Провадження № 1-кс/344/8244/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000231, внесеного 14 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366-2, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 14.03.2025, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службові особи Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці налагодили механізм систематичного вимагання та отримання неправомірної вигоди від суб`єктів підприємницької діяльності за виготовлення декларацій-дозволів на виконання робіт із підвищеною небезпекою та відповідності матеріально-технічної бузи вимогам законодавства про охорону праці; проведення фіктивних навчань та іспитів на знання законодавства з питань охорони праці та видачу відповідних посвідчень, не виявлення порушень вимог законодавства про працю під час проведення перевірочних заходів, а також неналежне розслідування нещасних випадків на виробництві з метою уникнення відповідальності власниками та керівниками суб`єктів підприємницької діяльності.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження до протиправної діяльності причетні: начальник Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_6 , який організував схему вимагання та одержання неправомірної вигоди, його дружина ОСОБА_10 , яка виступає посередником під час вимагання та одержання неправомірної вигоди, перший заступник начальника Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_11 , який спільно із своїм керівником та іншим заступником ОСОБА_12 вимагають та одержують неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання. Крім цього, вищевказані особи залучили до протиправної діяльності начальника управління інспекційної діяльності Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_7 , начальника відділу з питань праці західного напрямку ОСОБА_8 , заступника начальника відділу з питань праці західного напрямку ОСОБА_13 , інспектора відділу з питань праці західного напрямку ОСОБА_14 , а також службових осіб Управління інспекційної діяльності в Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, а також Управління інспекційної діяльності в Тернопільській області, які виступають виконавцями протиправного механізму вимагання та одержання неправомірної вигоди від суб`єктів господарювання.

Крім цього, вищевказані особи залучили до своєї протиправної діяльності ряд посадових осіб суб`єктів господарювання, які надають послуги з питань охорони праці (проведення навчань, підготовка документів для подання декларацій, виготовлення дозволів тощо), зокрема: директора ТОВ «Західний центр охорони праці» ОСОБА_9 , працівника ТОВ «Карпаттехноальянс» ОСОБА_15 , директора ТОВ «Консалтингова компанія "Успіх» ОСОБА_16 , а також службових осіб ТОВ «Тернопільський ЕТЦ Держпраці» та ТОВ «Чернівецький ЕТЦ Держпраці».

Вказані обставини підтверджуються матеріалами кримінального провадження, зокрема, рапортами оперативного підрозділу, протоколами допитів свідків, протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що начальник Південно-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці за посередництва ОСОБА_9 отримав неправомірну вигоду в сумі 2500 доларів США від представника ТОВ «Проспект Сіті» за неналежне розслідування смертельного нещасного випадку на виробництві, який стався о 14 годині 00 хвилин 12.09.2025 з електриком цеху ОСОБА_17 ТОВ «ПРОСПЕКТ СІТІ».

24.11.2025 за місцем здійснення діяльності ТОВ «Проспект-Сіті», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 227А, на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: належний ОСОБА_18 мобільний телефон Xiaomi ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також посвідчення на ім`я ОСОБА_17 №11.38-ЕБ від 11.09.2025, посвідчення на ім`я ОСОБА_17 №34.38-25 від 11.09.2025, витяг із протоколу №ЕБ 38-25/2 від 11.09.2025, посвідчення на ім`я ОСОБА_18 №10.38-ЕБ від 11.09.2025, витяг з протоколу №ЕБ 38-25 від 11.09.2025, витяг із протоколу №38-25/6 від 11.09.2025, протокол №03-25 від 05.05.2025, договір про надання послуг з охорони праці від 01.04.2025 між ТОВ «Західний центр охорони праці» та ТОВ «Проспект Сіті», матеріали спеціального розслідування нещасного випадку із ОСОБА_17

25.11.2025 вищеперелічені речі та документи визнано речовими доказами, оскільки у мобільному телефоні містяться, серед іншого, відомості, що підтверджують факт надання неправомірної вигоди службовим особам Держпраці, а вилучені документи містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі на підставах, викладених у клопотанні, просив задовольнити. Додатково пояснив, що ОСОБА_18 зупинив адвокатську діяльність у 2018 році, а вилучений мобільний телефон Xiaomi був випущений у 2023 році.

У судовому засіданні адвокат, яка є представником ОСОБА_18 , заперечувала проти задоволення вимог клопотання в частині накладення арешту на належний ОСОБА_18 мобільний телефон Xiaomi, пояснила, що ОСОБА_18 є адвокатом, у вилученому мобільному телефоні міститься інформація, що є адвокатською таємницею, тому не підлягає розголошенню, просила у задоволенні клопотання відмовити.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

У судовому засіданні встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000231 від 14.03.2025, за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України.

24 листопада 2025 року за місцем здійснення діяльності ТОВ «Проспект-Сіті», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 227А на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: належний ОСОБА_18 мобільний телефон XiaomiІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також посвідчення на ім`я ОСОБА_17 №11.38-ЕБ від 11.09.2025, посвідчення на ім`я ОСОБА_17 №34.38-25 від 11.09.2025, витяг із протоколу №ЕБ 38-25/2 від 11.09.2025, посвідчення на ім`я ОСОБА_18 №10.38-ЕБ від 11.09.2025, витяг з протоколу №ЕБ 38-25 від 11.09.2025, витяг із протоколу №38-25/6 від 11.09.2025, протокол №03-25 від 05.05.2025, договір про надання послуг з охорони праці від 01.04.2025 між ТОВ «Західний центр охорони праці» та ТОВ «Проспект Сіті», матеріали спеціального розслідування нещасного випадку із ОСОБА_17 .

