Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1626/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , а також заявниці ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу останньої особи на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0003301 від 19 серпня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.127 КК України,

в с т а н о в и в:

26 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга заявниці ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 19 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження №0003301 від 19 серпня 2025 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127 КК України.

Заявниця зазначає, що про оскаржуване рішення слідчого їй стало відомо лише 14 січня 2026 року, що не спростовано слідчим чи прокурором.

В обґрунтування поданої скарги заявник послалася на неповноту та неправильність висновків слідчого, що були, на її думку, обумовлені нездійсненням слідчим усіх процесуальних дій, спрямованих на притягнення до відповідальності осіб, які вчинили кримінальне правопорушення.

Слідчий, будучи сповіщеною про час і місце судового розгляду, в судові засідання не прибула, клопотань про відкладення розгляду не подала, у зв`язку із чим, з метою дотримання розумних строків та за згодою сторін, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність слідчого, на підставі наявної скарги, а також поданих слідчим письмових заперечень проти неї та матеріалів закритого кримінального провадження №0003301 від 19 серпня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.127 КК України.

Дослідивши скаргу, додані до неї матеріали, письмові заперечення слідчого, отримавши пояснення заявниці в підтримку скарги, думку прокурора який у вирішенні скарги покладався на розсуд суду, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Оскільки оскаржуване процесуальне рішення має істотне значення для кримінального провадження, то при судовому розгляді скарги слід з`ясувати питання: дотримання слідчим вимог щодо всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, проведення необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення в ньому істини; дотримання процесуального порядку та підстав закриття провадження, а також обґрунтованості викладених в постанові висновків.

Відповідно до положень п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови , а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови це процесуальне рішення фактично обґрунтовано:

- змістом письмової заяви ОСОБА_4 про безпричинне застосування до неї фізичної сили співробітником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 01 квітня 2025 року в приміщенні чи на території зазначеного територіального органу поліції;

- отриманими показаннями свідка ОСОБА_7 (начальника сектору цього органу поліції) про відмову ОСОБА_4 виконати вимоги поліцейських, які охороняли адміністративну будівлю, що стосувалися забезпечення пропускного режиму та безпеки в умовах воєнного стану, в тому числі використання телефону, а також здійснення нею завідомо неправдивого виклику до поліції, за що стосовно заявниці було складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст.183,185 КУпАП, під час чого свідок взяв з її рук телефон та поклав на підвіконня, без спричинення їй фізичного болю, а також без застосування до неї спецзасобів чи фізичної сили;

- отриманими показаннями свідка ОСОБА_6 про аналогічні за змістом із показаннями ОСОБА_7 обставини події, а також про допущені заявницею нецензурну лайку в адресу працівників поліції, порушення режиму контрольно пропускного пункту, провокацію конфлікту, нанесення свідку ляпаса по обличчю;

- змістом відеозаписів з камер зовнішнього відеоспостереження в приміщенні та перед будівлею територіального органу поліції, на яких зафіксовано агресивну поведінку ОСОБА_4 , яка не відповідала обстановці події, її непідкорення законним вимогам поліцейських, вчинення нею ряду провокативних дій, що обумовило вчинення співмірних її поведінці дій, а також не встановленням в діях працівників поліції жодних умисних дій, спрямованих на застосування стосовно заявниці особливо витончених по жорстокості способів впливу на людський організм;

- системним характером звернень ОСОБА_4 , що містять однотипні, необґрунтовані звинувачення, тенденційністю сприйняття заявницею законних вимог представників влади, намаганням надати побутовим чи адміністративним конфліктам ознак кримінально караних діянь, що вказує на зловживання нею правом на оскарження дій правоохоронних органів, обраний спосіб реалізації особистої неприязні, інструмент психологічного тиску на працівників поліції, сутяжництво, а не наслідок реального факту катування;

- об`єктивною потребою в дотриманні суворого пропускного режиму, забезпеченні безпеки та запобіганні загрози життю та здоров`ю особового складу органу поліції як реакції на терористичний акт, що мав місце 23 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до примусового виведення ОСОБА_4 з приміщення як превентивного заходу примусу;

- узагальненим висновком слідчого про відсутність в розслідуваному діянні неконкретизованих співробітників Відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області складу злочину, передбаченого ч.3 ст.127 КК України.

Слідчий суддя не погоджується із обґрунтуванням слідчим постановленого та оскаржуваного процесуального рішення, виходячи із наступного.

Так, в постанові відсутні дані про можливо отримані показання заявниці в якості свідка, з викладенням її доводів щодо обставин спричинення їй тілесних ушкоджень. Не міститься протоколу допиту ОСОБА_4 і безпосередньо в матеріалах поданого слідчим кримінального провадження, або ж доказів щодо неможливості здійснити такий допит чи відмову заявниці від дачі показань слідчому, хоча детальне з`ясування обставин кримінального провадження за версією заявниці шляхом її допиту, на думку слідчого судді, є першочерговою слідчою дією для подальшої перевірки її показань сукупністю інших доказів.

ОСОБА_4 надала слідчому як копію акту судово-медичного дослідження (обстеження) №431/25 від 08 квітня 2025 року, з якого вбачається виявлення на тілі легких тілесних ушкоджень у вигляді трьох синців, що могли бути їй спричинені 01 квітня 2025 року, так і консультативні висновки медичних спеціалістів. Натомість, з незрозумілих причин, слідчий залишив поза увагою та не надав жодної власної оцінки цим письмовим доказам.

