Справа № 550/69/26
Провадження №1-кп/550/43/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2026 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 року за № 0000003 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, офіційно не працевлаштованого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого 14.05.2007 Донецьким апеляційним судом за ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 16 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

з угодою про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04.01.2026 о 14 год. 10 хв., перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, у повній мірі усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та протиправний характер своїх дій, свідомо ухиляючись від виконання свого військового обов`язку, грубо порушив ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 2, 5 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від військового обліку, без поважних на те причин відмовився від отримання направлення для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я в Десантно-штурмових військах у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації в особливий період № 2 від 04.01.2026, тим самим відмовився від проходження військово-лікарської комісії, про що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_6 складено Акт щодо відмови від проходження військово-лікарської комісії від 04 січня 2026 року.

Таким чином, внаслідок вчинення умисних дій, які виразилися в ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України.

На розгляд Чутівського районного суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 за № 0000003 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, з реєстром матеріалів досудового розслідування та угодою про визнання винуватості між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .

Так, 21 січня 2026 року між ОСОБА_4 та прокурором Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 472 КПК України.

Як вбачається з угоди про визнання винуватості, підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 337 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгодженого покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 337 КК України, у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також згідно з умовами угоди ОСОБА_4 зобов`язався здійснити внесок на підтримку Збройних Сил України у розмірі 5 000 грн шляхом зарахування протягом 30 днів після затвердження угоди судом зазначеної суми на офіційний рахунок, відкритий Національним банком України (проект UNITED24 «Оборона та розмінування»).

У судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого, щиро розкаявся, запевняв суд, що в подальшому подібного не вчинятиме, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди.

Захисник ОСОБА_5 просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити її підзахисному узгоджене сторонами покарання. Також вказала, що обвинувачений таке кримінальне правопорушення вчинив вперше та щиро розкаюється у вчиненому.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним або обвинуваченим.

Виходячи зі змісту п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, а саме ухиленні військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яке згідно зі ст. 12 КК України є проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Судом враховано, що щире каяття характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею кримінального правопорушення та означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро шкодує про вчинене, негативно оцінює правопорушення, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурору та захиснику також зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між підозрюваним та прокурором і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, в ході досудового розслідування не застосовувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 21 січня 2026 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором Чутівського відділу Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000003 від 05 січня 2026 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 337 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі чотирьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 гривень.

Зобов`язати ОСОБА_4 протягом 30 (тридцяти) днів з дня ухвалення вироку внести суму в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень на підтримку Збройних Сил України на офіційний рахунок, відкритий Національним банком України (проект UNITED24 «Оборона та розмінування»), за такими реквізитами: МФО 300001, рахунок UA0992708, , отримувач: Національний банк України.

Після сплати коштів невідкладно повідомити про це суд.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1