Справа № 761/4770/25
Провадження №1-кп/761/2880/2025
В И Р О К

іменем України

05 лютого 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 220 241 011 100 009 50 внесеного 11.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Оріхів, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиц Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частин першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режи воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 09.11.2024.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 11.09.2024 в обвинуваченого ОСОБА_3 , якому достовірно відомо про збройни напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення кримінальни правопорушень проти основ національної безпеки України, виник злочинни умисел направлений на фіксацію та поширення в умовах воєнного став інформації про розташування Збройних Сил України, за можливості і ідентифікації на місцевості, якщо така інформація не розміщувалася у відкритом доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборон України або іншими уповноваженими державними органами.

Так, 11.09.2024 о 09 год. 57 хв. обвинуваченому ОСОБА_3 , за допомогою месенджера «Телеграм» написала невстановлена особа під нікнеймом « ОСОБА_6 » та запропонувала йому за матеріальну винагороду зробити фото будівлі за адресою: м. Київ, вул.. Володимирська, 33, на що обвинувачений ОСОБА_3 погодився.

Того ж дня, 11.09.2024 приблизно о 16 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи поблизу приміщення Центрального управління Служби безпеки України за адресою АДРЕСА_3, за допомогою особистого мобільного телефон «Хіоmі Redmi 5G Model: НОМЕР_1 SG», незважаючи на попереджувальні знак щодо заборони проходу, огороджену територію військового формування та наявність цілодобових блок-постів зробив фото приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , достовірно розуміючи, що вказане приміщенн використовується збройним формуванням та блокпосту на перехресті вул. Володимирська та Ірининська.

У подальшому, 11.09.2024 о 16 год. 48 хв. обвинувачений ОСОБА_3 , маючи доступ до мережі Інтернет, на виконання свого злочинного умислу направленого на поширення інформації про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань з корисливих мотивів, з допомогою месенджеру «Телеграм», використовуючи особистий обліковий запис на особистому мобільному телефоні «Хіоmі Redmi 5G Model: НОМЕР_2 »: надіслав особі під нікнеймом « ОСОБА_6 » чотири фото Центрального управління Служби безпеки України за адресою: АДРЕСА_3 та блокпосту на перехресті вулиць Володимирська та Ірининська. А також, надіслав номер особистої банківської картки НОМЕР_3 для отримання грошової винагороди.

Згідно висновку експерта ІСТЕ СБУ № 368/2 від 24.01.2025 за фотозображеннями під назвою Фото l.Jpeg , Фото 2.Jpeg, Фото 3.Jpeg, Фото 4.Jpeg, які скопійовані з мобільного телефону ОСОБА_3 та збережено на DVD-I диск, можливо ідентифікувати на місцевості розташування Збройних Сил Україні чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а саме стан на момент зйомки будівлі СБУ (АДРЕСА_3) розміщення навколо цієї будівлі захисних споруд блок-посту, наявністі бронеавтомобіля та його місцезнаходження.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , поширював інформацію про розташування Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань, за можливості їх ідентифікації на місцевості якщо така інформація не розміщувалась у відкритому доступ Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими повноваженими органами, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 114-2 КК України.

У даному кримінальному проваджені укладена угода про визнання винуватості між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним у кримінальному провадженні № 220 241 011 100 009 50 від 11.09.2024 ОСОБА_3 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, прокурор та підозрюваний за ініціативою сторони захисту та обопільною згодою відповідно до ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали дану угоду про визнання винуватості, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 114-2 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження:

- беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального првопорушення, дати показання в судовому засіданні щодо обставин вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення;

- сприяти суду у дослідженні обставин вчинення даного кримінального порушення, виявленні та припиненні інших відомих йому подібних кримінальних правопорушень;

- сплатити витрати на залучення експертів.

Сторони також узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.2 ст.114-2 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор, захисник та обвинувачений просили суд затвердити угоду про визнання винуватості на умовах викладених в угоді, вказуючи на дані, що підтверджують наявність суспільного інтересу.

Заслухавши думку прокурора, який вважає наявними підстави для затвердження угоди на визначених в ній умовах, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти затвердження угоди на умовах, визначених в ній, дослідивши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність вимогам КПК України та закону, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.114-2 КК України, який є не тяжким злочином у відповідності до ст.12 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Отже умови угоди відповідають інтересам суспільства.

Вказана угода не порушує права та інтереси інших осіб.

Щодо покарання, то стороною обвинувачення наведені підстави для застосування ст.75 КК України, які заслуговують на увагу.

Поведінка обвинуваченого під час судового розгляду вказує на щире каяття, усвідомлення тяжкості вчинених ними злочину, свідчить про бажання усунути негативні наслідки, від злочинних дій.

У справі існують пом`якшуючи обставини, передбачені ст. 66 КК України: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Отже такі обставини можуть слугувати реальними чинниками, які відповідають меті покарання, визначеній ст.50 КК України, яке має ціллю не лише покарати засуджену особу, а й слугуватиме його виправленню, запобігання вчиненню злочину ним та іншими особами.

Окрім того, ст.65 КК України визначено, що суд у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини призначає покарання узгоджене сторонами.

Враховуючи особу обвинуваченого, його поведінку після вчиненого свідчить про усвідомлення протиправності своїх дій, вказує на щире каяття, відсутність тяжких наслідків, дані про особу та наявність декількох пом`якшуючих обставин, підтверджують, що при таких обставинах узгоджене сторонами покарання може бути призначене в інтересах суспільства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості прокурором та обвинуваченим.

На підставі ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави стягнути витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 15 153,80 грн.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Угоду про визнання винуватості від 30.01.2025, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 220 241 011 100 009 50 внесеного 11.09.2024 між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків у відповідності до ч.1 ст.76 КК України, а саме:

1)періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган пробації про зміну свого місця проживання та роботи;

3). не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_3 змінити на особисте зобов`язання до набранням вироку законної сили.

Звільнити ОСОБА_3 з під варти в залі суду негайно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта у сумі 15 153, 80 грн.

Речові докази: мобільний телефон та банківські картки, що знаходяться в камері зберігання речових доказів СУ ГУСБ України у м. Києві та Київській області - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: