Справа № 371/449/19 Провадження № 1-кп/358/8/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представників потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, в режимі відеоконференції з використанням власних засобів зв`язку, кримінальне провадження (справа № 371/449/19, провадження № 1-кп/358/8/26) щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Руновщина Полтавського району Полтавської області, громадянки України, українки, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої на посаді інженера з охорони праці відокремленого структурного підрозділу «Маслівський аграрний фаховий коледж ім. П.Х. Гаркавого» Білоцерківського національного аграрного університету, раніше не судимої,

по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 367 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

8 квітня 2019 року Білоцерківською місцевою прокуратурою до Миронівського районного суду Київської області скеровано кримінальне провадження за звинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, з затвердженим обвинувальний актом.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року дане кримінальне провадження передано на розгляд до Богуславського районного суду Київської області

Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року звільнено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000014 від 06.01.2017 в цій частині закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме в тому, що вона обіймаючи з 28.03.2016 посаду начальника Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області здійснювала функції представника органу державної влади та виконувала організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 364 КК України за наступних обставин.

Так, наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 22.08.2014 № 10-4865/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_8 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, орієнтовним розміром 111,9633 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

В подальшому ТОВ «ЗЕМЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на підставі заяви ОСОБА_8 від 22.08.2014 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_8 для ведення фермерського господарства на території Вікторівської сільської ради (за межами населеного пункту) Миронівського району Київської області, який у відповідності до статті 186-1 ЗК України скеровано на погодження до Відділу Держземагентства у Миронівському районі.

Начальником відділу Держземагентства у Миронівському районі ОСОБА_9 26.08.2014 видано висновок №140 про погодження вказаного проекту землеустрою.

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.10.2014 № 10-8613/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства ОСОБА_8 на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області» та надано останньому в оренду земельну ділянку площею 111,9633 га (кадастровий номер :06:002:0003) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 21 рік, розташовану на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області. Пунктом 4 наказу зобов`язано начальника відділу Держземагентства у Миронівському районі Київської області при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства укласти договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держземагентства у Київській області та підписати акт прийому передачі земельної ділянки. Пунктом 5 передбачено, що орендар має приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди в Державному реєстрі речових прав.

На виконання вказаного наказу Головним управлінням Держземагентства у Київській області 17.11.2014 з ОСОБА_8 укладено договір оренди землі, відповідно до якого останньому передано в оренду строком на 21 рік земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області. Цього ж дня між сторонами договору підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди (зазначеної земельної ділянки).

Державним реєстратором Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_10 29.05.2015 прийнято рішення за індексним номером 21684156 про державну реєстрацію вказаного договору оренди та права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області строком на 21 рік за ОСОБА_8 .

Таким чином, 29.05.2015 ОСОБА_8 , відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 5 наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.10.2014 № 10-8613/15- 14-сг, набув право оренди на вказану земельну ділянку та міг приступити до її використання.

В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 13.06.2016 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га кожна, які розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.07.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на розроблення документації із землеустрою земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, кожна, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Пунктом 2 наказу передбачено, що розроблена документація із землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства. Пунктом 3 наказу зобов`язано керівника Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області при надходженні документації із землеустрою забезпечити в установленому законодавством порядку: погодження документації із землеустрою та реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

В подальшому, ТОВ «ЗЕМПРИВАТЦЕНТР» на підставі заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 07.07.2016 розроблено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у їх власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, кожна на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, які у відповідності до статті 186-1 ЗК України скеровано на погодження до Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі.

При цьому, начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою органу державної влади, достовірно знаючи, що відповідно до ч. 5 ст. 116, ст. ст. 141, 143, 144 ЗК України право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 1 11,9633 га, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області строком на 21 рік та перебуває в користуванні ОСОБА_8 ніким не скасовано та є чинним, а земельні ділянки площею 2 га кожна, які відводяться у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 входять до складу земельної ділянки кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, діючи всупереч інтересам служби та всупереч вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII), підпунктів 1,2, 15 пункту 10 Положення про Відділ Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 24 та пунктів 1.1, 1.3, 1.20 розподілу обов`язків між начальником та заступником начальника - завідувачем сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, який 28.03.2016 затверджено начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області та цього ж дня погоджено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи на меті умисел на неправомірну передачу у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 земельних ділянок, 14.07.2016 знаходячись у приміщенні відділу Держгеокадастру у Миронівському районі, розташованого за адресою: Київська область, м. Миронівка. вул. Соборності, 58, другий поверх, власноруч виготовила (в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнанні) офіційний документ - висновки про наявні обмеження на використання земельної ділянки, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельні ділянки (обтяження прав на землю), які відводяться у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області відсутні. Після чого, використовуючи свої службові повноваження, як начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області підписала та завірила їх гербовою печаткою Відділу, чим надала їм статус офіційного документа.