Постановою слідчого від 25 листопада 2025 року вищеперелічені речі та документи визнано речовими доказами.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_18 отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю на підставі рішення Ради адвокатів Івано-Франківської області № 1/07 від 18.08.2017.

Право на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 14.12.2018 на підставі заяви.

Доводи представника ОСОБА_18 суд оцінює критично та зазначає наступне.

Згідно пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту;

Таке визначення адвоката і адвокатської діяльності відображено у багатьох міжнародних документах. Наприклад, рекомендація Парламентської Асамблеї Ради Європи № R(2000)21 передбачає, що для мети цієї рекомендації, адвокат визначається як «особа, яка має кваліфікацію та уповноважена згідно з національним законодавством виступати та діяти від імені своїх клієнтів, займатися адвокатською практикою, виступати перед судами або консультувати і представляти своїх клієнтів у юридичних справах».[2] В пояснювальному меморандумі до цієї Рекомендації зазначається, що «в деяких країнах терміни «кваліфікований і уповноважений» передбачають включення до реєстру, членство або подібне приєднання до професійної організації адвокатів».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності;

Крім того, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» відрізняє адвоката від особи, яка зупинила або припинила адвокатську діяльність, передбачаючи для них різний обсяг гарантій.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Такий адвокат також не може брати участь у роботі органів адвокатського самоврядування, крім випадків, коли таке право зупинено у зв`язку з призначенням особи на посаду до органу державної влади з`їздом адвокатів України (частина 5 статті 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Отже, якщо гарантія збереження адвокатської таємниці чи імунітету від переслідування за дії, пов`язані з адвокатською діяльністю, продовжує діяти і для осіб, що зупинили або припинили практику, то інші гарантії призначені саме для забезпечення адвокатської діяльності, яку особа, що зупинила таку діяльність, здійснювати не вправі

Таким чином, законодавство передбачає функціональні гарантії для адвоката, що призначені для забезпечення як прав осіб, яких він представляє, так і можливості безперешкодно і ефективно здійснювати адвокатську діяльність.

Займаючись іншою діяльністю, яка є несумісною з адвокатською, особа зобов`язана зупинити адвокатську діяльність та не може розраховувати на збереження гарантій, притаманних адвокатській діяльності, оскільки погоджується підкорятися зовсім іншим правилам, які в багатьох аспектах несумісні з діяльністю адвоката.

Саме для запобігання конфлікту відповідальності передбачено зупинення права на здійснення адвокатської діяльності.

Також питання проте, чи поширюються гарантії, передбачені в статті 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», на всіх осіб, які отримали свідоцтво адвоката було предметом розгляду Верховного Суду.

У постанові від 23 липня 2024 року по справі №199/732/19 Верховний Суд зазначив, що «Вступивши на державну службу або займаючись іншою діяльністю, яка є несумісною з адвокатською, особа зобов`язана зупинити адвокатську діяльність та не може розраховувати на збереження гарантій, притаманних адвокатській діяльності, оскільки погоджується підкорятися зовсім іншим правилам, які в багатьох аспектах несумісні з діяльністю адвоката. Саме для запобігання конфлікту відповідальності передбачено зупинення права на здійснення адвокатської діяльності. Отже, на особу, право якої на заняття адвокатською діяльністю припинено або зупинено відповідно до Закону про адвокатуру, не поширюються положення глави 37 КПК щодо особливого порядку кримінального провадження».

Також слідчий суддя вважає, що власником майна та його представником не надано жодних доказів про те, що мобільний телефон, на який слідчий просить накласти арешт, використовувався ОСОБА_18 під час здійснення адвокатської діяльності та може містити адвокатську таємницю, а також, що це майно не є речовим доказом.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2025 року вилучення стосувалось також і мобільних телефонів ОСОБА_18 .

При цьому при вирішенні питання про арешт зазначеного у клопотанні майна, слідчий суддя враховує обставини, з якими закон пов`язує застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученого майна, існує сукупність підстав вважати, що вони в подальшому можуть мати доказове значення під час досудового розслідування та могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт із забороною володіння, користування та розпорядження на вилучені в ході проведення обшуку 24 листопада 2025 року за місцем здійснення діяльності ТОВ «Проспект-Сіті», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Євгена Коновальця, 227А: належний ОСОБА_18 мобільний телефон Xiaomi ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , а також посвідчення на ім`я ОСОБА_17 №11.38-ЕБ від 11.09.2025, посвідчення на ім`я ОСОБА_17 №34.38-25 від 11.09.2025, витяг із протоколу №ЕБ 38-25/2 від 11.09.2025, посвідчення на ім`я ОСОБА_18 №10.38-ЕБ від 11.09.2025, витяг з протоколу №ЕБ 38-25 від 11.09.2025, витяг із протоколу №38-25/6 від 11.09.2025, протокол №03-25 від 05.05.2025, договір про надання послуг з охорони праці від 01.04.2025 між ТОВ «Західний центр охорони праці» та ТОВ «Проспект Сіті», матеріали спеціального розслідування нещасного випадку із ОСОБА_17 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04 грудня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1