Провадження № 1-кс/201/4439/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу Дніпровської міської ради щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

До Соборного районного суду міста Дніпра надійшла скарга Дніпровської міської ради, підписана міським головою ОСОБА_4 , щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку з чим просить зобов`язати посадових осіб Дніпропетровської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою Дніпровської міської ради від 30 вересня 2025 року за № 7/11-2183 та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги зазначено, що Дніпровською міською радою подано заяву про вчинення кримінального правопорушення від 30 вересня 2025 року № 7/11-2183 на адресу Дніпропетровської обласної прокуратури, в якій викладені факти вчинення кримінальних правопорушень, проте, всупереч вимогам ст. 214 КПК України відомості про кримінальні правопорушення у встановленому порядку та строки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Представник заявника Дніпровської міської ради ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, зазначивши, що 15 жовтня 2025 року до Дніпровської міської ради надійшов супровідний лист Дніпропетровської обласної прокуратури від 09 жовтня 2025 року за № 09/4-р, відповідно до якого заяву Дніпровської міської ради про вчинені кримінальні правопорушення від 30 вересня 2025 року направлено за належністю до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області для розгляду. Представник заявника вважає, що такі дії Дніпропетровської обласної прокуратури порушують вимоги ст. 214 КПК України щодо невідкладного внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінальних правопорушень, тож просив скаргу задовольнити.

Представник Дніпропетровської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився за невідомих причин, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши представника заявника та дослідивши матеріали скарги, слідча суддя приходить до наступного висновку.

З матеріалів скарги встановлено, що Дніпровська міська рада в особі в.о. міського голови ОСОБА_5 звернулась до Дніпропетровської обласної прокуратури із заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 30 вересня 2025 року, яка надійшла до прокуратури 06 жовтня 2025 року, що підтверджується трекінгом поштових відправлень Укрпошти.

Згідно супровідного листа Дніпропетровської обласної прокуратури від 09 жовтня 2025 року вказана заява спрямована за належністю до ГУНП в Дніпропетровській області для розгляду.

Таким чином, Дніпропетровської обласною прокуратурою на час розгляду скарги слідчою суддею не надано доказів внесення відомостей в ЄРДР за заявою Дніпровської міської ради від 30 вересня 2025 року.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.

Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК України.

Таким чином, слідча суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

З огляду на викладене, вбачається, що Кримінальний процесуальний кодекс України зобов`язує слідчого або прокурора внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та надати заявнику витяг з ЄРДР. Тому це не право слідчого, прокурора, а його обов`язок, який чітко визначений нормами діючого Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Доходячи до такого висновку, слідча суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою Дніпровської міської ради порушує права заявника, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовою особою Дніпропетровської обласної прокуратури не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Дніпровської міської ради про вчинення кримінальних правопорушень, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 117, 214, 303 - 307 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Задовольнити скаргу Дніпровської міської ради щодо бездіяльності прокурора, яка полягає у невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зобов`язати уповноважену особу Дніпропетровської обласної прокуратури внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою Дніпровської міської ради від 30 вересня 2025 року за № 7/11-2183 про вчинення кримінального правопорушення та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 17 жовтня 2025 року о 15 годині 00 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1