Цього ж дня, начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі у Київській області ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га кожна на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області не відповідають вимогам законодавства України, всупереч вимог ч.5 ст. 186-1 ЗК України, видано висновки про погодження вказаних проектів землеустрою, тобто доведено свій злочинний умисел спрямований на неправомірну передачу у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вказаних земельних ділянок до кінця.

В подальшому, наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 29.07.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» надано ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у власність земельні ділянки площею 2,0000 га кожна (кадастровий номер :06:002:0013, :06:002:0009, :06:002:0010,:06:002:0011,:06:002:0012,:06:002:0014, :06:002:0015, :06:002:0016) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Державними реєстраторами комунального підприємства Миронівської районної ради «МИРОНІВКА-РЕЄСТР» в період з 14.09.2016 по 03.11.2016 прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 2,0000 га кадастрові номера :06:002:0009, :06:002:0010,

:06:002:0011, :06:002:0012, :06:002:0013,

:06:002:0014, :06:002:0015, :06:002:0016 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області за ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Відповідно до висновку експерта № 707/12/2017 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи, вартість земельної ділянки переданої у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 загальною площею 2,0000 га з кадастровими номерами :06:002:0009, :06:002:0010,

:06:002:0011, :06:002:0012, :06:002:0013,

:06:002:0014, :06:002:0015, :06:002:0016 становлять 173 700 грн. (сто сімдесят три тисячі сімсот гривень) кожна, що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що відповідно до ч.4 примітки до ст. 364 КК України вважається тяжкими наслідками.

З урахуванням наведеного, в результаті протиправних умисних вищевказаних дій начальника Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі у Київській області ОСОБА_4 із земель державної власності неправомірно вибули земельні ділянки, загальною площею 16,0000 га, вартістю 1 384 000 грн. (один мільйон триста вісімдесят чотири тисячі гривень), що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам окремих громадян в особі ОСОБА_8 та державним інтересам на вказану суму.

11 серпня 2025 року прокурором надано суду змінений обвинувальний акт в редакції від 14.07.2025, в якому в порядку ч.1 ст. 338 КПК України змінено обвинувачення відносно ОСОБА_4 з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України.

Згідно зміненого обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що вона, обіймаючи з 28.03.2016 посаду начальника Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, здійснювала функції представника органу державної влади та виконувала організаційно-розпорядчі і адміністративно-господарські функції, тобто відповідно до ч. 3 ст. 18, примітки 1 до ст. 364 КК України є службовою особою.

Начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, за наступних обставин.

Так, наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 22.08.2014 № 10-4865/15-14-сг «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_8 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, розташованої на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, орієнтовним розміром 111,9633 га, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, із земель сільськогосподарського призначення державної власності.

В подальшому ТОВ «ЗЕМЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ» на підставі заяви ОСОБА_8 від 22.08.2014 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_8 для ведення фермерського господарства на території Вікторівської сільської ради (за межами населеного пункту) Миронівського району Київської області, який у відповідності до статті 186-1 ЗК України скеровано на погодження до Відділу Держземагентства у Миронівському районі.

Начальником відділу Держземагентства у Миронівському районі ОСОБА_9 26.08.2014 видано висновок №140 про погодження вказаного проекту землеустрою.

Наказом Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.10.2014 № 10-8613/15-14-сг «Про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду» для ведення фермерського господарства ОСОБА_8 на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області» та надано останньому в оренду земельну ділянку площею 111,9633 га (кадастровий номер :06:002:0003) для ведення фермерського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, строком на 21 рік, розташовану на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області. Пунктом 4 наказу зобов`язано начальника відділу Держземагентства у Миронівському районі Київської області при умові затвердження нормативної грошової оцінки відповідно до вимог чинного законодавства укласти договір оренди земельної ділянки від імені Головного управління Держземагентства у Київській області та підписати акт прийому передачі земельної ділянки. Пунктом 5 передбачено, що орендар має приступити до використання земельної ділянки після встановлення її меж в натурі (на місцевості) та здійснення державної реєстрації договору оренди в Державному реєстрі речових прав.

