УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000168 від 07.02.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку Одеської області, громадянку України, з середньою освітою, не одружену, зі слів має на утриманні 4 неповнолітних дітей, офіційно не працевлаштовану, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судиму,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

26 вересня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000168 від 07.02.2023 року відносно до підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області, за процесуальним керівництвом Одеської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000168 від 07.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

08.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2025 року, з можливістю внесення застави.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання та послався на міцні соціальні зв`язки підозрюваної, встановлення факту її вагітності. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

08.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 08.08.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 жовтня 2025 року, з можливістю внесення застави.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування час, однак не пізніше січня 2025 року, ОСОБА_8 , розуміючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного збагачення, шляхом вчинення кримінальних правопорушень, направлених на незаконний збут наркотичного засобу, розробив злочинний план. Розуміючи, що для реалізації вказаного плану необхідне залучення додаткового людського ресурсу, ОСОБА_8 залучив ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , тим самим вступив з ними у попередню змову, спрямовану на незаконний збут наркотичного засобу на території Ізмаїльського району Одеської області з метою отримання незаконного прибутку від протиправної діяльності.

На початку січня 2025 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 , при невстановлених обставинах, придбав невстановлену кількість сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, передавши вказані речовини для подальшого зберігання ОСОБА_4 .

У свою чергу ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 почали зберігати вказані речовини за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою їх подальшого збуту.

Після цього, при невстановлених обставинах, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , змішала заздалегідь придбані речовини - сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, у відповідній пропорції та розфасувала отриману суміш порошкоподібної речовини в згортки дрібнішого об`єму, вагою приблизно 0,4 грама кожний, з метою їх подальшого роздрібного збуту.

Так, 17.02.2025, приблизно в 14 год. 25 хв., в ході телефонної розмови ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , домовилась з ОСОБА_10 придбати у неї наркотичний засіб, при цьому роз`яснила умови його придбання та визначила місце збуту, на що ОСОБА_10 погодився.

В той же день, 17.02.2025, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та на виконання злочинного плану, прибули на автомобілі марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т Миру, 12, де ОСОБА_4 , перебуваючи в зазначеному автомобілі, передала ОСОБА_9 для подальшого збуту ОСОБА_10 два згортки з сумішшю метадону та дифенгідраміну (димедролу).

У свою чергу, ОСОБА_9 , з метою конспірації, сховав отримані від ОСОБА_4 згортки з наркотичною речовиною, тим самим зберігав їх при собі.

У той же день, тобто 17.02.2025, о 15 год. 43 хв., ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т Миру, 12, незаконно збув ОСОБА_10 два згортка з наркотичним засобом за 600 гривень.

Після чого, ОСОБА_9 повернувся до автомобіля марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , в якому знаходилась ОСОБА_4 , та передав останній грошові кошти в сумі 600 гривень, отримані від ОСОБА_10 за збут наркотичного засобу, які остання, в свою чергу, передала ОСОБА_8 .

Того ж дня, о 16 год. 30 хв., працівниками поліції у ОСОБА_10 за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т Миру, 12, виявлено та вилучено вищевказаний наркотичний засіб, який він придбав у ОСОБА_9 .

Установлено, що вилучені у ОСОБА_10 два згортки з кристалічною речовиною білого кольору містять у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальна маса метадону 0,154 г. Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , при невстановлених обставинах, придбав невстановлену кількість сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, яку почали незаконно зберігати з метою збуту за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього, при невстановлених обставинах, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , змішала заздалегідь придбані речовини - сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, у відповідній пропорції та розфасувала отриману суміш порошкоподібної речовини в згортки дрібнішого об`єму, вагою приблизно 0,3 грама кожний, з метою їх подальшого роздрібного збуту.

Так, 19.02.2025, при невстановлених обставинах, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , домовилась з ОСОБА_11 придбати у неї наркотичний засіб, при цьому роз`яснила умови його придбання та визначила місце збуту, на що ОСОБА_11 погодилась.

В той же день, 19.02.2025, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та на виконання злочинного плану, прибули на автомобілі марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 на перехрестя вулиць Хотинська та Мічуріна в місті Ізмаїл, де ОСОБА_4 , перебуваючи в зазначеному автомобілі, передала ОСОБА_9 для подальшого збуту ОСОБА_11 два згортки з сумішшю метадону та дифенгідраміну (димедролу).

У свою чергу, ОСОБА_9 , з метою конспірації, сховав отримані від ОСОБА_4 згортки з наркотичною речовиною, тим самим зберігав їх при собі.

У той же день, 19.02.2025, о 12 год. 30 хв., ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , незаконно збув ОСОБА_11 два згортка з наркотичним засобом за 20 доларів США,передавши їй решту в сумі 150 грн.

Після чого, ОСОБА_9 повернувся до автомобіля марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , в якому знаходилась ОСОБА_4 , якій передав отримані від ОСОБА_11 за збут наркотичного засобу грошові кошти.

Того ж дня, о 13 год. 15 хв., працівниками поліції у ОСОБА_11 біля центрального стадіону по вулиці Покровській в місті Ізмаїл Одеської області виявлено та вилучено вищевказаний наркотичний засіб, який вона придбала у ОСОБА_9 .

