УХВАЛА

15.10.2025 місто Дніпро

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000418, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2025 до ЧЧ відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшов виклик про те, що 10.10.2025 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні магазину «Чумацькі напівфабрикати», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Березинська, 25Б, надала працівнику поліції особисту медичну книжку серії 1ААВ №590207 з явними ознаками підробки (ЖЕО №41250), яку було вилучено. 10 жовтня 2025 р. винесено постанову про визнання та приєднання даного речового доказу до матеріалів кримінального провадження. 10 жовтня 2025 р. направлено запит до консультативної поліклініки ДЗ «СБЛ № 1 МОЗ України», з метою отримання інформації, чи отримувала ОСОБА_4 особисту медичну книжку серії 1ААВ №590207. На переконання дізнавача, є достатньо підстав вважати, що особиста медична книжка серії 1ААВ №590207 може бути використана як доказ вчинення кримінального правопорушення та є предметом даного кримінального проступку.

Розглянув клопотання дізнавача про арешт майна, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя погоджується зі слушністю доводів дізнавача щодо наявності правової підстави для арешту майна (майно відповідає вимогам ст. 98 КПК, майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження), а тому враховує можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України), розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства (п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України), наслідки арешту майна для власника цього майна (забезпечується унеможливлення знищення вказаного майна) тощо (п. 6 ч. 2 ст. 173 КПК України), у зв`язку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 131, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 98, ч. 1 та ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000418, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на майно: медичну книжку серії 1ААВ №590207, видану на ім`я ОСОБА_4 .

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського районного суду

міста Дніпра ОСОБА_1