На виконання вказаного наказу Головним управлінням Держземагентства у Київській області 17.11.2014 з ОСОБА_8 укладено договір оренди землі. Відповідно до якого останньому передано в оренду строком на 21 рік земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, для ведення фермерського господарства, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області. Цього ж дня між сторонами договору підписано акт приймання-передачі об`єкта оренди (зазначеної земельної ділянки).

Державним реєстратором Реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції Київської області ОСОБА_10 29.05.2015 прийнято рішення за індексним номером 21684156 про державну реєстрацію вказаного договору оренди та права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області строком на 21 рік за ОСОБА_8 .

Таким чином, 29.05.2015 ОСОБА_8 , відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 5 наказу Головного управління Держземагентства у Київській області від 21.10.2014 № 10-8613/15- 14-сг, набув право оренди на вказану земельну ділянку та міг приступити до її використання.

В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 13.06.2016 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Київській області із клопотання про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0000 га кожна, які розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 05.07.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 на розроблення документації із землеустрою земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га, кожна, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства. Пунктом 2 наказу передбачено, що розроблена документація із землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства. Пунктом 3 наказу зобов`язано керівника Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області при надходженні документації із землеустрою забезпечити в установленому законодавством порядку: погодження документації із землеустрою та реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

В подальшому, ТОВ «ЗЕМПРИВАТЦЕНТР» на підставі заяв ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 від 07.07.2016 розроблено проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у їх власність для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га, кожна на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області, які у відповідності до статті 186-1 ЗК України скеровано на погодження до Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі.

Однак, начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області ОСОБА_4 , всупереч вимогам ст. 30 Закону України «Про державний земельний кадастр», ст. 50 Закону України «Про землеустрій», ч. 5 ст. 116, ст. ст. 141, 143, 144 ЗК України, ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII), підпункту 8 пункту 6, підпунктів 1, 2, 10, 15 пункту 10 Положення про Відділ Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 24 та пунктів 1.1, 1.3, 1.20 розподілу обов`язків між начальником та заступником начальника - завідувачем сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, який 28.03.2016 затверджено начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області та цього ж дня погоджено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, будучи службовою особою, діючи з необережності у формі злочинної недбалості не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинна і могла їх передбачити, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не вчинила всіх дій спрямованих на перевірку наявності невідповідностей положень вказаних проектів землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, зокрема щодо наявності права оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 111,9633 га (кадастровий номер :06:002:0003), за рахунок якої відводяться у приватну власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 земельні ділянки площею по 2 га.

Цього ж дня, начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі у Київській області ОСОБА_4 , всупереч вимог ч.5 ст. 186-1 ЗК України, видані висновки про погодження вказаних проектів землеустрою.

В подальшому, наказами Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 29.07.2016 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» надано ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у власність земельні ділянки площею 2,0000 га кожна (кадастровий номер :06:002:0013, :06:002:0009, :06:002:0010,

:06:002:0011, :06:002:0012, :06:002:0014,

:06:002:0015, :06:002:0016) із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Державними реєстраторами комунального підприємства Миронівської районної ради «МИРОНІВКА-РЕЄСТР» в період з 14.09.2016 по 03.11.2016 прийняті рішення про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки площею 2,0000 га кадастрові номера :06:002:0009, :06:002:0010,

:06:002:0011, :06:002:0012, :06:002:0013,

:06:002:0014, :06:002:0015, :06:002:0016 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовані на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області за ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .

Відповідно до висновку експерта № 707/12/2017 за результатами проведення судової оціночно-земельної експертизи, вартість кожної земельної ділянки переданої у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 загальною площею 2,0000 га з кадастровими номерами :06:002:0009, :06:002:0010,

:06:002:0011, :06:002:0012, :06:002:0013,

:06:002:0014, :06:002:0015, :06:002:0016 становить 173 700 грн. (сто сімдесят три тисячі сімсот гривень), що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, що відповідно до ч.4 примітки до ст. 364 КК України вважається тяжкими наслідками.

