Дата документу 30.01.2026Справа № 554/1267/26
Провадження № 1-кс/554/2059/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2026 року м.Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001290, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України про дозвіл на затримання з метою приводу,

в с т а н о в и л а:

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) від 01.02.2024 за №35 солдата ОСОБА_5 зараховано на посаду стрільця 2-го відділення 1-го стрілецького взводу 3-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався указами Президента України, зокрема указом №793/2025 від 20 жовтня 2025 року строком на 90 діб з 05 год. 30 хв. 05 листопада 2025 року.

На підставі ч. 8 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 10, 11, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадянина України ОСОБА_5 призвано 23.03.2022 року на військову службу по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_5 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконного ухилитися від її проходження, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та 23.09.2024 року, самовільно залишив місце розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та у подальшому у невстановленому слідством місці, проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління з приводу своїх протиправних діянь, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, 23 вересня 2024 року солдат ОСОБА_5 самовільно залишив місце служби, а саме місце розташування військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану та незаконно перебував за її межами до цього часу.

На даний час місцезнаходження ОСОБА_5 невідомо.

Враховуючи викладене існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , без поважних причин самовільно залишив службу з метою ухилення від її проходження з 23.09.2024 року до теперішнього часу, чим підозрюється у вчиненні самовільного нез`явлення до військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_5 12.11.2025 року у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 135 КПК України повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Тобто, наявні вагомі докази, якими обґрунтовуються обставини вчинення ОСОБА_5 вищевказаного злочину, на підставі яких зроблено висновок про необхідність обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою отримання дозволу на затримання з метою приводу є забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 , який переховується від органів досудового розслідування, в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, як на підозрюваного, а також запобігання його переховуванню від органів досудового розслідування та суду, а також припинення кримінального правопорушення в якому він підозрюється.

Оцінюючи в сукупності викладене, вагомість наявних доказів про вчинення останнім кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує, а саме позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, з огляду на особу підозрюваного, з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків та запобігання спробам останнього вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню та переховуватися від органів слідства та суду, беручи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, слід дійти до висновку про те, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України ОСОБА_5 необхідно доставити до суду з метою розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, враховуючи, що для розшуку ОСОБА_5 необхідно провести значну кількість процесуальних та слідчих (розшукових) дій, що займе тривалий проміжок часу, доцільно встановити термін дії ухвали на двадцять чотири місяці.

Одночасно з цим клопотанням до суду подано клопотання про обрання до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити та надати дозвіл на затримання.

У відповідності до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу слідчий суддя, суд примаймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пунктом 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартого.

У відповідності до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу слідчий суддя. сул примас рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пунктом 1 ч. 2 цієї статті передбачено, що це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартого або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартого.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені обставини у п.п. 1, 2 частини 4 статті 189 КПК України.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 189 КПК України покладено на прокурора обов`язок довести обставини, що вказують на наявність достатніх підстав вважати, що одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання та заслухавши думку прокурора про доцільність надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, враховуючи особу підозрюваного й те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, не з`являється на виклики слідчого, тим самим перешкоджає проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги те, що іншим чином ніж приводом не можливо забезпечити явку підозрюваного до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 188-190 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и л а:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця АДРЕСА_2 , з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали 24 місяці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1