Провадження № 1-кс/344/8671/25
У Х В А Л А

18 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі скаргу на бездіяльність прокурора та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася із скаргою, у якій просить: визнати протиправною бездіяльність процесуального керівника Окружної прокуратури, яка полягає у не залученні ОСОБА_4 до участі у кримінальному провадженні, зобов`язати процесуального керівника залучити ОСОБА_4 до участі в кримінальному провадженні як потерпілу на основі її заяви про залучення до кримінального провадження як потерпілого від 11.12.2025, прийнявши відповідне рішення постановою, провести службове розслідування та притягнути винних службових осіб до встановленої законом відповідальності у зв`язку з систематичним ігноруванням процесуальним прокурором ОСОБА_5 11.12.2025 до Окружної прокуратури міста Івано-Франківська надійшла заява ОСОБА_4 про залучення її як потерпілої у кримінальному провадженні. В обґрунтування такої зокрема зазначено, що виконавчим листом по справі №300/4347/23 зобов`язано стягнути з ГУ ДПС в Івано-Франківській області на користь кредитора ОСОБА_4 1073 грн. Кредитор вибрала отримання відшкодування 1073 грн у формі інвестиційних монет України «Архістратиг Михаїл» відповідно до номіналу монет 20 грн із золота з відповідними зазначеними заявником характеристиками. ГУ ДКС України в Івано-Франківській області 03.10.2025 було запропоновано мирне врегулювання, стягнути з боржника ГУ ДПС в Івано-Франківській області в користь кредитора ОСОБА_6 - 1073 грн у формі інвестиційних монет із зазначеною назвою відповідно до номіналу монет 20 грн із золота з відповідними зазначеними характеристиками. Однак, не отримано підтвердження мирного врегулювання спору. Відтак невиконання рішення суду службовою посадовою особою ОСОБА_7 керівником ГУ ДКС в Івано-Франківській області продовжується в часі, яка завдала заявнику матеріальної та моральної шкоди.

16.12.2025 від заявника надійшла скарга про розгляд скарги без її участі.

Прокурор в судовому засіданні заперечував задоволення скарги, будь-яких правових підстав для визнання ОСОБА_4 потерпілою у кримінальному провадженні не встановлено, прокурор прийняв законне, правове рішення про відмову у задоволенні її заяви, відповідно до статті 55 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, в ч. 1 ст. 55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Незалежність прокурора в його процесуальній діяльності проголошена законом, що також виключає будь-яку можливість стороннього впливу учасників провадження на рішення прокурора та неможливість притягнення прокурора до відповідальності за ухвалені ним процесуальні рішення.

По-друге, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено ч.1 ст.303 КПК України.

Отже процесуальним законом встановлено порядок дій учасників кримінального провадження у разі не погодження з рішеннями чи діями прокурора.

Кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень втручатись в дискреційні повноваження прокурора в кримінальному провадженні.

Крім цього в ст. 343 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.

Таким чином, незалежність прокурора в прийнятті ним процесуальних рішень, що проголошена в ст. 36 КПК України забезпечена положенням ст. 343 КК України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, зазначеною нормою процесуального закону визначений вичерпний перелік процесуальних рішень, які відносяться до компетенції слідчого судді при розгляді скарги на дії або бездіяльність слідчого та/або прокурора під час досудового розслідування.

Визнання дій (бездіяльності) слідчого та/або прокурора незаконними (протиправними), не входить до компетенції слідчого судді та виходить за межі його повноважень.

Скаржником не доведено перед судом фактичних обставин та правових підстав його звернення. Таким чином, у задоволенні скарги необхідно відмовити в повному обсязі.

Згідно з частиною 3 статтею 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1