З урахуванням наведеного, в результаті неналежного виконання начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі у Київській області ОСОБА_4 своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них із земель державної власності неправомірно вибули земельні ділянки загальною площею 16,0000 га, вартістю 1 384 000 грн. (один мільйон триста вісімдесят чотири тисячі гривень), що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам окремих громадян в особі ОСОБА_8 та державним інтересам на вказану суму.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 338 КПК України потерпілому ОСОБА_8 судом роз`яснено право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, після чого представниками потерпілого - адвокатами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заявлено про підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, викладеному в обвинувальному акті в редакції від 05 квітня 2019 року за звинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в судовому засіданні підтримала змінене обвинувачення, враховуючи положення ст. 49 КК України вважала за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України і провадження у справі закрити за закінченням строку давності.

Представники потерпілого ОСОБА_8 - адвокати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали обвинувачення, передбачене за ч. 2 ст. 364 КК України щодо ОСОБА_4 та на підставі наданих суду доказів просили визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину та призначити покарання, передбачене санкцією цієї статті.

Обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе за пред`явленим звинуваченням по ст. 367 ч. 2 КК України не визнала, зазначила, що на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області 5 липня 2016 року було видано дозвіл на розроблення землевпорядної документації восьми громадянам ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 по 2 га для ведення особистого селянського господарства на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області.

Уклавши договори на розроблення землевпорядної документації ці громадяни виготовили проекти землеустрою. Вона як керівник відділу, відповідно до чинного законодавства, відповідно до ст. 186-1 ЗК України, наявних матеріалів, якими були наповнені проекти землеустрою, та користуючись і відповідно до статті 50 ЗУ «Про землеустрій» видала висновки «Про погодження та відсутність наявних обмежень на їх використання».

Станом на 16 червня 2016 року, коли вона підписувала і видавала ці висновки, керувалася своєю посадовою інструкцією, Положенням «Про відділ у Миронівському районі ГУ Держгеокадастру», статтею 186-1 ЗК України, ст. 50 ЗУ «Про землеустрій», наявною інформацією у Публічній кадастровій карті «Про земельну ділянку», яку вносить державний кадастровий реєстратор. Наголосила, що перевірка інформації у Реєстрі речових прав не була передбачена.

1 січня 2013 року вступив у дію ЗУ «Про реєстрацію нерухомого майна та їх обтяжень» і реєстрація речових прав перейшла до Міністерства юстиції. На момент погодження проектів землеустрою земельної ділянки кадастровий номер останні цифри «0003» у базі Державного земельного кадастру був відсутній, земельна ділянка не відображалася, натомість відображалися дві земельні ділянки: одна площею 62,42 га з кадастровим номером останні цифри «0008» і інша площею 4954,32 га з кадастровим номером останні цифри «0007».

16 грудня 2014 року ГУ Держземагенства був виданий наказ «Про надання дозволу» на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_19 для ведення фермерського господарства на території Вікторівської с/р площею 62,42 га. Відповідно до чинного законодавства він розробив проект землеустрою, і відповідно до чинного законодавства, був погоджений на той час керівником відділу ОСОБА_9

19 лютого 2025 року державним кадастровим реєстратором були внесені відомості у базу Державного земельного кадастру і зареєстровано цю земельну ділянку відповідно до проекту землеустрою і наказу ГУ Держземагенства «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою» на цю площу 62,42 га.

Згідно рішення Миронівського районного суду Київської області від 12.04.2021 було визнано незаконними дії державного кадастрового реєстратора щодо скасування земельної ділянки площею 11196,33 га з кадастровим номером останні цифри «0003» і незаконні дії щодо реєстрації двох вищевказаних земельних ділянок.

Щодо скасування наказу «Про надання дозволу Шкапі» та скасування реєстрації земельних ділянок було відмовлено.

На момент погодження 8 громадянам земельної ділянки площею 111,9633 га. останні цифри кадастрового номера «0003» не було у базі, натомість відображалися дві земельні ділянки, а тому вона не визнає своєї вини у вчиненні інкримінованого їй злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. Підтримує клопотання, яке подала її захисник про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України і закриття кримінального провадження за спливом строків давності згідно ст. 49 КК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 стверджувала, що як обвинувачення передбачене ч. 2 ст. 364 КК України, так і ч. 2 ст. 367 КК України свого підтвердження в судовому зсіданні не знайшли. 11.09.2025 захисник подала до суду клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України і закриття кримінального провадження за спливом строків давності згідно ст. 49 КК України.

