Справа № 473/374/26
Номер провадження 1-кс/473/69/2026
У Х В А Л А

іменем України

"30" січня 2026 р. місто Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду без застосування засобів фіксації на підставі ч.4 ст.107 КПК України клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000080 від 28 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши по ним докази,

В С Т А Н О В И В :

29 січня 2026 року до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про арешт майна за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0000080 від 28 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, котрим є транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Mazda 6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження даного транспортного засобу, як речового доказу, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його знищення, втрати та приховуванню.

Згідно даного клопотання, за версією органу досудового розслідування встановлено, що 28 січня 2026 року приблизно о 08:30 годині, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом легковим автомобілем моделі «Mazda 6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить його дружині громадянці ОСОБА_4 , під час руху по автомобільній дорозі з цифровим позначенням: «О150514» у напрямку до міста Вознесенська Миколаївської області, на ділянці дороги 5,1 км від села Трикрати Вознесенського району Миколаївської області, допустив виїзд за межі проїзної частини, в результаті чого відбулося зіткнення транспортного засобу із нерухомою перешкодою у виді металевого бар`єрного огородження, що розташовувалося вдовж проїзної частини зправа за напрямком руху автомобіля. За версією органу досудового розслідування, в результаті вказаної дорожньо транспортної пригоди, малолітній пасажир вказаного транспортного засобу: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на передньому пасажирському сидінні, отримав тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості.

28 січня 2026 року о 19:42:19 годин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000080 з правовою кваліфікацією ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України внесено відомості, за фактом даної дорожньо транспортної пригоди.

Вирішуючи дане клопотання про арешт майна, слідчий суддя враховує, що п.7 ч.2 ст.131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч.3 ст.132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором наведені правові підстави для арешту майна, котре постановою органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 28 січня 2026 року визнано речовим доказом за кримінальним провадженням, а саме: транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Mazda 6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження даного транспортного засобу, як речового доказу, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його знищення, втрати та приховуванню.

При вирішенні питання про арешт майна, яким є транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Mazda 6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , слідчий суддя виходить з вимог п.2 ч.3 ст.132 КПК України, відповідно до якого в судовому засіданні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вказаного вилученого при проведенні обшуку майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, користування майном, а також внесення змін до технічного стану та проведення ремонту транспортного засобу, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що даний автомобіль є доказом вчинення кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 ст. 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-правових дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Слідчим суддею не встановлено підстав для відмови у задоволенні даного клопотання, які визначені частиною 1 ст.173 КПК України, згідно з якою слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст. 170 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170, 173 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати вид заходу забезпечення кримінального провадження в виді арешту майна, яким є транспортний засіб легковий автомобіль моделі «Mazda 6» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить громадянці ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження даного транспортного засобу, як речового доказу, що відповідає завданню арешту майна, а саме запобіганню можливості його знищення, втрати та приховуванню, та в подальшому передати його на збереження власниці даного транспортного засобу громадянці ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , без права відчуження, розпорядження, користування майном, а також внесення змін до технічного стану та проведення ремонту транспортного засобу, з метою забезпечення збереження даного речового доказу, що відповідає завданню арешту майна.

Попередити громадянку ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про кримінальну відповідальність за ч.1 ст.388 КК України, за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт, тобто за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна, або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт, без права відчуження, розпорядження, користування майном, а також внесення змін до технічного стану та проведення ремонту транспортного засобу, з метою забезпечення збереження даного речового доказу, здійснене особою, якій даний транспортний засіб переданий на збереження з місцем його зберігання за адресою: Миколаївська область, Вознесенський район, селище Братське, вулиця Сухомлинського, 24.

Копію ухвали надіслати для виконання органу досудового розслідування Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ст.310 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1