На думку слідчого судді, наявність медичної документації, а також можливо проведений слідчий експеримент за участю заявниці (про механізм спричинення їй тілесних ушкоджень), могли бути вихідними даними для призначення судово-медичної експертизи з метою встановлення наявності тілесних ушкоджень, які могли бути спричинені ОСОБА_4 , часу та способу їх утворення, ступеня тяжкості, а також експертної перевірки показань заявниці.

Як вбачається із показань свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_6 01 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_4 одночасно було складено протоколи про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст.183,185 КУпАП.

З наданого заявницею відеозапису з нагрудної камери співробітника поліції вбачається фіксація обставин дій свідка ОСОБА_7 01 квітня 2025 року, які об`єктивно не відповідають його показанням слідчому в частині обставин відібрання ним у ОСОБА_4 мобільного телефону.

А відтак, слід визнати, що можливо наявні в матеріалах судової справи про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст.183,185 КУпАП, відеозаписи з нагрудних камер співробітників поліції мають суттєве значення для встановлення істини в даному провадженні, а тому є незрозумілим, чому слідчий не витребував такий, як найбільш об`єктивний, доказ при одночасному використанні органом поліції цього ж доказу проти заявниці в іншій справі про адміністративні правопорушення.

Фактично отримані та оглянуті слідчим відеозаписи з камер зовнішнього відеоспостереження є неповними, оскільки не містять жодної фіксації прибуття до місця події свідка ОСОБА_7 та вчинених в цей час усіма учасниками події дій. Окрім того, заявниця вказує на не долучення слідчим відеозаписів ще з однієї із камер, встановленої на зовнішньому фасаді біля входу до будівлі органу поліції, оглядовість з якої, на її думку, дозволяє побачити конкретні обставини застосованого стосовно неї насильства свідком ОСОБА_6 .

Для спростування чи підтвердження такого доводу заявниці, на думку слідчого судді, доцільно було здійснити у встановленому процесуальним законом порядку таку слідчу дію, як огляд іншого володіння, а в разі підтвердження доводу ОСОБА_4 витребувати відповідний відеозапис.

Окрім того, з долученого слідчим та оглянутого відеозапису вбачається, що впродовж усієї події в кімнаті чергового перебував очевидець - працівник територіального органу поліції, який на початку конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 через відчинене віконце навіть звертався до них, за версією заявниці намагався утримати ОСОБА_6 від неправомірно вчинюваних ним стосовно неї дій. З незрозумілих причин особу такого очевидця - чергового слідчий не встановив, про відомі тому обставини розслідуваної події не допитав, що також є неповнотою досудового розслідування.

Як вбачається із письмових вказівок прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 08 жовтня 2025 року слідчому необхідно було у порядку, визначеному КПК України, забезпечити встановлення свідків, ідентифікації осіб та долучення службової документації, що підтверджує перебування на посаді поліцейського ОСОБА_9 , інших працівників правоохоронних органів, які можуть бути причетні до незаконної діяльності тощо (а.с.79).

Як вбачається із інших письмових вказівок прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 від 08 жовтня 2025 року слідчому необхідно було у порядку, визначеному КПК України, допитати заявника ОСОБА_10 з обставин можливої підробки слідчим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 окремих матеріалів кримінального провадження №000122, отримати тимчасовий доступ до матеріалів останнього провадження, а також вирішити, за наявності підстав, питання проведення почеркознавчої експертизи (а.с.80-81).

Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування керівником органу досудового розслідування. Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч.4 та ч.5 ст.40 КПК України).

Незважаючи на задекларовану самостійність слідчого, він зобов`язаний виконувати письмові вказівки прокурора процесуального керівника, надані під час здійснення досудового розслідування. І хоча слідчий наділений правом на їх оскарження (в порядку ст.ст.311-313 КПК України), проте таке оскарження не зупиняє їх виконання. Усі без винятку вказівки прокурора стають для нього обов`язковими для виконання, навіть якщо їхній зміст суперечить його внутрішньому переконанню, тобто не виконувати ці вказівки слідчий не може.

Слідчий суддя констатує, що матеріали закритого кримінального провадження №0003301 від 19 серпня 2025 року, а також зміст оскаржуваної постанови слідчого не містить жодних відомостей про результати виконання, причини неможливості виконання вищенаведених письмових вказівок прокурора процесуальних дій, або ж скасування таких письмових вказівок за результатом можливого їх оскарження слідчим в порядку ст.ст.311-313 КПК України.

Вищевикладене також обґрунтовує істотну неповноту здійсненого досудового розслідування.

З урахуванням викладеного слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржуване заявницею процесуальне рішення слідчого від19 грудня 2025 року таким, що було прийнято передчасно, на підставі, щонайменше, не повного зібрання та дослідження під час досудового розслідування доказів, у зв`язку із чим це рішення необхідно скасувати, а кримінальне провадження №0003301 від 19 серпня 2025 року, за ознаками ч.3 ст.127 КК України, повернути керівнику органу досудового розслідування для вирішення питань, пов`язаних з подальшим розслідуванням та проведенням слідчих дій, достатніх для прийняття в провадженні остаточного законного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скаргу заявниці ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову старшого слідчого в особливо важливих справах Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 від 19 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження №0003301 від 19 серпня 2025 року, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.127 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №№0003301 від 19 серпня 2025 року направити до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві для проведення досудового розслідування.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати керівника зазначеного органу досудового розслідування повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1