Щодо зміни кримінально-правової кваліфікації прокурором та реалізацією потерпілим права на підтримання обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі, суд враховує наступне.

У зв`язку із зміною прокурором обвинувачення, судом на виконання вимог ст. 338 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням того, що в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням стало питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, на виконання ч. 3 ст.338 КПК України, потерпілому роз`яснено право підтримувати обвинувачення в раніше пред`явленому обсязі.

Потерпілим та його представниками висловлена позиція щодо підтримання раніше висунутого державного обвинувачення з кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченою ч. 2 ст. 364 КУ України, як більш тяжкого, проте належних та допустимих доказів щодо винуватості ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину не надано як прокурором, так і потерпілим і його представниками.

Так, згідно висунутого прокурором обвинувачення щодо ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 364 КК України до зміни обвинувачення, сторона обвинувачення вказувала на те, що «начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області ОСОБА_4 , будучи службовою особою органу державної влади, достовірно знаючи, що відповідно до ч. 5 ст. 116, ст. ст. 141, 143, 144 ЗК України право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 1 11,9633 га, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області строком на 21 рік та перебуває в користуванні ОСОБА_8 ніким не скасовано та є чинним, а земельні ділянки площею 2 га кожна, які відводяться у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 входять до складу земельної ділянки кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, діючи всупереч інтересам служби та всупереч вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону від 10 грудня 2015 року № 889-VIII), підпунктів 1,2, 15 пункту 10 Положення про Відділ Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 24 та пунктів 1.1, 1.3, 1.20 розподілу обов`язків між начальником та заступником начальника - завідувачем сектору державного земельного кадастру Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області, який 28.03.2016 затверджено начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області та цього ж дня погоджено в.о. начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, шляхом зловживання своїм службовим становищем, маючи на меті умисел на неправомірну передачу у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 земельних ділянок, 14.07.2016 знаходячись у приміщенні відділу Держгеокадастру у Миронівському районі, розташованого за адресою: Київська область, м. Миронівка. вул. Соборності, 58, другий поверх, власноруч виготовила (в невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та обладнанні) офіційний документ - висновки про наявні обмеження на використання земельної ділянки, в який внесла завідомо неправдиві відомості про те, що речові права третіх осіб на земельні ділянки (обтяження прав на землю), які відводяться у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області відсутні. Після чого, використовуючи свої службові повноваження, як начальник Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі Київської області підписала та завірила їх гербовою печаткою Відділу, чим надала їм статус офіційного документа.

Цього ж дня, начальником Відділу Держгеокадастру у Миронівському районі у Київській області ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що проекти із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 для ведення особистого селянського господарства, площею 2 га кожна на території Вікторівської сільської ради Миронівського району Київської області не відповідають вимогам законодавства України, всупереч вимог ч.5 ст. 186-1 ЗК України, видано висновки про погодження вказаних проектів землеустрою, тобто доведено свій злочинний умисел спрямований на неправомірну передачу у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 вказаних земельних ділянок до кінця».

Тобто, кваліфікуючи дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 364 КК України, сторона обвинувачення вважала доведеним той факт, що ОСОБА_4 достовірно знала, що право оренди на земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :06:002:0003, площею 111,9633 га, яка знаходиться на території Вікторівської сільської ради Миронівського району, Київської області строком на 21 рік належало ОСОБА_8 та ця земельна ділянка перебувала в його користуванні.

Однак достатніх та належних доказів вказаного факту стороною обвинувачення суду не було надано, що потягло за собою зміну прокурором кваліфікації дій ОСОБА_4 на ч. 2 ст. 367 КК України.

