УХВАЛА

СЛІДЧОГО СУДДІ

Про продовження строку дії запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

(повний текст)

12 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001324 від 03.12.2025, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту поданого клопотання, 04.12.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Роїще, Чернігівської області, громадянину України, зареєстрованому: АДРЕСА_1 , який фактично проживав: АДРЕСА_2 , у тому, що він підозрюється у вчиненні дій, з метою ослаблення держави, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, за наступних обставин.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше листопада грудня 2024 року ОСОБА_5 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, використовуючи свій обліковий запис із ім`ям користувача « ОСОБА_8 », який закріплений за номером мобільного телефону « НОМЕР_1 », у застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «Telegram» вступив у злочинну змову з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_9 », з нік неймом ОСОБА_10 та ім`ям користувача « ОСОБА_11 », із метою вчинення дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану.

Так, у листопаді грудні 2024 року під час спілкування зазначений невідомий чоловік на ім`я « ОСОБА_9 », у невстановлений досудовим розслідуванням час та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, запропонував ОСОБА_5 за грошову винагороду у сумі 1000 доларів США виготовити засіб для сходження потягу із рейок на залізниці, на що останній погодився. При цьому « ОСОБА_9 » зазначив, що для реалізації вказаних злочинних дій ОСОБА_5 необхідно контактувати з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 , та яка безпосередньо встановить виготовлений ОСОБА_5 пристрій для сходження потягу на залізниці.

Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.05.2025, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи у відповідності до спільного злочинного плану, із метою вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, а саме вчинення дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 за вказівкою зазначеного невстановленого чоловіка на ім`я « ОСОБА_9 », за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , у гаражі виготовив 2 (два) засоби (пристрої) для сходження потягу на залізниці та за вказівкою « ОСОБА_9 » перевіз та залишив один із вказаних засобів у заздалегідь облаштований невстановленою особою схрон (могилу), розташовану на кладовищі поблизу с. Баришівка, Київської області. Для виготовлення та перевезення пристроїв ОСОБА_5 використовував наявні у його розпорядженні металеві предмети до яких він мав доступ за місцем роботи ТОВ «Майстерліфт» та належні йому інструменти, а також використовуючи кошти, які були перераховані на банківську карту ОСОБА_5 (06.03.2025 у сумі 3300 грн., 13.05.2025 у сумі 1098 грн.), із невідомих йому банківських карток, за вказівкою вказаного невідомого чоловіка на ім`я « ОСОБА_9 ».

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин, невстановлена особа (виконавець), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у відповідності до спільного злочинного плану, із метою вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, а саме вчинення дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, вчинених в умовах воєнного стану, встановила виготовлений ОСОБА_5 засіб для сходження потягу із рейок на залізниці на залізничній колії поблизу с. Сухоліси, Київської області, на відстані 250 метрів від переїзду в напрямку перегону Роток Сухоліси.

14.05.2025 року о 04.00 вантажний потяг сполученням ОСОБА_12 № 2860, який складався із локомотиву АТ «Укрзалізниця» (електровоз ВЛ80к577, залишкова вартість на 14.05.2025 5 601 734, 51 грн.) та причіпних вагонів (вартість збитків, від умовного сходу усіх вагонів, при виключенні вагонів із експлуатації становить 2 980 000 грн.), під час руху за межами с. Сухоліси, Київської області, зіштовхнувся з прикріпленим невстановленою особою до металевого полотна залізничної колії саморобним засобом для сходження потягу з рейок на залізниці, у наслідок чого відбулась зупинка руху транспорту на 32 хв.

13.06.2025 о 13.55 год. ОСОБА_5 органом досудового розслідування затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, у рамках розслідування кримінального провадження № 001166 від 14.05.2025. 13.06.2025 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, у порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України. 03.12.2025 із матеріалів кримінального провадження № 001166 від 14.05.2025 виділено в окреме провадження матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , виділеному кримінальному провадженню присвоєно № 0001324 від 03.12.2025. 04.12.2025 органом досудового розслідування за погодженням із прокурором, у порядку ст. 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.

