Справа № 199/8946/25
УХВАЛА

22.10.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0001739 відносно ОСОБА_2 за його обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Клопотання захисника обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 отримав згоду командира військової частини НОМЕР_1 на подальше проходження ним військової служби. Вважає, що за результатами розгляду кримінального провадження знайшов своє підтвердження лише один епізод кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: другий, а тому захисник вважала за необхідне визнати недопустимими докази обвинувачення за першим епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а за другим епізодом звільнити ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримав клопотання захисника, прокурор ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання захисника, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

За приписами п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до приписів абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

На цей час ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні під час дії воєнного стану двох окремих епізодів кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, кожен з яких кваліфікований за ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно така підстава для звільнення від кримінальної відповідальності, що передбачена ч. 5 ст. 401 КК України, як вчинення кримінального правопорушення вперше відсутня, що унеможливлює звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України.

Даний висновок суду ґрунтується не тільки на аналізі норми ч. 5 ст. 401 КК України, але і ґрунтується на аналізі судової практики Верховного Суду, який у постанові від 12.08.2020 у справі № 127/31068/19 надав правове тлумачення такій підставі для звільнення особи від кримінальної відповідальності, як вчинення особою злочину вперше, зазначивши, що суд не врахував, що особу було обвинувачено у вчиненні в різний час двох окремих кримінальних правопорушень, що становить реальну сукупність злочинів.

В нашому випадку ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні двох окремих злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, що були початі та закінчені у різний час, а ч. 5 ст. 401 КК України надає можливість звільнити особу від кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України, якщо вона вперше вчинила кримінальне правопорушення, тобто одне кримінальне правопорушення, вперше, а не сукупність таких кримінальних правопорушень.

Що стосується клопотання захисника в частині визнання недопустимими доказами письмових матеріалів кримінального провадження за першим епізодом ч. 5 ст. 407 КК України, то таке клопотання не ґрунтується на вимогах ст. 89 КПК України, оскільки суд вже дослідив такі докази, у зв`язку із чим суд вирішить питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного судового рішення.

Керуючись ст. 285, 286, 288, 369, 371, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошений об 11:00 годині 24.10.2025.

Суддя: ОСОБА_1