Установлено, що вилучені у ОСОБА_11 два згортки з кристалічною речовиною білого кольору містять у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальна маса метадону 0,194г.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи протиправну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , при невстановлених обставинах придбав невстановлену кількість сильнодіючого лікарського засобу - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, яку спільно з ОСОБА_4 почали зберігати з метою збуту за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

Після цього, при невстановлених обставинах, перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , змішала заздалегідь придбані речовини - сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол) та наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон у відповідній пропорції та розфасувала отриману суміш порошкоподібної речовини в згортки дрібнішого об`єму, вагою приблизно 0,4 грама кожний, з метою їх подальшого роздрібного збуту.

Так, 06.03.2025, приблизно о 15 год. 34 хв., в ході телефонної розмови ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , домовилась з ОСОБА_10 , який діяв на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, придбати у неї наркотичний засіб, при цьому роз`яснила умови його придбання та визначила місце збуту, на що ОСОБА_10 погодився.

В той же день, 06.03.2025, ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 та на виконання злочинного плану, прибули на автомобілі марки «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 до вулиці Поперечної в місті Ізмаїл Одеської області, де біля дитячого садочку «Дельфінятко» ОСОБА_4 , перебуваючи в зазначеному автомобілі, передала ОСОБА_9 три згортки з сумішшю метадону та дифенгідраміну (димедролу) для подальшого збуту ОСОБА_10 .

У свою чергу, ОСОБА_9 , з метою конспірації, сховав отримані від ОСОБА_4 згортки з наркотичною речовиною, тим самим зберігав їх при собі.

У той же день, тобто 06.03.2025, о 15 год. 57 хв., ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , перебуваючи безпосередньо біля дитячого садочку «Дельфінятко» за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Поперечна, 2А, незаконно збув ОСОБА_10 , який діяв на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, три згортки з наркотичним засобом за 900 гривень та повернувся назад до авто.

Надалі, 06.03.2025, приблизно о 15 год. 59 хв., ОСОБА_10 ,який діяв на підставі постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, придбавши у ОСОБА_9 наркотичний засіб, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр-т Миру, 12, у присутності понятих, добровільно видав три згортки з наркотичним засобом співробітникам правоохоронних органів.

Установлено, що видана ОСОБА_10 кристалічна речовина білого кольору в трьох згортках містить у своєму складі метадон, який відноситься до наркотичного засобу, обіг якого обмежено, та сильнодіючий лікарський засіб - дифенгідрамін (димедрол), загальна маса метадону 0,266г.

Крім того, ОСОБА_8 , продовжуючи протиправну діяльність, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , при невстановлених обставинах, придбав невстановлену кількість наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон, яку, спільно з ОСОБА_4 , почали зберігати з метою збуту за місцем проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, при невстановлених обставинах, перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_8 , розфасувала заздалегідь придбаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, в двадцять два згортки дрібнішого об`єму, які продовжила зберігати з метою їх подальшого роздрібного збуту за вказаною вище адресою свого проживання.

У подальшому, 07.08.2025, у період часу з 08 год. 22 хв. по 11 год. 30 хв., під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено двадцять два полімерні згортки з кристалічною речовиною білого кольору, в яких, відповідно до детектора (експрес-тесту) «Methadone Identification», серійний номер LOT:8533122A, встановлено наявність наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадон.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до умисного тяжкого та корисливого злочину, що передбачений ч. 2 ст. 307 КК України у сфері незаконного обігу наркотичних засобів повторно за попередньою групою осіб.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має офіційного місця роботи та легальних доходів, неодружений. Проживає в прикордонному районі Одеської області.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За поясненнями підозрюваного ОСОБА_4 на нього вчинювали фізичний вплив інші підозрювані в цьому кримінальному провадженні.

За текстом підозри ОСОБА_4 був організатором злочину.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що а також зменшення встановлених ризиків, її ролі в інкримінованих діях, можливий розмір неправомірного доходу, слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

3.9. Висновки слідчого судді

Суд враховує, що за результатами досліджень Українського медичного та моніторингового центру з алкоголю та наркотиків Міністерства охорони здоров`я України (який є загально доступним документом) за останні десять років кількість смертей серед осіб, які перебували на наркологічному обліку, зросла більше ніж у 3 рази, у тому числі від передозування майже в 4 рази. Загрозливих масштабів набули поширеність розладів психіки та поведінки внаслідок вживання наркотичних речовин (174,7 на 100 тис. населення), а також психічні захворювання (11,5 на 100 тис. населення). Україна входить до переліку країн із загрозливим рівнем немедичного споживання наркотиків.

Тому на підставі викладеного, суд констатує про наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості" (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Крім того, ані сторона захисту, ані сторона обвинувачення не повідомили слідчого суддю про зміну обставин, які стали підставою для застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини з плином часу інтенсивність ризику позапроцесуальної поведінки підозрюваного зменшується. Разом з тим, ступінь зменшення ризиків не досяг того рівня, який переконав би слідчого суддю у відсутності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 ..

За таких обставин клопотання слідчого з врахуванням розміру визначеної застави слід задовольнити частково.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000168 від 07.02.2023 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 28 листопада 2025 року включно, із можливістю внесення застави на умовах визначених в ухвалі Київського районного суду м. Одеси від 08.08.2025 року.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_4 в розмірі 600 (шістсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) грн.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1