Не спростовані ні стороною обвинувачення, ні представниками потерпілого пояснення ОСОБА_4 в тій частині, де вона зазначила, що на момент погодження проектів землеустрою земельної ділянки кадастровий номер :06:002:0003 у базі Державного земельного кадастру був відсутній, земельна ділянка не відображалася, натомість відображалися дві земельні ділянки: одна площею 62,42 га з кадастровим номером останні цифри «0008» і інша площею 4954,32 га з кадастровим номером останні цифри «0007», що 16 грудня 2014 року ГУ Держземагенства був виданий наказ «Про надання дозволу» на розроблення проекту землеустрою гр. ОСОБА_19 для ведення фермерського господарства на території Вікторівської с/р площею 62,42 га. Відповідно до чинного законодавства він розробив проект землеустрою, і відповідно до чинного законодавства, був погоджений на той час керівником відділу ОСОБА_9 .

Так, судова практика Верховного Суду щодо ч. 2 ст. 364 КК України (зловживання владою, що спричинило тяжкі наслідки) зосереджена на обов`язковому доведенні умислу, корисливого мотиву або інтересів третіх осіб, а також реального заподіяння істотної шкоди. Останні позиції ВС підкреслюють, що відповідальність настає навіть без попередньої змови з вигодонабувачем, якщо службова особа усвідомлено діяла всупереч інтересам служби.

Зокрема, колегія суддів Першої судової палати ККС ВС у постанові від 23 квітня 2024 року (справа № 278/1664/20) дійшла висновку про те, що в разі кваліфікації дій особи як зловживання владою або службовим становищем, якщо в результаті таких дій інша отримала вигоду, то необхідно довести існування в особи, яка обвинувачується в службовому зловживанні, мотивів, з яких вона була зацікавлена в отриманні вигоди цією особою, а недоведеність цих елементів злочину, навіть за умови встановлення помилок або порушень, допущених при виконанні службових повноважень, виключає кваліфікацію вчиненого за статтею 364 КК України. Аналогічні висновки зроблено в постановах колегій суддів Першої судової палати ККС ВС від 6 квітня 2023 року (справа № 619/2627/20) та від 11 травня 2023 року (справа № 707/661/17), а також Третьої судової палати ККС ВС від 5 квітня 2021 року (справа № 520/13641/15-к).

Згідно із постановою від 10.02.2025 у справі № 757/11969/18-к Об`єднана палата ВС дійшла висновку, що суб`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, характеризується виною у формі прямого умислу та спеціальною метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи, водночас корисливий мотив не є обов`язковою ознакою.

В обґрунтування позиції ОП ККС ВС констатує, що головним для складу злочину, передбаченого ст. 364 КК, є усвідомлене вчинення зловживання владою або службовим становищем.

Якщо суб`єкт цього злочину вчинює певні діяння всупереч інтересам служби, і внаслідок цього інша фізична або юридична особа безпідставно незаконно отримує нематеріальні або матеріальні блага, то це є достатньою підставою для інкримінування особі складу злочину, передбаченого ст. 364 КК, якщо у вчиненому наявні всі інші ознаки цього складу.

Однак важливо враховувати, що не є зловживанням владою чи службовим становищем помилкове вчинення дій службовою особою, яке спричинило одержання неправомірної вигоди третіми особами. Таке помилкове діяння не характеризуватиметься умисною формою вини, яка вочевидь є обов`язковою для складу зловживання.

Як наслідок, колегія суддів констатує, що вчинення зловживання службовою особою, яке призвело до отримання неправомірної вигоди третіми особами, передбачає: обов`язкове встановлення факту усвідомленого використання влади або службового становища всупереч інтересам служби службовою особою; усвідомлення факту отримання внаслідок такого зловживання неправомірної вигоди самим суб`єктом або третьою особою (третіми особами); можливість кримінально-правової кваліфікації вчиненого за ст. 364 КК й у разі відсутності попередніх домовленостей між тим, хто вчинює зловживання із вигодонабувачем.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 не вбачається ознак злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, беззаперечні та об`єктивні докази її винуватості відсутні.

При цьому суд враховує, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

У постанові від 23 червня 2020 року у справі №159/3738/16-к, Верховний Суд зазначив стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

За таких обставин, суд дійшов переконливого висновку про те, що прокурором з урахування досліджених доказів обгрунтовано змінено обвинувачення на ч. 2 ст. 367 КК України.

