н/п 1-кс/953/7086/25
"31" жовтня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
На обґрунтування скарги представник потерпілого зазначає, що 26.09.2024 приблизно о 12-45 год. на автодорозі Київ-Харків-Довжанський зі сторони м. Харкова в напрямку с. Хролі сталося зіткнення автомобіля Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 , 1986 року народження, та велосипедиста ОСОБА_3
Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної події велосипедист ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримав тяжкі тілесні ушкодження, у тому числі дифузний забій головного мозку, що стало підставою для встановлення безстроково 1 Б групи інвалідності.
Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області №1 ОСОБА_6 дійшов висновку про відсутність в діях водія автомобіля Volkswagen Transporter, військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_5 , ознак кримінального правопорушення та про невідповідність дій велосипедиста ОСОБА_3 вимогам Правил дорожньою руху України на підставі висновку судово-автотехнічної експертизи №5481 від 24.04.2025, яка проведена за даними, наданими водієм ОСОБА_5 .
При цьому з матеріалами справи потерпілий ОСОБА_3 та його представник не ознайомлені, через що позбавлені можливості надати об`єктивні дані та власні заперечення.
Зазначає, що слідчим не проведено необхідних слідчих (розшукових) дій задля встановлення свідків (очевидців) вказаної дорожньо-транспортної події, не допитано тих осіб, які проїжджали повз місце зіткнення безпосередньо після події.
Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не може повідомити про обставини дорожньо-транспортної події, що сталася 26.09.2024. Проте відомо, що ОСОБА_3 26.09.2024 велосипедом їхав до себе на дачну ділянку, що розташована в садовому товаристві «Геліантус» і перед зіткненням розмовляв зі своєю донькою ОСОБА_7 . Крім того, після ДТП повз місце зіткнення проїжджали інші особи, у томі числі - сусідка по дачній земельній ділянці ОСОБА_8 , яка може повідомити про взаємне розташування транспортних засобів після зіткнення. Натоміть, ці особи не допитані, хоча повідомлені ними відомості можуть вплинути на висновки експертів.
За таких обставин постанова про закриття кримінального провадження від 22.09.2025 підлягає скасуванню.
В судове засідання представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд скарги без її участі, просила задовольнити скаргу та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення, в яких зазначив, що після проведення усіх необхідних слідчих (розшукових) дій та експертних досліджень, прокурором було погодження закриття кримінального провадження. Скаргу просив розглянути без його участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а слідчий суддя обмежений щодо строку розгляду скарги, слідчий суддя розглядає скаргу за його відсутності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
В мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчий зазначив, що відеозаписи обставин ДТП відсутні. 18.01.2025 була змінена правова кваліфікація кримінального правопорушення з ч. 1 ст. 286 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України. З показань свідка ОСОБА_10 (військовий ЗСУ) встановлено, що 26.09.2024 о 12:45 він перебував у якості пасажира на передньому сидінні в автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова в напрямку ТК «Філіп Моріс», попереду по узбіччю вздовж дороги рухався велосипедист. Проїхав деяку відстань велосипедист здійснював маневр ліворуч на проїжджу частину, де відбулося зіткнення велосипедиста і автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_3 .
З показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що 26.09.2024 о 12:45 він перебував у якості пасажира на задньому сидінні в автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , та рухались по 152 автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова в напрямку ТК «Філіп Моріс», як відбулась ДТП не бачив, так як йому було не видно.
З показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що 26.09.2024 керував велосипедом «VALENSIA», батько ОСОБА_3 , де за його участю відбулось ДТП, 3 як показань саме, син ОСОБА_12 вказати не може і батько також.
З показань свідка ОСОБА_5 (військовий ЗСУ) встановлено, що 26.09.2024 о 12.45 керував автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони м. Харкова в напрямку ТК «Філіп Моріс», так як треба було повернути наліво, за 150-200 м. побачив, що попереду на узбіччі вздовж дороги рухався велосипедист. Проїхав деяку відстань водій ОСОБА_5 , увімкнув лівий поворот і почав зміщуватись в ліву смугу для подальшого повороту на ліво і потім велосипедист змінив напрямок руху вліво на проїжджу частину, в той час інших транспортних засобів не було, водій ОСОБА_5 , застосував гальмування і подав звуковий сигнал, але велосипедист вдарився в праву бічну частину автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», в районі передньої правої двері.
Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 12-14/686-A/24 від 27.12.2024 ОСОБА_3 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді важкої тупої сукупної травми, яка включає в себе: закриту тупу черепну мозкову та закриту тупу травму грудної клітки, що ускладнилася комою з пригніченням дихання.
Відповідно транспортно-трасологічну експертизу, №СЕ-19/121-25/1478-IT від 14.03.2025, де встановлено, що у зв`язку з тим, що пошкодження на автомобілі «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , велосипеда «VALENSIA», є неінформативними, то відповісти який був кут між повздовжніми осями вище вказаних т.з, де контактували і як саме не представляється можливо.
Під час досудового слідства був проведений слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_10 , де останній не зміг вказати повний механізм ДТП, а вказав частково, тому провести автотехнічне дослідження не представляється можливо у зв`язку з відсутністю даних для дослідження.
Велосипедист ОСОБА_3 від проведення слідчого експерименту відмовився так як він нічого не пам`ятає і вказати механізм події не може.
З водієм ОСОБА_5 був проведений слідчий експеримент, де відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №5481, від 24.04.2025, де встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» ОСОБА_13 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України. З причин, вказаних у дослідницькій частині висновку, вирішити питання про те, чи мав водій автомобіля «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» ОСОБА_13 технічну можливість уникнути зіткнення транспортних засобів та чи вбачаються в його діях невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які знаходились би в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди експертним шляхом на даному етапі дослідження не представляється можливим. У даній дорожньо-транспортній ситуації велосипедист ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР України. У даній дорожньо-транспортній ситуації технічна можливість уникнути зіткнення для велосипедиста ОСОБА_3 визначалася шляхом виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР України, для чого в нього не було перешкод технічного характеру.
Оскільки велосипедист ОСОБА_3 , керував технічно справним велосипедом, перед зміною напрямку руху не переконався в безпеці виконання маневру і допустив зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку по проїзній частині, то у даній дорожньо-транспортній ситуації дії велосипедиста ОСОБА_3 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.2 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, а також велосипедист ОСОБА_3 заподіяв собі тяжкі тілесні ушкодження і крім нього більше ніхто не постраждав, тому відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Оскільки закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.
Зокрема слідчим не досліджено всіх обставин кримінального провадження та помилково та передчасно встановлено відсутність складу кримінального правопорушення. Слідчим не виконано необхідні слідчі дії для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не отримано усіх доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, не допитано всіх осіб.
Обов`язком органу влади є проведення "ефективного офіційного розслідування", здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб.
Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі "Алексахін проти України" (Aleksakhin v. Ukraine).
Слідчий суддя вважає, що під час проведення перевірки обставин, на які посилався скаржник, слідчим відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України не було всебічно, повно і неупереджено досліджено всі обставини кримінального правопорушення, які мають істотне значення для даного кримінального провадження, не надано аналіз усім обставинам, а також не проведено достатній обсяг дізнання, не встановлено фактичні обставини події.
Таким чином, аналіз матеріалів кримінального провадження свідчить про те, що слідчим не були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, всебічне й неупереджене проведення слідства.
За таких обставин, постанова слідчого про закриття кримінального провадження, що винесена з порушенням вимог КПК України є передчасною та підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1