Дослідивши доводи клопотання та додані матеріали, слідчий суддя виходить із того, що на цій стадії кримінального провадження предметом перевірки є не доведеність винуватості поза розумним сумнівом, а наявність обґрунтованої підозри, актуальність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та спроможність більш м`яких запобіжних заходів запобігти відповідним ризикам. При цьому слідчий суддя не підміняє собою суд, який розглядатиме справу по суті, і не вирішує наперед питання допустимості та достатності доказів для обвинувального вироку, проте зобов`язаний оцінити сукупність відомостей, які переконливо вказують на вірогідну причетність підозрюваного до інкримінованого діяння.

Обґрунтованість повідомленої підозри у цьому кримінальному провадженні підтверджується сукупністю даних, відображених у матеріалах досудового розслідування, зокрема даними огляду місця події щодо встановлення на залізничній колії саморобного пристрою та наслідків його застосування, даними огляду та фіксації обставин зупинки руху вантажного потяга, даними обшуку за місцем проживання та вилучення предметів і засобів, що мають значення для виготовлення відповідних пристроїв, даними затримання, даними допиту підозрюваного щодо обставин його контактів та дій, даними огляду мобільного телефону про використання застосунку «Telegram», облікового запису « ОСОБА_8 », комунікацій з особою на ім`я « ОСОБА_9 » з нік неймом ОСОБА_10 та ім`ям користувача « ОСОБА_11 », а також даними щодо надходжень коштів 06.03.2025 у сумі 3300 грн. і 13.05.2025 у сумі 1098 грн. на банківську карту підозрюваного з невідомих карток, що узгоджується з викладеним у підозрі механізмом фінансування підготовки пристроїв. Сукупність наведених відомостей є внутрішньо узгодженою, відображає логіку підготовки та реалізації діяння, вказує на попередню змову і роль підозрюваного як виготовлювача, який, користуючись доступом до металевих предметів та інструментів, виготовив два пристрої, один з яких передав через схрон для подальшого встановлення невстановленим виконавцем.

