Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/3869/25
Провадження № 1-кп/723/5011/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року

Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000252 від 22.09.2024 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Звенигородка Черкаської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , який фактично проживає в комунальному закладі «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», що розташований в смт. Красноїльськ, вул. Штефана чел Маре, 173, Чернівецького району Чернівецької області, громадянина України, пенсіонера, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2024 року близько 06:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні комунального закладу «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат», що розташований за адресою вул. Штефана чел Маре, 173, селище Красноїльськ, Чернівецького району, Чернівецької області, в ході раптово виниклої словесної суперечки, з достатньою силою наніс дерев`яною палицею два удари в область лобної та лобно-скроневої ділянки голови, два удари в область кисті лівої руки, із зовнішньої та внутрішньої сторони, один удар в область правої ноги та один удар в область правої руки, потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: - синців: на розгинальній поверхні правого ліктьового суглобу; у лівій лобно-скроневій ділянці; садна: у лівій лобно-скроневій ділянці по центру; у лівій надбрівній ділянці; на середній поверхні правого колінного суглобу, які відповідно до висновку експерта №107-К від 21.10.2024 могли виникнути в результаті не менш як триразової травмуючої дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- відкритої забійної рани IV пальця лівої кисті; перелому середньої фаланги IV пальця зі зміщенням відламків, які відповідно до висновку експерта №107-Е від 21.10.2024 могли виникнути в результаті не менш як одноразової травмуючої дії тупого твердого предмету і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що події відбувалися після обіду, не заперечив, що це мало місце 22.09.2024 р., в кімнаті, де проживав з ОСОБА_7 та це з ОСОБА_9 . Баличев всіх залякав, тому він з метою самооборони вдарив останнього лише один раз палицею по руці. В той час його тримали санітари. Перед тим ОСОБА_10 вдарив його по голові і у нього текла кров. Інших ударів він не наносив ОСОБА_10 . До цього конфліктів з ОСОБА_10 не було. Потерпілий та свідки говорять неправду.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні дав показання про те, що вранці о 6 год. 22.09.24 р. він йшов мити зуби, ОСОБА_11 почав сваритися, що він шумно поводиться і вдарив його палицею двічі по голові, по лівій руці, по ногах. Він ОСОБА_11 не бив. На той час проживав в одній кімнаті з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Раніше конфліктів з ОСОБА_11 у нього не було.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав показання про те, що в суботу 22.09.2024 р. близько 6 год. ранку він проснувся від шуму в кімнаті і побачив як ОСОБА_11 наніс 3-4 удари палкою по рукам і голові ОСОБА_10 . Конфлікт припинила працівник пансіонату. Він бачив у ОСОБА_11 кров, звідки взялася не знає. Не бачив, щоб ОСОБА_10 бив ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні дав показання про те, що він працює в КЗ «Попаснянський обласний психоневрологічний інтернат» на посаді заступника директора. Минулого року у вересні, це був вихідний день, йому вранці близько 8 год. зателефонувала медсестра і повідомила про конфлікт між ОСОБА_11 і ОСОБА_10 , та що в останнього серйозне пошкодження руки. Він сказав, щоб викликали поліцію. В подальшому він приїхав до інтернату, разом з медсестрою відвезли ОСОБА_10 в ОСОБА_15 лікарню, де останньому наклали лангет на руку і надали медичну допомогу. ОСОБА_10 розповідав, що ОСОБА_11 бив його по голові, він прикривався рукою, по якій отримав удари. Конфлікт стався до 7 год. в період між підйомом і сніданком.

Крім показань потерпілого та свідків вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, підтверджено наступними доказами:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.09.2024 р., відповідно до якого ОСОБА_7 повідомив про нанесення йому ОСОБА_3 декількох ударів, внаслідок яких спричинено тілесні ушкодження;

-протоколами проведення слідчих експериментів від 23.05.2025 р. за участю потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_13 , в ході яких останні відтворили обставини спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілому;

-висновком експерта №107-Е від 21.10.2024 р., відповідно до якого при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження:

- синці: на розгинальній поверхні правого ліктьового суглобу; у лівій лобно-скроневій ділянці; садна: у лівій лобно-скроневій ділянці по центру; у лівій надбрівній ділянці; на середній поверхні правого колінного суглобу, які могли виникнути в результаті не менш як триразової травмуючої дії тупих твердих предметів, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук, ногами чи дерев`яною палицею і відносяться до легких тілесних ушкоджень;

- відкрита забійна рана IV пальця лівої кисті; перелом середньої фаланги IV пальця зі зміщенням відламків, які могли виникнути в результаті не менш як одноразової травмуючої дії тупого твердого предмету, не виключено внаслідок нанесення ударів кулаками рук, ногами чи дерев`яною палицею і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Утворення вказаних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та подальшого співударяння об тверду поверхню є малоймовірним.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи Чернівецької філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» № 1188 від 29.07.2025, ОСОБА_3 на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. За своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_3 виявляв ознаки психічного захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку. За своїм психічним станом він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічну картину захворювання та наявність виражених поведінкових розладів під експертному ОСОБА_3 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку про доведеність факту скоєння ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, перебуваючи у стані, при якому не міг усвідомлювати своїх дій та керувати ними, так як страждав на психічне захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_16 примусових заходів медичного характеру та вважає, що останній вчинив суспільно небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Просив застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом до КП Обласна психіатрична лікарня с. Орлівка Рівненської ОДА.

Потерпілий та його представник підтримали клопотання прокурора.

Захисник та законний представник особи, відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Особа, відносно якої розглядається питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_3 , в судовому засіданні просив відправити його в інший заклад.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Згідно ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Водночас, метою примусових заходів медичного характеру є не тільки обов`язкове лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, але й запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь (ст. 92 КК України). Для досягнення цієї мети суд має визначити конкретний вид примусового заходу, враховуючи всі передбачені ст. 94 КК України критерії в їх сукупності.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру саме суд, у разі застосування таких заходів, має визначити їх вид.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1188 від 29.07.2025 року ОСОБА_3 , як на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, так і на даний час виявляє ознаки психічного захворювання у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку, за своїм психічним станом він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, у зв`язку з чим рекомендовано застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру.

Виходячи із роз`яснень, що викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до останнього примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Керуючись ст. 92, 93, 94 КК України, ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації в спеціальний лікувальний заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Сторожинецький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів із моменту її проголошення.

Суддя