Житомирський апеляційний суд
Справа №274/6984/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/787/25
Категорія ст.422 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя обґрунтував тим, що заява ОСОБА_6 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , просить скасувати ухвалу слідчого судді та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Стверджує, що не зрозуміло з яких доказів слідчий суддя встановив, що за його заявою від 26.09.2025 року розпочато досудове розслідування.

Вказує, що слідчий суддя не мав права проводити досудове розслідування, оскільки встановив, що в заяві відсутні докази наявності кримінальних правопорушень, передбачених ст.162, 356 КК України.

Прокурор до суду не з`явився, був належним чином повідомлений, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність прокурора.

ОСОБА_6 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений, в апеляційній скарзі заявив клопотання про розгляд у його відсутність, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність заявника.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Відтак, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, окрім наведення тієї чи іншої статті кримінального закону, є обов`язкова наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення ). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Отже, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому, навіть якщо заявник прямо назве певне діяння кримінальним правопорушенням, то це не означатиме автоматично, що подія кримінального правопорушення насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

На переконання апеляційного суду вищевказаних даних, які в свідчили про подію кримінального правопорушення і були б достатніми для висновку про їх вчинення за викладених заявником обставин, в заяві ОСОБА_6 не вбачається, а тому вона за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин.

Як зазначено в заяві ОСОБА_6 19.08.2025 року його сусід ОСОБА_7 перекрив прохід/проїзд до його частини будинку, висипавши під його воротами дрова, внаслідок чого він був позбавлений можливості вільного доступу до свого житла та земельної ділянки.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_6 слідчий суддя, на думку колегії суддів вірно встановив та зазначив, що заява ОСОБА_6 від 26.09.2025 року до Бердичівського РВП про внесення відомостей до ЄРДР щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_8 не містить відомостей, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення в розумінні ст.11 КК України.

Відповідно до вимог ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Сам лише факт тимчасового перебування дров поруч з воротами заявника не свідчить про вчинення саме кримінального правопорушення, оскільки в заяві не вказано інші обставини, в тому числі і розмір шкоди, що повинна бути значною, які дають підстави вважати, що заява ОСОБА_6 є саме заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення.

Посилання на норми закону України про кримінальну відповідальність, а саме на ст. 356, 162 КК України, без наведення реальних об`єктивних даних, які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення не дає підстав вважати певне звернення заявою (повідомленням) про кримінальне правопорушення.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 листопада 2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги на бездіяльність щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: