Справа № 182/79/26
Провадження № 1-кс/0182/9/2026
У Х В А Л А

Іменем України

12.01.2026 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 за № 0000032 про арешт майна,

за участю сторін провадження:

прокурора ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 за № 0000032 про арешт майна, а саме автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його власнику ОСОБА_5 , користувачу ОСОБА_6 чи будь яким іншим особам, окрім слідчих, прокурорів по даному кримінальному провадженню, а також залучених спеціалістів з метою проведення судових експертиз, визначивши місцем зберігання тимчасовий майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Педагогічна, 1 з метою збереження речового доказу та забезпечення подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 05.01.2026 року о 16:40 водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Daewoo Sens», р.н. НОМЕР_3 , рухаючись по а/д Т-0436, поблизу с. Капулівка Нікопольського району, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду у попутному напрямку. Надалі, 05.01.2026 року о 16:42 водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2109», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по а/д Т-0436 у попутному напрямку, допустив переїзд пішохода ОСОБА_8 , який лежав на смузі його руху після наїзду. Після переїзду водій автомобіля «ВАЗ-2109» ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101», р.н. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_9 , 1961 р.н., який рухався у зустрічному напрямку.

Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_8 загинув на місці.

05.01.2026 року відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за №0000032 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась безпосередньо за участі автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на якому було виявлено пошкодження переднього бампера, переднього лівого крила, капоту.

05.01.2026 року винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Під час дослідження реєстраційних документів встановлено, що вище зазначений автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , належить на праві власності гр. ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З урахуванням вищезазначеного, вилучений та приєднаний в якості речового доказу автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення в якості речового доказу. Він буде використовуватися для дослідження під час проведення експертизи технічного стану транспортного засобу, слідчого експерименту для призначення транспортно-трасологічної експертизи, судової автотехнічної експертизи, інших судових експертиз в яких виникне потреба за клопотаннями судових експертів, для проведення слідчих дій.

Надання дозволу власнику ОСОБА_5 чи користувачу ОСОБА_6 на подальше використання та розпорядження автомобілем марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 не виключає ризиків приховування, знищення, пошкодження, відчуження або інших наслідків, які перешкоджатимуть встановленню істини у кримінальному провадженні, і потягне за собою втрату доказів вчинення кримінального правопорушення, в межах проведення досудового розслідування.

Враховуючи те, що вилучений автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , визнано речовим доказом, оскільки він має безпосереднє значення для досудового розслідування з метою проведення судових експертиз із наданням даного транспортного засобу, на даний час виникла необхідність у накладені арешту на транспортний засіб, з метою збереження речового доказу.

Прокурор підтримав клопотання та просив задовольнити.

Власник майна та користувач у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду клопотання слідчого повідомлялись належним шляхом. Заяв про відкладення слухання справи на адресу суду не надавалось.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За вказаних обставин та з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, щодо якої вирішується питання про арешт майна, не з`явилася до суду, вважаю можливим розгляд справи здійснювати у її відсутність.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом /ч. 1 ст. 26 КПК України/.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України внесені до ЄРДР 05.01.2026 за № 0000032.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що дана дорожньо-транспортна пригода відбулась безпосередньо за участі автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на якому було виявлено пошкодження переднього бампера, переднього лівого крила, капоту.

05.01.2026 року винесена постанова на підставі ст. ст. 98, 100 КПК України про визнання автомобіля марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, так як він являється матеріальним об`єктом, знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Під час дослідження реєстраційних документів встановлено, що вище зазначений автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , належить на праві власності гр. ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується, та виходячи з копій матеріалів, доданих до клопотання, є обґрунтовані підстави вважати, що вищевказаний транспортний засіб зберіг на собі сліди вчиненого правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, отже це майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Доводи сторонни обвинувачення про те, що накладення арешту на даному етапі розслідування необхідне задля забезпечення кримінального провадження, з метою запобігання вказаним у клопотанні ризикам, є переконливими.

Враховуючи вищенаведене та з урахуванням обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його власнику ОСОБА_5 , користувачу ОСОБА_6 чи будь яким іншим особам, окрім слідчих, прокурорів по даному кримінальному провадженню, а також залучених спеціалістів з метою проведення судових експертиз, визначивши місцем зберігання тимчасовий майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Педагогічна, 1 з метою збереження речового доказу та забезпечення подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться в клопотанні слідчого, доведено значення вказаного майна для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні та можливість використання його як доказу.

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.01.2026 за №0000032 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «ВАЗ 2109» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який належить на праві власності гр. ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його власнику ОСОБА_5 , користувачу ОСОБА_6 чи будь яким іншим особам, окрім слідчих, прокурорів по даному кримінальному провадженню, а також залучених спеціалістів з метою проведення судових експертиз, визначивши місцем зберігання тимчасовий майданчик зберігання тимчасово вилучених транспортних засобів Нікопольського РУП ГУПН в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Педагогічна, 1 з метою збереження речового доказу та забезпечення подальшого проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Виконання даної ухвали доручити слідчому СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1