печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000902,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно вилучене майно у ході проведення обшуку за адресою: Києво-Святошинський район, с. Ходосівка, вул. Західна, 5.

В обґрунтування доводів та вимог клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора розслідується кримінальне провадження № 0000902 від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У клопотанні зазначено, що під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій задокументовано факти, які свідчать про те, що громадянин України ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із наразі невстановленими особами, вимагав та отримавував неправомірну вигоду від представників суб`єктів господарювання приватного права за вплив на прийняття рішень посадовими особами податкового органу, тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

Зокрема, в ході вказаних заходів отримано інформацію про те, що

ОСОБА_4 , будучи адвокатом, вимагав та отримав 17.07.2025 від співвласника будівельної групи компаній «РІЕЛ» ОСОБА_5 та фінансового директора будівельної групи компаній «РІЕЛ» ОСОБА_6 неправомірну вигоду в розмірі 100 тис дол США за вирішення питання щодо не нарахування працівниками податкового органу податкових зобов`язань на суму 1 млрд грн під час проведення перевірки діяльності одного з товариств компанії -

ТОВ «Київметбудінвест» ().

Так, ухвалою слідчого судді Київського апеляційного суду від 03.11.2025 надано дозвіл на використання матеріалів кримінального провадження № 0000040 від 08.08.2024 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні

Проведеними заходами встановлено, що ОСОБА_4 від третіх осіб, у тому числі працівників органу прокуратури, систематично надавалась інформація з обмеженим доступом щодо проведення слідчих (розшукових) дій у кримінальних провадженнях з метою попередження осіб, що яких планувались слідчі дії та процесуальні рішення. Отримані відомості надавали можливість ОСОБА_4 впливати на посадових осіб державних органів на прийняття потрібних рішень в інтересах третіх осіб та прийняття неправомірної вигоди за відповідні дії.

Одним із вказаних осіб, який виступав посередником щодо здійснення ОСОБА_4 впливу на працівників податкового органу про бюджетне відшкодування ПДВ суб`єктам господарювання приватного права, був його товариш ОСОБА_7 .

Під час досудового розслідування встановлено, що предмети, речі та документи, які мають доказове значення і підтверджують протиправні дії згаданих вище осіб, перебувають за місцем проживання ОСОБА_7 об`єкту нерухомості, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0246.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0246, на праві власності зареєстрований за ОСОБА_8 .

Проведеним на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/62161/25-к обшуком встановлено, що вказаний об`єкт нерухомості фактично використовується ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

Так, під час проведення обшуку виявлено електронних носіїв інформації (планшети), які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні та зберегти на собі відомості стосовно фактів та обставин, що встановлюються.

Таким чином, в ході проведення обшуку об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0246, виявлено та вилучено наступні електронні носії інформації та речі, а саме:

- «iPhone», сірого кольору, без розпізнавальних знаків, в чохлі - 1 шт.

18.12.2025 постановою прокурора вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000902.

Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

У судовому засіданні учасники справи не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського Суду від 09.06.2005 року у справі «Бакланов проти Російської Федерації», рішення Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу та мету для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства, яке регулює накладення арешту на майно третьої особи із вказаною метою, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, відповідність його ознакам речового доказу, наслідки арешту для третіх осіб (в даному випадку - це власник майна), а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

При цьому, обов`язок доведення існування зазначених умов КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Так, постановою прокурора від 18.12.2025 майно на арешті якого наполягає прокурор, визнано речовими доказами.

Дана постанова про визнання майна речовим доказом у кримінальному провадженні не міститься достатніх обґрунтувань, якому чи яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України відповідає вказане вище майно, відсутні будь-які докази того що вилучене майно містять дані щодо обставин кримінального правопорушення.

Крім того, відсутні докази того, що вилучене майно має відношення до розслідуваного кримінального провадження.

За таких обставин, клопотання про арешт майна є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам кримінально процесуального законодавства, а відтак в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 392, 532, 535 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання четвертого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна, в рамках кримінального провадження № 0000902- залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, повернути вилучене майно у ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :01:009:0246, а саме:

- «iPhone», сірого кольору, без розпізнавальних знаків, в чохлі - 1 шт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1