Провадження № 1-кп/211/1930/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000996 від 15.09.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який не має освіти, неодружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, офіційно не працює, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

встановив:

згідно із ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Так встановлено, що ОСОБА_6 постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2025 по справі № 211/3540/25, яка вступила в законну силу 08.07.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 (п`ять) років; постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.07.2025 по справі № 211/6258/25, яка вступила в законну силу 15.07.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2025 по справі №211/6753/25, яка вступила в законну силу 05.08.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років; постановою Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29.08.2025 по справі № 211/7399/25, яка вступила в законну силу 10.09.2025, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.

В подальшому, ОСОБА_6 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що в нього відсутнє водійське посвідчення та про наявність вказаних постанов суду, з метою невиконання постанов суду, що набрали законної сили щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили, за наступних обставин:

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.09.2025, ОСОБА_6 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці, сів за кермо транспортного засобу "ВАЗ 2105", номерний знак НОМЕР_1 .

У подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.

Так, 14.09.2025 о 22:57 год. біля будинку №84 по вул. Романа Краковецького (колишня вулиця Достоєвського) в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_6 здійснював керування транспортним засобом "ВАЗ 2105", номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановами Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, які вступили в законну силу, з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим, на ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

По кримінальному провадженню №0000996 від 15.09.2025 між обвинуваченим ОСОБА_6 , його захисником ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_7 23.09.2025 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін.

Відповідно до п. 2 угоди підозрюваний ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Згідно із п. 4 угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження угоди не заперечував.

Прокурор просив затвердити угоду, укладену з ОСОБА_6 , яка 23.09.2025 року була підписана добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 314, 368- 370, 373, 374, 472-475 КПК України, суд, -

ухвалив:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.09.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_6 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Криворізької східної окружної прокуратури ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000996 від 15.09.2025.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: DVD-диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

В умовах дії воєнного стану проголошена резолютивна частина вироку 01.10.2025 у порядку ч. 15 ст. 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1