ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 Володимирський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Володимирі кримінальне провадження № 0000774, внесене до ЄРДР 02.11.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Бужковичі, Іваничівського району, Волинської області, громадянки України, із середньою освітою, розлученої, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 13.06.2025 близько 15 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_3 , керуючись прямим умислом, спрямованим на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, використовуючи належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Moto» моделі е15 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 , без відома та дозволу власника увійшла до акаунту ОСОБА_6 у системі віддаленого доступу WEB - банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківського карткового рахунку НОМЕР_4 та отримала інформацію про поточний стан вищевказаного банківського карткового рахунку, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є банківською таємницею, чим здійснила несанкціоноване втручання в роботу вищевказаної інформаційної (автоматизованої) системи, внаслідок чого потерпіла втратила можливість отримувати інформацію про поточний стан вищевказаного банківського карткового рахунку, а дану інформацію отримала ОСОБА_5 , якій вона не була адресована та від імені потерпілої о 15 годині 10 хвилин здійснила перерахування грошових коштів із банківського карткового рахунку потерпілої НОМЕР_4 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, 15.06.2025 близько 15 год. 20 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_3 , продовжуючи свої протиправні дії у сфері автоматизованих систем, керуючись прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, використовуючи належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Moto» моделі е15 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 , без відома та дозволу власника повторно увійшла до акаунту ОСОБА_6 у системі віддаленого доступу WEB - банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківського карткового рахунку НОМЕР_4 та отримала інформацію про поточний стан вищевказаного банківського карткового рахунку, що відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність» є банківською таємницею, чим повторно здійснила несанкціоноване втручання в роботу вищевказаної інформаційної (автоматизованої) системи, внаслідок чого потерпіла втратила можливість отримувати інформацію про поточний стан вищевказаного банківського карткового рахунку, а дану інформацію отримала ОСОБА_5 , якій вона не була адресована та від імені потерпілої о 15 годині 24 хвилини здійснила перерахування грошових коштів із банківського карткового рахунку потерпілої НОМЕР_4 на банківський картковий рахунок № НОМЕР_6 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та о 15 годині 27 хвилини здійснила перерахування грошових коштів на банківський картковий рахунок № НОМЕР_7 , відкритий в АТ «Універсалбанк».

Крім того, 13.06.2025 близько 15 год. 39 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Устилузькій, 123 у м. Володимир, Волинської області, діючи в умовах воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжувався і востаннє продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 07.08.2025 строком на 90 діб Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України №4524-IX від 15.07.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, використовуючи належну ОСОБА_4 банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , таємно викрала із банківського карткового рахунку потерпілої НОМЕР_4 грошові кошти в сумі 10000 грн., знявши їх через банкомат ТОВС00114А0003, АТМ NCR5887 UGB 114/02 АБ «Укргазбанк», чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім того, 15.06.2025 ОСОБА_5 , перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, котрий введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затверджений Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який у подальшому неодноразово продовжувався і востаннє продовжено строк дії воєнного стану з 05 год. 30 хв. 07.08.2025 строком на 90 діб Указом Президента України №478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України №4524-IX від 15.07.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на заволодіння чужим майном, використовуючи належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Moto» моделі е15 IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 з абонентським номером НОМЕР_3 , без відома та дозволу власника увійшла до її акаунту у системі віддаленого доступу WEB - банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківського карткового рахунку НОМЕР_4 , після чого повторно таємно викрала належні потерпілій грошові кошти в загальній сумі 4467 грн. 75 коп., перерахувавши їх о 15 год. 24 хв. із банківського карткового рахунку потерпілої на банківський картковий рахунок АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_6 , належний ОСОБА_7 , який не був обізнаний з протиправною діяльністю ОСОБА_5 , а також о 15 год. 27 хв. на банківський картковий рахунок АТ «Універсалбанк» № НОМЕР_7 , чим спричинила потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем; за ч.2 ст.361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно; за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченої не має, покарання просила призначити на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 , свою вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечила, пояснила, що щиро кається у вчиненому і дала показання, що повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснила, що вона 13.06.2025 близько 15 год. знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 та використовуючи належний ОСОБА_4 мобільний телефон, без її відома та дозволу увійшла до її акаунту у системі віддаленого доступу WEB - банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківського карткового рахунку та здійснила перерахування грошових коштів із банківського карткового рахунку ОСОБА_6 на свій банківський картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, вона 15.06.2025 близько 15 год. 20 хв. знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 та використовуючи належний ОСОБА_4 мобільний телефон, без її відома та дозволу увійшла до її акаунту у системі віддаленого доступу WEB - банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківського карткового рахунку та знову здійснила перерахування грошових коштів із банківського карткового рахунку ОСОБА_6 на свій банківський картковий рахунок, відкритий в АТ КБ «Приватбанк» та відкритий в АТ «Універсалбанк».

