Справа № 178/833/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі суду:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Кринички обвинувального акту кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2023 року за № 0000163, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, має середню освіту, раніше не судимого, працюючого на посаді охоронця у філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

за участю: прокурора : ОСОБА_4

представника потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Криничанського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт, по кримінальному провадженню № 0000163, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Так, згідно обвинувального акту встановлено, що Рішенням Дніпропетровської обласної ради № 440-19/VI від 21 червня 2013 року «Про створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення» в рамках реалізації програми формування та розвитку національної екологічної мережі Дніпропетровської області, яка затверджена рішенням Дніпропетровської обласної ради від 22 березня 2006 року № 768-33/IV, з урахуванням подання Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Дніпропетровській області, висновків і рекомендацій постійної комісії обласної ради з питань екології та енергозбереження, на території Криничанського району Дніпропетровської області створено ландшафтний заказник місцевого значення «Рекалівський» загальною площею 631,0 га.

Відповідно до Проекту створення ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський» заказник розташований в басейні р. Базавлук, в долинах р.Скелеватка та її притоки р.Рекалова, а також у їх численних балках-притоках. До складу флори території входить 9 видів з Червоної книги України і 18 видів, які занесені до Червоного списку Дніпропетровської області, 1 рідкісний вид рекомендується до внесення до Червоного списку області; фонові види ентомофауни на території заказника «Рекалівський» складають 181 вид, з яких 3 внесені до Червоної книги України та 6 до Червоного списку області; сучасна батрахофауна заказника «Рекалівський» налічує 6 видів амфібій; герпетофауна заказника «Рекалівський» налічує 5 видів плазунів, що відносяться до 2 підкласів, 2 рядів, 2 підрядів та 4 родин, з яких до Бернської конвенції занесено 5 видів, до Червоної книги України занесено 1 вид, до регіонального Червоного списку Дніпропетровської області занесено 1 вид; орнітофауна заказника «Рекалівський» налічує 108 видів (39,4% видового складу орнітофауни Дніпропетровської області), з яких до Червоної книги України включені 6 видів, до Червоного списку Дніпропетровської області 10 видів, до додатків 2,3 Бернської конвенції 99 видів; теріофауна заказника «Рекалівський» налічує 13 видів, які відносяться до 5 рядів, 9 родин та 13 родів, з яких до Червоної книги України та Червоного списку Дніпропетровської області внесені по 2 види; у водоймах заказника реєструється 4 види риб з охоронним статусом (25 % від загального числа видів риб).

Проектом створення заказника в результаті оцінки естетичної цінності та рекреаційного потенціалу встановлено, що територія, в межах якої створено заказник «Рекалівський», являє значну цінність для формування екомережі Дніпропетровської області і всієї України, без чого неможливо підтримка достатнього біорізноманіття природи та існування суспільства. Ландшафти заказника мають рекреаційний потенціал вище середнього (3,3 за п`ятибальною системою) та естетичну цінність вище середньої (3,7 за п`ятибальною системою). Територія заказника відіграє важливу роль з точки зору созології, тобто для збереження рідкісних та зникаючих видів біоти; спостерігається достатній рівень біорізноманіття, який відзначається не тільки значним видовим багатством, але й співвідношенням видів в угрупованнях, характерними для аборигенних природних екосистем.

Також, Проектом створення заказника встановлено режим його охорони, згідно якого на території заказника заборонено будь-яку діяльність, яка негативно впливає, або може негативно впливати чи перешкоджає використанню за цільовим призначенням, а саме:

1. Промислова діяльність, видобуток, геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку, корисних копалин, будь-яке будівництво, будівельні роботи, за винятком заходів для боротьби з підтопленням населених пунктів та зсувами ґрунтів.

2. Рільництво і будь-яке порушення ґрунтового покриву.

3. Потрапляння будь-яких отрутохімікатів і добрив, які можуть бути використані на суміжних територіях.

4. Знищення рослинності і, особливо, випалювання травостою, в тому числі і очерету, а також стерні на полях навколо заказника.

5. Порушення природного стану водойм, за винятком заходів із відновленню русел річок, озер та інших водних об`єктів, згідно з проектами, погодженими в установленому порядку.

6. Будь яке засмічення і забруднення територій та акваторій.

