Справа № 752/8844/25
Провадження №: 1-кс/752/1087/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000182 від 16.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

03.02.2026 до суду надійшло клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваній ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 16.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 16.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше серпня 2024 року, у громадянина України ОСОБА_6 , виник умисел на перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом фіктивного працевлаштування чоловіків призовного віку на підприємства критичної інфраструктури, що мають можливість «бронювання» осіб, за грошову винагороду.

Діючи на виконання свого умислу, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше серпня 2024 року, запропонував своєму знайомому керівнику ПП «Інтерком» ОСОБА_7 взяти участь в реалізації свого плану, на що останній погодився.

Водночас, ОСОБА_7 з метою реалізації спільного з ОСОБА_6 плану, залучив до його виконання бухгалтера підприємства ОСОБА_4 , а також слюсаря з механоскладальних робіт ОСОБА_8 , яким довів до відома загальний план дій та визначив роль кожного з них під час вчинення кримінального правопорушення.

Так, згідно з загальним планом та розподіленими ролями ОСОБА_6 забезпечував пошук військовозобов`язаних громадян України, які в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мають намір ухилитися від обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, та формально укладуть договір працевлаштування на підприємство критичної інфраструктури, яке має можливість «бронювання» працівників, що надасть останнім можливість не бути мобілізованими до ЗС України, за грошову винагороду.

Відповідно до розробленого плану, ОСОБА_7 здійснював організаційно-розпорядчі функції щодо фіктивного укладання договорів працевлаштування на ПП «Інтерком», яке має статус критичної інфраструктури, з військовозобов`язаними громадянами України, які в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мали намір ухилитися від обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, з подальшим «бронюванням» таких працівників, що надасть останнім можливість не бути мобілізованими до ЗС України.

В свою чергу, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду бухгалтера, достовірно знаючи про фіктивність працевлаштування осіб на ПП «Інтерком», готувала документи на призначення та відправляла повідомлення щодо працевлаштування таких осіб до Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України, а також здійснювала «на папері» табелювання робочого часу фіктивно працевлаштованих працівників та нараховувала відповідно заробітну плату.

Згідно з досягнутими домовленостями, ОСОБА_8 забезпечував прийняття документів військовозобов`язаних громадян України, які в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мають намір ухилитися від обов`язків громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, та здійснював дії організаційного характеру щодо фіктивного укладання договору працевлаштування на ПП «Інтерком», яке має статус критичної інфраструктури, що має можливість «бронювання» працівників, що надасть останнім можливість не бути мобілізованими до ЗС України.

При цьому, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 усвідомлювали, що своїми умисними діями перешкоджають законній діяльності структурним підрозділам ЗС України та іншим військовим формуванням в проведенні мобілізаційних заходів, що полягають в підготовці та накопиченні військово-навчених людських ресурсів призовників, військовозобов`язаних та резервістів для комплектування посад, передбачених штатами військового часу.

Так, зокрема ОСОБА_6 , діючи умисно, в період з серпня 2024 року по червень 2025 року, перебуваючи у невстановленому місці, надсилав ОСОБА_8 анкетні дані осіб, які мають намір фіктивного працевлаштування з подальшим бронюванням та пакетом відповідних документів, необхідних для працевлаштування.

В свою чергу, ОСОБА_8 , діючи умисно, відповідно до розробленого плану, в період з серпня 2024 року по червень 2025 року, перебуваючи у невстановленому місці, пересилав зазначені документи із наказами про призначення осіб, підготовленими ОСОБА_4 , юрисконсульту ТОВ «Юридична скеля України» ОСОБА_9 (основний вид діяльності товариства є 69.10 «Діяльність у сфері права»). При цьому, директором вказаного підприємства є ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_9 , яка не була обізнана стосовно злочинних намірів вказаної групи осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, в період серпня-листопада 2024 року, узагальнювала отримані від ОСОБА_8 документи та з абонентського номеру НОМЕР_1 з використанням месенджеру «TELEGRAM», надсилала проекти листів до Міністерства оборони України з пропозиціями бронювання працевлаштованих осіб ОСОБА_8 .

У подальшому, вказані листи підписувались ОСОБА_7 та надсилались до Міністерства оборони України для бронювання осіб від мобілізації.