Крім того, 13.06.2025 близько 15 год. 39 хв. вона знаходилась по вул. Устилузькій, 123 у м. Володимир, Волинської області, використовуючи належну ОСОБА_4 банківську платіжну картку АТ КБ «Приватбанк» без її відома та дозволу викрала із її банківського карткового рахунку грошові кошти в сумі 10000 грн., знявши їх через банкомат.

Також, 15.06.2025 вона знаходилась за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_4 та використовуючи належний ОСОБА_4 мобільний телефон, без її відома та дозволу увійшла до її акаунту у системі віддаленого доступу WEB - банкінгу «Приват24» з прив`язкою до банківського карткового рахунку після чого знов викрала належні потерпілій грошові кошти в загальній сумі 4467 грн. 75 коп., перерахувавши їх із банківського карткового рахунку потерпілої на банківський картковий рахунок, належний ОСОБА_7 , який не був обізнаний про ці дії, а також на банківський картковий рахунок АТ «Універсалбанк».

Враховуючи, що обвинуваченаОСОБА_5 свою вину у вчиненні данихкримінальних правопорушень, передбаченихч.ч.1,2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, переконавшись у добровільності та істинності її позиції за згодою сторін, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, що характеризують її особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності її позиції, а також роз`яснив обвинуваченій, що вона буде позбавлена права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними протиправними діями, які виразились несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України; своїми умисними протиправними діями, які виразились у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем, вчиненому повторно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України; своїми умисними протиправними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану та вчиненими повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 361 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінального проступку, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 361 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до нетяжкого злочину, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування потерпілій завданої шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої - відсутні.

Суд враховує особу обвинуваченої, а саме, що вона раніше не судима, має зареєстроване постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки, по місцю проживання характеризується посередньо, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнавала на протязі всього розгляду справи, засуджувала себе за вчинені діяння, не намагалася уникнути відповідальності, активно сприяла розкриттю злочину, мала належну процесуальну поведінку, добровільно відшкодувала завданий потерпілій збиток.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, з врахуванням думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої та відсутність обтяжуючих, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винної, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у межах санкцій статей, за якими вона притягується до кримінальної відповідальності, що на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів. Остаточне покарання обвинуваченій суд призначає за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України.

Так, згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчиненню нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Таким чином, вирішення судом питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_5 покарання ґрунтується на наведених вище вимогах.

Повною мірою врахувавши вказані обставини, а також зваживши на другорядну роль кари як мети покарання, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 можливим без відбування покарання у виді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, який буде достатнім для того, щоб засуджена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення, що на думку суду відповідає меті покарання, є співрозмірним характеру вчиненого діяння, його наслідкам та особі винної.

Натомість судом не встановлено обставин, які свідчили б про неможливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню щодо обвинуваченої не обирався.

Заходи забезпечення по даному кримінальному провадженні не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі - відсутні.

Долю речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.361, ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 361 КК України у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Нагляд за ОСОБА_5 доручити уповноваженому органу з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Moto», моделі «е15», якому активно дві сім-карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 - вважати повернутим потерпілій ОСОБА_4 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1