Справа № 610/4570/25
провадження № 1-кс/610/748/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 листопада 2025 року за № 0000558, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна: вилучених 23.11.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 : змив на марлевий тампон речовини бурого кольору, зразок змиву на марлевий тампон, зразок тампону - власника якого не встановлено; гільзу калібром 9 мм. на доньці якої мається маркування «СОВА ІІ 9 мм» - власником якої є ОСОБА_4 ; автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, за кермом якого перебував ОСОБА_4 та який належить ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 23.11.2025 до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 23.11.2025 близько 19:30 години біля будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням травматичної зброї Форт 12Р вчинив стрільбу, внаслідок чого завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.11.2025 проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: змив на марлевий тампон речовини бурого кольору, зразок змиву на марлевий тампон, зразок тампону; гільзу калібром 9 мм. на доньці якої мається маркування «СОВА ІІ 9 мм»; автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

24.11.2025 слідчим винесено постанову про визнання вищеперерахованого речовими доказами по кримінальному провадженню та передачу їх на зберігання.

Прокурор посилався на те, що необхідність арешту зумовлюється необхідністю в забезпеченні проведення ряду судових експертиз, які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини у вищевказаному кримінальному провадженні.

Посилаючись на викладене, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

Прокурор просив розглядати клопотання за його відсутності.

Третя особа, щодо майна якого розглядається клопотання про накладення арешту, ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участю яких розглядається клопотання про арешт майна, не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000558. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) було внесено 23.11.2025 з кваліфікацією за ч. 4 ст. 296 КК України, якою передбачено кримінальну відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням вогнепальної зброї.

З матеріалів клопотання встановлено, що 23.11.2025 до ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 23.11.2025 близько 19:30 години біля будинку АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із застосуванням травматичної зброї Форт 12Р вчинив стрільбу, внаслідок чого завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.11.2025 в період з 21.49 до 22.05 год. було проведено огляд місця події за адресою: Харківська область, Ізюмський район, с-ще Андріївка, вул. Українська, неподалік будинку №14, під час якого було виявлено та вилучено: змив на марлевий тампон речовини бурого кольору, зразок змиву на марлевий тампон, зразок тампону; гільзу калібром 9 мм. на доньці якої мається маркування «СОВА ІІ 9 мм»; автомобіль «Jeep Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

24.11.2025 слідчим СВ відділу поліції №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області винесено постанову про визнання їх речовими доказами та передачу їх на зберігання.

З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 , встановлено, що автомобіль «JEEP GRAND CHEROKEE», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, 2014 року випуску належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вказане у клопотанні майно вважається тимчасово вилученим.

Пункт 7 частини 2 статті 131 КПК України регламентує арешт майна як один з заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вилучене під час огляду 23.11.2025 речі - гільза калібром 9 мм. на доньці якої мається маркування «СОВА ІІ 9 мм» та автомобіль «JEEP GRAND CHEROKEE», д.н.з. НОМЕР_1 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, могли бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, в тому числі об`єктом кримінально протиправних дій, та зберегти на собі їх сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У даному випадку застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є доцільним, оскільки забезпечує запобігання можливості приховування, пошкодження, використання та передачі майна.

Разом з тим, главою 17 КПК України передбачено визначення, підстави та порядок накладення арешту на майно у кримінальному провадженні. Так, згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом є позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном. Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя на підставі ст. 132 КПК України має перевіряти, чи виправдовують потреби досудового розслідування такий ступінь втручання у права осіб на володіння, користування та розпорядження певним майном.

Матеріали клопотання та встановлені судом обставини свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення збереження зазначених об`єктів, як речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає, що вилучені під час огляду 23.11.2025: змив на марлевий тампон речовини бурого кольору, зразок змиву на марлевий тампон, зразок тампону, у розумінні ст. 170 КПК України, не є майном та не являються об`єктом права володіння, користування та розпорядження будь-якими особами.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Вилучення вказаних речей є способом фіксації доказів. Ці зразки, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є речовими доказами, проте, будучи матеріальними об`єктами, вони не мають ознак майна, а тому накладення арешту на них позбавлене правового змісту.

Отже, у задоволенні клопотання прокурора у цій частині накладення арешту майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 23.11.2025 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 на наступне майно:

- гільзу калібром 9 мм. на доньці якої мається маркування «СОВА ІІ 9 мм»;

- автомобіль «JEEP GRAND CHEROKEE», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , яким на момент події керував (користувався) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

позбавивши права на відчуження, розпорядження та користування цим майном.

В іншій частині клопотання відмовити.

Місце зберігання арештованого майна визначити слідчому.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Балаклійського відділу Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1