Таким чином, в період серпня 2024 по червень 2025 року ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, діючи як директор, працевлаштував на роботу в ПП «Інтерком» для подальшого бронювання від мобілізації понад 28 осіб призовного віку.

Після працевлаштування таких осіб на роботу в ПП «Інтерком» ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та час, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, відповідно до вимог Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2024 № 1332), здійснив дії щодо бронювання за ПП «Інтерком» понад 23 особи.

Разом з цим, працевлаштування громадян України на ПП «Інтерком» не передбачало їх фактичного перебування на робочому місці та відповідного залучення до виготовлення виробів з металу та металоконструкцій, які використовуються для виготовлення, модернізації та ремонту башт бойових машин.

07.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

12.11.2025 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.01.2026 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до прокурора, слідчого та суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/служби;

- заборонити спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

31.12.2025 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000182 від 16.04.2024 року продовжено до 3-х місяців, тобто до 07.02.2026.

06.01.2026 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати цілодобово місце свого проживання за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.02.2026 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та-або місця роботи ;

- заборонити спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2026 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців - до 07.04.2026.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, відносно підозрюваної ОСОБА_4 , оскільки 07.02.2026 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту завершується та досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та встановити відомості, що мають значення для кримінального провадження та які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У зв`язку із вищевикладеним, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної ОСОБА_4 , тому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Захисник підозрюваної заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний час доби.

Підозрювана підтримала думку захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000182 від 16.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 369-2 КК України, в якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється Київською міською прокуратурою.

07.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

12.11.2025 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.01.2026 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до прокурора, слідчого та суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/служби;

- заборонити спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

31.12.2025 року постановою заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_10 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №№0000182 від 16.04.2024 року продовжено до 3-х місяців, тобто до 07.02.2026.

06.01.2026 ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати цілодобово місце свого проживання за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 07.02.2026 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 покладено наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого проживання та-або місця роботи ;

- заборонити спілкуватися зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05.02.2026 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців - до 07.04.2026.

Згідно ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Частиною 1 ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб передбачений КПК України і вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які мають враховуватися під час вирішення вказаного питання, а саме:

Ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Прокурором обґрунтовано, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду не зменшився та залишається бути актуальним, виходячи з таких підстав.

ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може безперешкодно переміщатись по території України.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні.

На даний час підозрювана ОСОБА_4 під час досудового розслідування шляхом погроз, вмовляння, підкупу може схиляти свідків та інших підозрюваних до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування, крім того ознайомившись із матеріалами кримінального провадження, зокрема протоколами допитів свідків, де зазначені анкетні дані, місце проживання та реєстрації, місця роботи свідків може перешкодити досягненню мети кримінальної відповідальності.

Обґрунтованість вказаного ризику відповідає позиції Європейського суду з захисту прав людини, який у справі «Летельє проти Франції» звертає увагу на актуальність реальної загрози чинення тиску на свідків на початкових стадіях досудового розслідування.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень, здійснювати підкуп свідків, інших осіб, перешкоджати виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по справі за надуманими приводами, тощо.

Разом із тим, слідчому судді не надано достатніх і переконливих доказів, що підозрювана має намір вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Тому наявність зазначеного ризику є недоведеним.

Вказане, у свою чергу, свідчить про зменшення ризиків, які були встановлені слідчим суддею під час обрання міри запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Крім того, виходячи із практики ЄСПЛ суд вбачає, що з плином часу ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу зменшуються, а відповідно до цього і суворість запобіжного заходу має бути співмірною наявним ризикам.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги і інші відомості, що характеризують підозрювану, зокрема міцність її соціальних зв`язків, позитивні характеристики за місцем проживання, наявність постійного місця проживання.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити підозрюваній міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, однак встановити його на певний час доби, а саме: з 22 години 00 хвилин вечора до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, оскільки в суду є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, запобіжний захід в такі години, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, та запобігти наявним ризикам, а також продовжити дію покладених на неї обов`язків.

Таким чином, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний час доби, заборонивши підозрюваному залишати місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. вечора до 06 год. 00 хв. ранку наступної доби за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто до 05.04.2026 включно.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до прокурора, слідчого та суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні з приводу обставин даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали до 05.04.2026 включно.

Ухвалу передати для виконання до органу національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15 годині 45 хвилин 09.02.2025.

Слідчий суддя: ОСОБА_1