`їзд 24.05.2025/03:41 пункт пропуску Leuseni-Albita (Молдавська Румунська), на підставі наданої інформації встановлено що останній знаходиться на території Республіка Молдова.

Також згідно інформації, наданої НОМЕР_2 прикордонним загоном імені Державної прикордонної служби України № 05/1377-25-Вих від 13.11.2025, на підставі наданні інформації Надбужанського відділу Прикордонної варти ім.27 Волинської Дивізії Армії Крайової в Хелмі №NA-WG-SIBD.0824.19.2025 ОСОБА_6 перетнув державний кордон Республіки Польща 03.08.2025 о 01:05 (за варшавським часом) у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення Варшава- Окенце, на напрямку в`їзду до Республіки Польща. Зазначено також, що згідно з наявними даними у системі Прикордонної Варти, ОСОБА_6 не перетинав державний кордон Республіки Польща на виїзд.

Тобто у досудового органу є всі підставі вважати, що підозрюваний перетнув державний кордон та переховуються від слідства на території іншої країни.

З огляду на вище викладене, постановою старшого слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 18.11.2025 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

Зважаючи на викладене, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів ОСОБА_6 , продовження ним злочинної діяльності, а також переховування від органу досудового розслідування є доцільним у застосуванні відносно нього саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вважав, що підозра оголошена ОСОБА_6 є обґрунтованою, це підтверджується наразі вже зібраними доказами, та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. Тим більше ОСОБА_6 слідчим суддею вже обирався в цьому провадженні інший запобіжний захід, але він перебуваючи під нічним домашнім арештом, під час розгляду апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді про обрання такого запобіжного заходу, зник з місця свого постійного перебування та знаходиться на території іншої держави. На даний час він перебуває в міжнародному розшуку, а тому є всі підстави обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання, зазначив, що нова підозра не була вручена його підзахисному, той факт, що підозру було вручено батькові ОСОБА_6 , то він з батьком не спілкується, він наразі не є членом його сім`ї, а родинні відносини не дають підстав для застосування ч.ч.2, 8 ст. 135 КПК України. Вважає, що процедура оголошення його підзахисного в міжнародний розшук була виконана з порушенням. Тому недотримання відповідних процесуальних норм тягне за собою порушення прав його підзахисного.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши доводи прокурора та захисника, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що 14.01.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 внесений запис про вчинення кримінального правопорушення за ч.3 ст. 332 КК України, кваліфікація якого постановою слідчого від 28.02.2025 року була змінена на ч.2 ст. 332 КК України.

28.02.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, за правовою кваліфікацією: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод вчинені щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

09.04.2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри, а саме змінено правову кваліфікацію: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинені щодо кількох осіб, повторно. Нову підозру працівники поліції вручали батькові ОСОБА_16 , але він відмовився від отримання та підпису, що було зафіксовано у присутності двох свідків.

Частиною 1 ст. 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні, згідно з ч.3 ст. 111 КПК України, здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи. При цьому, глава 11 КПК України містить нормативне регулювання здійснення в кримінальному провадженні викликів слідчим, прокурором, а також регулює судовий виклик та привід.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З урахуванням наведеного у матеріалах справи наявні підтвердження про вжиття заходів органом досудового розслідування щодо виклику ОСОБА_6 та вручення повідомлення про підозру. Також судом враховано той факт, що підозру від 28.02.2025 року ОСОБА_6 отримав особисто 28.02.2025 року, тобто йому достоменно було відомо про досудове рослідування у даному кримінальному провадженні, де йому пред`явлено підозру.

Постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області від 21.04.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 17.04.2025 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до Болградського районного суду Одеської області для участі в розгляді клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час проведення розшукових дій отримано інформацію від ІНФОРМАЦІЯ_7 №05/848-25-Вих від 22.07.2025, підозрюваний ОСОБА_6 покинув територію України та перетнув державний кордон до Республіки Молдова станом на 03.07.2025 року.

Згідно інформації, наданої НОМЕР_2 прикордонним загоном імені Державної прикордонної служби України № 02.28/16544-25-Вих від 04.07.2025, підозрюваний ОСОБА_6 у період часу 01.03.2025 03.07.2025 перетинав державний кордон через пункти пропуску, контрольованою конституційною владою Республіки Молдова, виїзд 24.05.2025/02:58 пункт пропуску Leuseni-Albita (Молдавська Румунська) в`їзд 24.05.2025/03:41 пункт пропуску Leuseni-Albita (Молдавська Румунська), на підставі наданої інформації встановлено що останній знаходиться на території Республіка Молдова.

Також згідно інформації, наданої НОМЕР_2 прикордонним загоном імені Державної прикордонної служби України № 05/1377-25-Вих від 13.11.2025, на підставі наданні інформації Надбужанського відділу Прикордонної варти ім.27 Волинської Дивізії Армії Крайової в Хелмі №NA-WG-SIBD.0824.19.2025 ОСОБА_6 перетнув державний кордон Республіки Польща 03.08.2025 о 01:05 години (за варшавським часом) у міжнародному пункті пропуску для повітряного сполучення Варшава- Окенце, на напрямку в`їзду до Республіки Польща. Зазначено також, що згідно з наявними даними у системі Прикордонної Варти, ОСОБА_6 не перетинав державний кордон Республіки Польща на виїзд.