7. Автомобільні стоянки, розведення вогнищ, за винятком місць, спеціально призначених для цих цілей.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд» (далі Закон) природні заповідники, біосферні заповідники, національні природні парки, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища відносяться до природних територій та об?єктів, які, в свою чергу, належать до природно-заповідного фонду України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 3 Закону залежно від походження, інших особливостей природних комплексів та об`єктів, що оголошуються заказниками чи пам`ятками природи, мети і необхідного режиму охорони заказники поділяються на ландшафтні, лісові, ботанічні, загальнозоологічні, орнітологічні, ентомологічні, іхтіологічні, гідрологічні, загальногеологічні, палеонтологічні та карстово-спелеологічні.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону регіональні ландшафтні парки, зони - буферна, антропогенних ландшафтів, регульованого заповідного режиму біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, включені до складу, але не надані національним природним паркам, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища, ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки та парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 7 Закону землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Землі природно-заповідного фонду України, а також землі територій та об`єктів, що мають особливу екологічну, наукову, естетичну, господарську цінність і є відповідно до статті 6 цього Закону об`єктами комплексної охорони, належать до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону на землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Частиною 4 ст. 7 Закону передбачено, що межі території та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 25, 26 Закону заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів.

Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

На територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.

Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища.

Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Статтею 44 Земельного кодексу України встановлено, що до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Відповідно до вимог ст. 46-1 Земельного кодексу України, землі територій та об`єктів природно-заповідного фонду використовуються з урахуванням обмежень у їх використанні, визначених відповідно до Закону України «Про природно-заповідний фонд України» та положеннями про ці території, об`єкти. Особливий режим охорони, відтворення і використання земель територій та об`єктів природно-заповідного фонду поширюється на всі розташовані в межах таких територій та об`єктів землі та земельні ділянки незалежно від форми власності та цільового призначення.

Вимогами ст. 150 Земельного кодексу України передбачено, що до особливо цінних земель відносяться землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, землі історико-культурного призначення.

Тобто, правовий режим земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення передбачає собою встановлений правовими нормами порядок охорони земель, передбачає збереження і відтворення, а також використання за цільовим призначенням земель різних форм власності, забезпечення охорони прав всіх суб`єктів на ці землі, здійснення управління землями і забезпечення контролю за дотриманням законодавства та застосування відповідальності за його порушення.

Таким чином, землі природно-заповідного фонду є землями з особливим режимом охорони і повністю або частково вилучені з господарського обороту.

Встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0300 площею 8.9781 га із цільовим призначенням «16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)» перебуває у комунальній власності Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області та входить до складу територій, на яких створено ландшафтний заказник місцевого значення «Рекалівський».

У жовтні 2022 року поблизу с.Покровка Кам`янського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 не маючи на те будь-яких законних підстав, діючи умисно, з метою власного збагачення, в порушення вимог ст. 13, 14 Конституції України, згідно з якими земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується, набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь-яких підстав набуття права на землю, передбачених вимогами ст.81, 116, 125 Земельного кодексу України, відповідно до яких громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним Кодексом України, в порушення вимог ст. 3, 4, 7, 25, 26 Закону України «Про природно-заповідний фонд», ст. 43, 44, 45, 46-1, 122, 150 Земельного кодексу України, здійснив самовільне зайняття частини земельної ділянки особливо цінних земель, розташованої в межах об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський» на території Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області при наступних обставинах: у жовтні 2022 року (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи поблизу с.Покровка Кам`янського району Дніпропетровської області, шляхом самовільного зайняття частини земельної ділянки комунальної форми власності, достовірно знаючи про відсутність відповідного рішення органу державної влади чи місцевого самоврядування про передачу йому у власність або користування такої частини земельної ділянки особливо цінних земель, а саме - земель природно-заповідного фонду, маючи умисел на самовільне зайняття частини земельної ділянки особливо цінних земель, яка перебуває в межах об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський», за допомогою третіх осіб, які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності виконання вказаних робіт на вказаній земельній ділянці, здійснюючи сільськогосподарське використання належної йому на праві приватної власності земельної ділянки з кадастровим № :02:001:0297 площею 2,0000 га, а також земельних ділянок з кадастровими № :02:001:0296, :02:001:0298 та :02:001:0299 площею 2,0000 га кожна, які належать членам його сім`ї, обробляючи вказані земельні ділянки єдиним масивом, з метою розширення використовуваної площі земельного масиву та збільшення обсягів посівів, самовільно зайняв та використав частину площею 2.6136 га від земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0300 площею 8.9781 га із цільовим призначенням «16.00 Землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадянам чи юридичним особам)», яка перебуває у комунальній власності Божедарівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області та в охоронній зоні об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський», здійснюючи на самовільно зайнятій частині земельної ділянки особливо цінних земель повний цикл сільськогосподарських робіт, у вигляді її обробки, культивування, засівання сільськогосподарською культурою «соняшник» та збір врожаю сільськогосподарської культури «соняшник» єдиним масивом із належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою з кадастровим № :02:001:0297 площею 2,0000 га, а також земельними ділянками з кадастровими № :02:001:0296, :02:001:0298 та :02:001:0299 площею 2,0000 га кожна, які належать членам його сім`ї.

