Справа № 643/9426/20
Провадження № 1-кс/643/6566/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2025

Салтівській районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи № 643/9426/20 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Салтівського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 знаходиться справи № 643/9426/20 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України

18.11.2025 року стороною захисту у цьому кримінальному провадженні були подані заяви про відвід судді ОСОБА_6 .

Заяви про відвід були мотивовані тим, що сторона захисту вбачала упередженість з боку судді, яка полягала у недопуску свідків сторони захисту, обмежені права на захист. Зазначали, що про наявність упередженості свідчать той факт, що призначаються судові засідання не менш ніж два рази на тиждень, а також відмова у задоволенні клопотань про допит свідків та додатковий допит поліціянтів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дана заява була розподілена до розгляду судді ОСОБА_1 .

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви про відвід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні, надав усні пояснення по заяві, суть яких полягала у тому що, суддя ОСОБА_6 відмовила у задоволенні клопотань про допит свідків сторони захисту, чим порушила право на захист.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав заяву про відвід та просив суд її задовольнити, надав аналогічні пояснення з приводу підстав для відводу судді.

Суд у судовому засіданні вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши заяви про відвід у даній справі та матеріали судового провадження дійшов висновку, що заява про відвід не підлягає задоволенню з наступних причин.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні передбачені ст. 75 КПК України. Ст. 76 КПК України передбачено перелік випадків, коли повторна участь судді в кримінальному провадженні недопустима.

Згідно із ч. 1 ст. 21 КПК України - кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ст. 17 ЗУ Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2009 року у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

При вирішенні справи «Biluha v. Ukraine» Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися у неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Положення Кримінального процесуального кодексу України передбачають порядок перевірки законності процесуальних дій судді і прийнятих ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках.

До компетенції судді суду першої інстанції під час розгляду заяви про відвід судді не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

Наведені мотиви для відводу судді ОСОБА_6 не містять переконливих доводів з посиланням на докази, що б свідчили про необ`єктивність чи упередженість судді ОСОБА_6 під час судового розгляду.

Крім того, з доводів захисника не простежується будь-яка залежність чи взаємозв`язок, що прямо чи опосередковано вказували б на упередженість судді ОСОБА_6 .

Не заперечуючи безумовне право сторони захисту на обстоювання її правової позиції, яке гарантовано ст. 22 КПК України, суд вважає, що незадоволення діями судді ОСОБА_6 щодо відмови у задоволенні клопотань сторони захисту про допит свідків, не свідчить про упередженість судді, а відтак не може бути підставою для відводу судді.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу судді ОСОБА_6 у ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.

Розглядаючи заяву про відвід, суд позбавлений можливості надавати оцінку законності рішень іншого судді цього ж суду під час здійснення останнім судочинства. Вказані питання, згідно чинного законодавства України належать до виключної компетенції суду апеляційної та касаційної інстанцій.

Таким чином, перевіривши викладені захисником доводи, суд дійшов висновку, що наведені нею обставини не є підставою для відводу судді ОСОБА_6 виходячи з положень статей 75, 76 Кримінального процесуального кодексу України.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви захисника про відвід судді ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про відвід судді ОСОБА_6 від розгляду справи № 643/9426/20 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складений на проголошений 24 листопада 2025 року о 15 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1