Стосовно обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, яке підтримане потерпілим та його представниками, суд констатує, що воно не знайшло свого підтвердження поза розумним сумнівом, оскільки сукупність досліджених та проаналізованих судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку не надають можливості суду дійти іншого висновку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 лютого 2019 року №1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) статті 368-2 Кримінального кодексу України зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «indubioproreo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а отже, об`єктивних даних, які б з достовірністю підтверджували обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 364 КК України судом не встановлено.

Суд вважає за необхідне звернути увагу сторін кримінального провадження на наступне. Вимоги до мотивування судових рішень засновані на положеннях ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Питання про те, чи виконав суд свій обов`язок, може бути визначено тільки з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на позиції ЄСПЛ про неможливість тлумачення п. 1 ст. 6 цієї Конвенції як такого, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень (справа «Салов проти України»), в цьому кримінальному провадженні, суд вважає, що такі стандарти дотримано.

Також, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною кримінального провадження.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

За положеннями п. 13 ч. 1 ст. 3, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 91, п. 5 ч. 2 ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення), форму вини, мотив і мету його вчинення, а правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статті Кримінального кодексу, а й точне формулювання об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.

Обвинувачення, висунуте стороною обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України, повністю відповідає зазначеним вище вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

11 вересня 2025 року під час судового розгляду справи захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №№ 0000014 від 06.01.2017 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Своє клопотання сторона захисту мотивує тим, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до ст. 12 КК України у редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до чинної ст. 12 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII, зазначене кримінальне правопорушення віднесене до нетяжких злочинів.

Чинні положення п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини

Таким чином, термін притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на даний час сплив.

З дня внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 не ухилялася від слідства та суду та не заперечує проти звільнення її від кримінальної відповідальності в частині інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а тому остання підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю підтримала клопотання свого захисника та просила звільнити її від кримінальної відповідальності в частині інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки дане клопотання належним чином обгрунтоване.

Представники потерпілого ОСОБА_6 і ОСОБА_7 висловили заперечення проти задоволення клопотання сторони захисту, яке мотивували тим, що в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, її вина в цій частині доведена дослідженими у справі доказами, а тому суд має постановити обвинувальний вирок.

Суд, вирішуючи клопотання сторони захисту щодо звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, враховує наступні положення кримінального та кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 285 КПК України).

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК, здійснюється виключно судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. При цьому ч. 3 ст. 5 КК України регламентовано, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України, відповідно до ст. 12 КК України у редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, є злочином середньої тяжкості.

Відповідно до чинної ст. 12 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII, зазначене кримінальне правопорушення віднесене до нетяжких злочинів.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції Закону, яка діяла на час вчинення кримінального правопорушення, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Чинні положення п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у редакції Закону від 22.11.2018 № 2617-VIII передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, термін притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України на даний час сплив.

За частиною третьою статті 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 17.06.2020 року №598/1781/17 (13-47кс20) звернула увагу на те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (закінчення строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частина 2 ст. 49 КК України); не вчинення протягом цих строків нового злочину певного ступеня тяжкості. Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно зміненого обвинувального акту в редакції від 14.07.2025, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, який відбувся 14 липня 2016 року.

Також суд враховує, що в період з 14.07.2016 по 29.01.2026 обвинувачена ОСОБА_4 в розшуку не перебувала, провадження по справі не зупинялося, від досудового розслідування та суду не ухилялася.

З огляду на наведене, з часу вчинення вищезазначеного злочину минуло більше п`яти років, тобто у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності притягнення обвинуваченої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

З`ясувавши позицію сторін, потерпілого і його представників, розглянувши справу у межах висунутого обвинувачення суд з урахуванням встановлених обставин справи вважає, що клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження в цій частині є обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Також, в межах кримінального провадження потерпілим ОСОБА_20 заявлено цивільний позов до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про стягнення майнової та моральної шкоди.

Так, Верховним судом в постанові від 23.06.2022 у справі 204/2626/21 зазначено що із системного аналізу КПК та КК слідує, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 284 ч. 2 п.1, 285 ч. 1, 286 ч.ч. 1, 4 КПК України, ст. ст. 12, 49 КК України, суд -

У Х В А Л И В:

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження № 0000014 від 06.01.2017 закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Позовну заяву від 29.04.2019, подану представником потерпілого ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_6 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про стягнення майнової та моральної шкоди, залишити без розгляду.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богуславський районний суд Київської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: суддя ОСОБА_1