18.11.2025 року постановою слідчого на підставі ч.1 ст. 281 КПК України підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, оскільки останній перебуває за межами України, тому є достатні підстави вважати, що він умисно переховується від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, на час звернення слідчого з цим клопотанням, місце знаходження ОСОБА_6 не відомо.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраним на даний час матеріалами кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000033 від 14.01.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст.332 КК України на вимогу ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, що передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин, що також підтверджується рішенням Європейського суду з прав людини (К.-F. Проти Німеччини, від 27.11.1997 року, параграф 57).

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 названих кримінальних злочинів, перебування його у міжнародному розшуку та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 слідчий суддя керується положеннями ст. 178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, спонукало сховатись від слідства та суду та вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином.

- фактичне переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 , будучи достеменно обізнаним про наявність кримінального провадження відносно нього, ухилився від явки до органу досудового розслідування та на разі перебуває у міжнародному розшуку.

Так, згідно ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст. 193, ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено постановою слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 18.11.2025 року, якою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у міжнародний розшук.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук та внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, є достатнім для підтвердження факту оголошення особи у міжнародний розшук в розумінні вимог ст. 281 КПК України та ч. 6 ст. 193 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що до клопотання слідчого були надані належні та допустимі докази оголошення ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

Обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначена вимога міститься у ч.2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Крім цього, неприйнятними для екстрадиції процесуальним рішенням є ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу, що за своєю природою не є рішенням про обрання або застосування запобіжного заходу, відповідно до вищевказаних нормативних актів, які мають вищу юридичну силу ніж чинне кримінально процесуальне законодавство.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України), який набрав чинності 20.11.2012 року та яким визначено порядок кримінального провадження на території України.

Окрім того, зазначений КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного, міжнародного) має бути винесена окрема постанова слідчого або прокурора (ст. 281 КПК України). Фактично дата винесення слідчим, прокурором постанови про оголошення обвинуваченого в міжнародний розшук і є початком перебування особи в міжнародному розшуку.

Крім того, слідчий суддя перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_6 може переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити інший злочин, встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення.

Так, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.2 ст. 332 КК України, та який оголошений у міжнародний розшук, а тому з урахуванням ст.ст.177, 178, 183, 184, 194, ч. 6 ст. 193 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Слід відмітити, що відповідно до ч.5 ст. 280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Перелік слідчих (розшукових) дій встановлено главою 20 КПК України.

На думку слідчого судді, обґрунтованими є доводи прокурора, що обрання запобіжних заходів відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, а не до слідчих (розшукових) дій, а тому зупинення досудового розслідування, у відповідності до вимог ч.5 ст. 280 КПК України, не перешкоджає зверненню з клопотанням про обрання запобіжного заходу.

Крім того, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч.6 ст. 193 КПК України спрямоване на забезпечення подальшого міжнародного розшуку підозрюваного, тобто встановлення його місцезнаходження, а тому у відповідності до вимог ч.5 ст. 280 КПК України може здійснюватися й після зупинення досудового розслідування.

При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надані із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою матеріали доводять наявність правових підстав для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваного з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, враховуючи наявність належних і достатніх доказів про перебування обвинуваченого у міжнародному розшуку, а також наявність обґрунтованої підозри та актуальних ризиків, зазначених в ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .

На підставі вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, при постановленні ухвали у відповідності враховані положення абзацу 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно якого при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Положеннями ч.6 ст. 193 КПК України визначено єдиний випадок, коли можливо обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної особи у її відсутність.

Вказаною нормою не визначено строк дії ухвали та строк, на який суд має обрати запобіжний захід такій особі, лише врегульовано вимоги щодо доставки затриманої особи на підставі такої ухвали до суду.

А відтак слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення строку дії запобіжного заходу відносно особи, яка перебуває у розшуку.

Разом з цим, ВС дійшов висновку, що чіткого розмежування між поняттями «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу», яке би мало різні процесуальні наслідки, кримінальний процесуальний закон не містить (постанова від 13.12.2018 у справі № 483/1186/16-к). ВС зазначив, що, виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 184, 196 КПК України терміни «застосування запобіжного заходу» та «обрання запобіжного заходу» використовуються як синонімічні (тотожні за своїм правовим значенням).

З огляду на зазначене, слідчий суддя звертає увагу, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є тотожним поняттю застосування такого, тому після затримання ОСОБА_6 питання можливості застосування до нього обраного запобіжного заходу або його зміну на більш м`який запобіжний захід буде повторно розглядатися судом у встановленому законом порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 14.01.2025 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , якій підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332 КК України задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Височанське Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 332 КК України, оголошеного у міжнародний розшук - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати компетентних службових осіб органу досудового розслідування після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки його до місця кримінального провадження звернутися до слідчого судді для розгляду питання за участю ОСОБА_6 про застосування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1