№ 1-кп/183/2598/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Самарівського міськрайонного суду у спрощеному порядку кримінальне провадження внесене в ЄРДР за 0000149 від 04 серпня 2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сизрань, Куйбишевська область, РФ, громадянина України, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до обвинувального акту та доданих до нього матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повністю згоден із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного ним, в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч.1 ст.394 КПК України, подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно нього у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутності (а.с.9-10).

Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала відповідну заяву (а.с.11).

Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року за клопотанням прокурора, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначено до судового розгляду без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.107 КК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За результатами спрощеного провадження встановлено, що 13 липня 2025 року приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходився за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , де також знаходилася дружина останнього ОСОБА_5 , яка намагалася зайти до спільного будинку. Під час того, як ОСОБА_5 намагалася зайти у спільний житловий будинок, в цей час ОСОБА_3 почав перешкоджати останній та почав хапати ОСОБА_5 руками за різні частини тіла, при цьому відштовхував руками та ногами від вхідних дверей будинку. Незважаючи на це, останній вдалося зайти у прихожу кімнату спільного житлового будинку, де між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 продовжився конфлікт на ґрунті довготривалих складних сімейних стосунків між останніми, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , 13 липня 2025 року приблизно о 15 годині 10 хвилин, знаходячись у прихожій кімнаті спільного житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, тримаючи в руках пневматичну гвинтівку «RAPTOR 3», наніс дружині ОСОБА_5 один удар дерев`яним прикладом пневматичної гвинтівки у ліву лобну частину голови та намагався нанести ще один удар по голові, але ОСОБА_5 зреагувала та прикрила голову лівою рукою та удар прийшовся по лівій кисті, після чого конфлікт припинився.

Внаслідок своїх противоправних дій, ОСОБА_3 спричинив потерпілий ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді двох саден - лобної ділянки зліва та лівої кисті, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

Зазначені діїОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчиненняОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, дослідивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення (проступку) мала місце, вина обвинуваченогоОСОБА_3 у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження при обставинах, встановлених органом досудового розслідування, доведена повністю, поза розумним сумнівом, а діїОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Однак, щире каяттяОСОБА_3 визнається обставиною, що пом`якшує його покарання.

Разом з тим, суд бере до уваги те, щоОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, є таким, що не має судимості, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Враховуючи те, щоОСОБА_3 є пенсіонером, суд не вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських, так само, як і виправних робіт, а вважає, що саме штраф буде відповідати принципу пропорційності та буде максимально сприяти досягненню мети покарання. Враховуючи те, щоОСОБА_3 пенсіонер, призначення такого виду покарання сприятиме забезпеченню виконанню вироку суду.

Таким чином, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, обставин вчиненого кримінального проступку, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначитиОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах санкції статті кримінального закону, за яким суд визнав його винуватим. При цьому вважає, що саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання як кару, суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді штрафу на рівні максимальної межі санкції ч.1 ст.125 КК України буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню була проведена судова експертиза зброї (висновок експерта № СЕ-19/104-25/43197-БЛ від 10.11.2025 року в сумі 2 674,20 грн.), яка підлягає стягненню з обвинуваченої на підставі вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись статтями 100, 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази:

-пневматичну зброю гвинтівкою калібру 5,5мм залишити за належністю ОСОБА_3 ;

-DVD-R диск білого кольору з відеозаписом події, яка мала місце 13 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час якої ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_6 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 2 674 гривні 20 копійок.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1