Фахівцями Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) на підставі наказу № 167-ТП від 26.07.2023 «Про залучення працівників Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) в якості спеціалістів для участі у проведенні огляду події в межах ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський», розташованого на території Кам`янського району Дніпропетровської області» підтверджено факт самовільного зайняття частини земельної ділянки особливо цінних земель площею 2.6136 га з кадастровим № :02:001:0300, в межах об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський» шляхом її обробітку та засівання сільськогосподарською культурою «соняшник», збір врожаю сільськогосподарської культури «соняшник».

Висновком експерта № 26331 від 09.02.2024 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи підтверджено, що межі самовільно зайнятої частини земельної ділянки з кадастровим № :02:001:0300 накладаються на земельну ділянку ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський», межі якого визначені Проектом створення ландшафтного заказника місцевого значення «Рекалівський» у Криничанському районі Дніпропетровської області, що, в свою чергу, підтверджує факт самовільного зайняття земельної ділянки особливо цінних земель в межах об`єкта природно-заповідного фонду.

Відповідно до висновку судової інженерно-екологічної експертизи №СЕ-19/105-24/1864-ФХЕД від 19.03.2024 розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки площею 2.6136 га з кадастровим номером :02:001:0300 становить 23 319,85 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, тобто самовільне зайняття земельної ділянки особливо цінних земель.

Обвинувачений ОСОБА_3 заявив до суду клопотання, згідно якого просить кримінальне провадження відносно нього закрити у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України з закриттям кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Представник потерпілої сторони, ОСОБА_5 , в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження не заперечував.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, а також сам обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження /абз. 3 ч. 7 ст. 284 КПК України/.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 вказаної статті, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Матеріально-правові підстави звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності передбачені ст. 49 КК України.

Виходячи з положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули строки, диференційовані залежно від класифікації кримінальних правопорушень.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення / проступку /, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, яке у відповідності ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст.49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Долучене до справи в якості речового доказу насіння соняшника вагою 6,15 т, яке забране із самовільно зайнятої частини земельної ділянки з кадастровим номером 1222-85000:02:001:0300, суд вважає за належне повернути потерпілій стороні.

Витрати в розмірі 30291,20 грн. за проведення судової земельно-технічної експертизи № 26331 від 09 лютого 2024 року та в розмірі 5300,96 грн. за проведення інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/105-24/1864-ФХЕД від 19 березня 2024 року, віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 284 КПК України суд,-

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження № 0000163, внесене до ЄРДР 13 червня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 197-1 КК України закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Долучене до справи в якості речового доказу насіння соняшника вагою 6,15 т, яке забране із самовільно зайнятої частини земельної ділянки з кадастровим номером 1222-85000:02:001:0300 повернути Божедарівській селищній раді Кам`янського району Дніпропетровської області / /.

Витрати в розмірі 30291,20 грн. за проведення судової земельно-технічної експертизи № 26331 від 09 лютого 2024 року та в розмірі 5300,96 грн. за проведення інженерно-екологічної експертизи № СЕ-19/105-24/1864-ФХЕД від 19 березня 2024 року - віднести за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Протягом семи днів з дня її проголошення ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено 09 лютого 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1