ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №619/5637/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1308/25
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвокта ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2025 року,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , 1987 року народження, запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на 59 днів, тобто до 27 листопада 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати до підозрюваного запобіжний захід у видя домашнього арешту на певний період доби, з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги посилається на відсутність обґрунтованої підозри з посиланням на відсутність підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу.

Наголосив, що підозра обґрунтовується зокрема відомостями, викладеними в протоколах допиту свідків, які не були безпосередніми очевидцями того, що саме підозрюваний скоїв цей злочин, а сама підозра ґрунтується на показаннях свідка ОСОБА_8 , свідчення якого суперечать свідченням підозрюваного ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 , які були безпосередніми учасниками даного конфлікту, та які зазначили, що саме ОСОБА_8 наносив удари потерпілому, а підозрюваний лише відштовхнув потерпілого від свідка ОСОБА_9 , а потім лише відтягував ОСОБА_8 від потерпілого. Інших очевидців конфлікту не було, але слідчим суддею не було надано відповідної правової оцінки зазначеним фактам.

Повідомлення про підозру винесено передчасно, оскільки на момент розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, в матеріалах кримінального провадження відсутній висновок експерта щодо часу та механізму спричинення тілесних ушкоджень.

Зазначив, що слідчим суддею формально та поверхнево було розглянуто клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а у змісті оскаржуваної ухвали слідчим суддею не зазначено доводів підозрюваного, якими він обґрунтовував недоцільність вказаного запобіжного заходу, також не вказано фактичних обставин, які були досліджені під час судового засідання і які повністю спростовують доводи обвинувачення, роблячи їх хибними і надуманими.

На думку захисника, ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, прокурором не доведені, а лише перелічені у клопотанні та не обґрунтовано яким саме шляхом підозрюваний може здійснити ризики на які посилається прокурор. А тяжкість можливого покарання не може бути безумовною обставиною застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Послався, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_10 раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, має неповнолітнього сина 2008 року народження, здійснює догляд та надає матеріальну допомогу батьку, який є інвалідом 2 групи і проживає один.

Вказав, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, оскільки вину свою не визнає.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, в судове засіданняне з`явився, заяв чи клопотань про перенесення судового засідання не надав.

Підозрюваний, будучи повідомленим належним чином про дату, час та місце судового засідання, заяв чи клопотань про особисту участь в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не надав.

Тому апеляційний розгляд проведено за їх відсутності.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за вчинення якого останньому може бути призначено покарання до 10 років позбавлення волі.

Поряд з цим, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин провадження, а саме того, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи за ч.2 ст.121 КК України, за яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, - на думку колегії суддів у цьому провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та потерпілого.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеності існування ризиків, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, а також неповноти судового розгляду та невідповідності висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження із посиланням та наданням оцінки показанням свідків, окремим доказам, не приймаються до уваги, оскільки оцінка доказів можлива виключно за результатами ухвалення остаточного рішення після проведення судового розгляду.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, має неповнолітнього сина 2008 року народження, здійснює догляд та надає матеріальну допомогу батьку, який є інвалідом 2 групи і проживає один, в даному конкретному випадку не достатньо свідчать про можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутності підстав для скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: