Справа № 309/5298/22
Провадження № 1-кп/309/321/22
18 листопада 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
особи, щодо якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 .
Прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ..
Клопотання вмотивовано тим, що 28.08.2018 близько 22 год, ОСОБА_4 , знаходячись на задньому пасажирському сидінню позаду водія, разом з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, яка перебувала на передньому пасажирському сидінні легкового автомобіля марки «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , що надавав останнім послуги таксі, їдучи ґрунтовою дорогою біля річки Тиса, за межами населеного пункту с.Велятино Хустського району, в околицях колишньої ферми, діючи умисно, у попередній змові з іншою особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 перевозить у автомобілі значну суму грошових коштів, з корисливих мотивів, з метою позбавлення життя ОСОБА_7 та заволодіння грошовими коштами останнього, тримаючи у правій руці заздалегідь заготовлений ніж, наніс ним не менше п`яти ударів у спинку сидіння водія, намагаючись таким чином поранити ОСОБА_7 в життєво важливі органи, однак, не отримавши бажаного результату, у зв`язку з конструктивними особливостями сидіння, продовжив дії, спрямовані на вбивство ОСОБА_7 та не виходячи з автомобіля, тримаючи у правій руці ніж, наніс останньому три ножові поранення в область життєво важливих органів, спричинивши йому одну різану рану передньої поверхні шиї довжиною приблизно 7 см, та дві колото-різані рани правої надключичної ділянки довжиною приблизно 7,5 см, і верхньої третини грудної клітки справа по боковій поверхні довжиною приблизно 6 см, від чого ОСОБА_7 втратив контроль над автомобілем та з`їхав з дороги, внаслідок чого автомобіль зупинився. В свою чергу інша особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, діючи умисно та у попередній змові з ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_7 і заволодіння грошовими коштами останнього, вийшовши з салону автомобіля, підійшовши до водійських дверцят, відчинив їх та бажаючи настання смерті, наніс ОСОБА_7 ще два удари заздалегідь заготовленим ножом в область грудної клітки, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран на шкірному покриві лівого грудного м`язу горизонтального напрямку довжиною приблизно 9,5 см та тильної поверхні лівого променевого зап`ястного суглобу довжиною приблизно 3,5 см.
В подальшому, після вчинення насильницьких дій, спрямованих на вбивство ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інша особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, заволоділи грошовими коштами останнього, які знаходилися в салоні автомобіля, у сумі приблизно 30 000 доларів США та втекли з місця події.
Відповідно до висновку експерта смерть ОСОБА_7 настала внаслідок множинних проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки, шиї та лівої верхньої кінцівки з пошкодженням правої підключичної вени та артерії, лівої легені та дуги аорти, що привело до масивної зовнішньої та внутрішньої кровотечі та ускладнилось гіповолемічним шоком, що і явилось безпосередньою причиною смерті.
20.02.2019 ОСОБА_4 повідомлено про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України.
В ході судового розгляду проведено судово-психіатричну експертизу з висновку якої вбачається, що ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдальної шизофренії з епізодичним типом перебігу, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. До виходу з хворобливого стану потребує застосуванню примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суровим наглядом.
На даний час у провадженні суду перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 .
Ухвалою суду відносно ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу.
Оскільки ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару, що свідчить про неможливість застосування до нього іншого запобіжного заходу.
На підставі викладеного просить клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просив його задовольнити.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав прокурора.
У судовому засіданні захисники ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.
У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав захисника.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.
У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України.
- Чи хворіє на даний час обвинувачений ОСОБА_4 яким-небудь психічним захворюванням, якщо так, то яким саме, та чи може він усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?
- Чи потребує обвинувачений ОСОБА_4 поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку?
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №59 від 15.02.2024 ОСОБА_4 страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдальної шизофренії з епізодичним типом перебігу. Наявність у Головка ММ хронічного психічного захворювання у формі параноїдальної шизофренії з епізодичним типом перебігу в теперішній час позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 , як особа, яка страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдальної шизофренії з епізодичним типом перебігу потребує запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Також убачається, що з 18.08.2025 ОСОБА_4 переведений з Дніпровської філії "Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги" Державної установи "Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України" до Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" відділений структурний підрозділ №2.
Ухвалою Хустського районного суду від 17.09.2025 продовжено ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, на строк 60 днів, тобто до 20 листопада 2025 року.
Наразі ставиться питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, суд враховує вимоги положень статтей194, 201, 331 КПК України та вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною, обвинуваченою кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, а згідно ч.3 ст. 199 КПК України також і те, що заявлені ризики не зменшилися.
Згідно вимог ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, обрати, змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Згідно ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:
1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;
2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Відтак оскільки наразі у зв`язку із встановлення факту розладу психічної діяльності та наявності психічної хвороби у ОСОБА_4 до нього може бути застосований лише один із запобіжних заходів, визначених ч.1 ст. 508 КПК України.
При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України, які з моменту обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу спочатку у виді тримання під вартою, а у подальшому поміщенні до психіатричного заходу - не зменшились, а саме, враховуючи можливість застосування до нього примусових заходів медичного характеру та відсутність міцних соціальних зв`язків існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду чи впливати на свідків, а також вчинити нове кримінальне правопорушення.
Суд також враховує хворобливий стан, в якому знаходиться на даний час ОСОБА_4 , а також висновок експерта судово-психіатричної експертизи №59 від 15.02.2024, у якому стверджено, що ОСОБА_4 , як особа, яка страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїдальної шизофренії з епізодичним типом перебігу потребує запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід у вигляді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, не може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та не може запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України.
На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про необхідність продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають його протиправну поведінку.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 184, 194, 503, 508, 512 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , строк запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги до Комунального некомерційного підприємства "Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради" відділений структурний підрозділ №2, в умовах, що виключають небезпечну поведінку, на строк 60 днів, тобто з 20 листопада 2025 року по 17 січня 2026 року включно.
Ухвала суду про продовження строку запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копія ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено учасникам процесу 19 листопада 2025 року о 09 год. 20 хв.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1