Щодо процесуальних підстав розгляду клопотання слідчий суддя враховує, що 14.06.2025 підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, надалі строк його дії продовжувався, і, відповідно до доводів клопотання, чинний строк тримання під вартою спливає 13.12.2025. Також слідчий суддя бере до уваги повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів, при цьому строк ознайомлення сторони захисту в порядку ст. 290 КПК України не включається до строків, визначених ст. 219 КПК України, а отже належне завершення процедури відкриття матеріалів, підготовка та вручення обвинувального акта, виконання вимог ст.ст. 290, 291 КПК України потребують забезпечення процесуальної дисципліни сторін і неприпустимості впливу на хід провадження.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із того, що ризики мають бути не абстрактними, а такими, що підтверджуються конкретними фактичними даними, і водночас не вимагають доведення з математичною точністю, оскільки йдеться про прогноз імовірної поведінки особи за умови перебування на волі.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, у даному провадженні є реальним і підтверджується поєднанням тяжкості інкримінованого діяння, характеру посягання на основи національної безпеки в умовах воєнного стану та фактичних даних про конспіративний спосіб дій і наявність контактів підозрюваного з невстановленими особами, які діяли в інтересах держави агресора. Санкція за ч. 2 ст. 113 КК України передбачає надзвичайно суворе покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, а тому усвідомлення реальності такого покарання об`єктивно створює потужний стимул до втечі. Додатково ризик підсилюється даними про те, що підозрюваний вступив у злочинну змову через «Telegram» з особою на ім`я « ОСОБА_9 », отримував від неї завдання та фінансування, що свідчить про наявність каналів зв`язку, зовнішньої підтримки та можливостей для організації переховування, у тому числі шляхом виїзду на тимчасово окуповані території або до держави агресора. Умови воєнного стану, наявність тимчасово неконтрольованих територій, а також характер зв`язків із представниками ворожого середовища, про які свідчать дані огляду телефону та зміст комунікацій, роблять загрозу ухилення не припущенням, а логічним наслідком встановлених обставин.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення, у цій справі підтверджується тим, що за версією підозри підозрюваним виготовлено два пристрої, при цьому один із них був переміщений і залишений у схроні, а отже існує об`єктивна ймовірність наявності інших предметів, інструментів, компонентів, слідів виготовлення, цифрових носіїв та контактів, які ще можуть бути встановлені та процесуально закріплені. Дані про використання мобільного зв`язку, застосунку «Telegram», конкретних облікових записів, номерів телефонів та отримання грошових коштів з невідомих банківських карток свідчать, що значна частина відомостей має цифрову природу і може бути знищена швидко, у тому числі шляхом видалення листувань, очищення пристроїв або відновлення доступу до акаунтів на інших носіях. За умови перебування на волі підозрюваний, маючи мотивацію уникнути відповідальності, може впливати на збереження таких відомостей, приховувати їх місцезнаходження або узгоджувати із невстановленими співучасниками дії щодо їх знищення, що прямо загрожує повноті та об`єктивності встановлення істини у справі.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних чи осіб, залучених до провадження, підтверджується характером інкримінованих дій, які здійснювались у складі групи та передбачали координацію між кількома учасниками, частина з яких залишається невстановленою. Зміст підозри вказує на необхідність контактів із особою, яка використовує номер НОМЕР_2 , та із « ОСОБА_9 », а також на використання металевих предметів за місцем роботи ТОВ «Майстерліфт». Це означає, що у провадженні неминуче існує коло осіб, які можуть бути допитані як свідки щодо доступу до матеріалів, інструментів, переміщень підозрюваного, його комунікацій та поведінки в критичні періоди. Перебуваючи на свободі, підозрюваний може узгоджувати позиції, схиляти до зміни показань, зниження рівня співпраці зі слідством, або спонукати до приховування відомостей, що у справах про підривну діяльність проти держави створює особливо високу небезпеку, оскільки достатньо одного узгодженого впливу на ключового свідка, щоб ускладнити встановлення істини й унеможливити викриття всієї мережі.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вбачає у тому, що на даний час не встановлені всі спільники підозрюваного, включно з організатором або координатором на ім`я « ОСОБА_9 » та виконавцем, який безпосередньо встановив пристрій на залізничній колії. Дані про використання схрону та передання пристрою через заздалегідь підготовлене місце свідчать про організованість та продуманість способу вчинення діяння. За таких умов перебування підозрюваного поза ізоляцією створює реальну загрозу оперативного інформування невстановлених осіб про хід слідства, про відомості, які стали підозрюваному відомі, та про дії органу досудового розслідування, що може призвести до зникнення співучасників, їхнього переховування, зміни каналів зв`язку і, як наслідок, до ускладнення або фактичного зриву завдань цього кримінального провадження. Додатково, з огляду на суспільну небезпечність діяння, спрямованого на порушення функціонування залізничної інфраструктури в умовах воєнного стану, будь яке перешкоджання розслідуванню набуває підвищеної ваги, оскільки йдеться не лише про процесуальну економію, а про спроможність держави захистити критичну інфраструктуру і безпеку перевезень.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, підтверджується способом та спрямованістю інкримінованих дій. З матеріалів клопотання вбачається, що підозрюваний не був випадковим пасивним учасником, а виготовив два засоби для сходження потягу із рейок, організував переміщення одного з них, отримував фінансування, діяв у відповідності до спільного плану та в умовах воєнного стану. Сам факт виготовлення двох пристроїв і включеність у конспіративну взаємодію із невстановленими особами свідчить про готовність до повторюваності таких дій. Перебуваючи на волі, підозрюваний може відновити контакти, отримати нові завдання, використати залишені ресурси та навички для продовження підривної діяльності, що у конкретному контексті воєнного стану є неприйнятним ризиком для суспільної безпеки й обороноздатності.

Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя виходить із приписів ч. 1 ст. 183 КПК України про винятковість тримання під вартою, однак у цій справі сукупність установлених ризиків та їхня інтенсивність не можуть бути нейтралізовані покладенням обов`язків чи обмежень, які не передбачають ізоляції. Особисте зобов`язання, особиста порука або домашній арешт, навіть цілодобовий, не унеможливлюють використання засобів зв`язку, прихованих каналів комунікації або посередників, не перекривають контактів з невстановленими співучасниками, не гарантують збереження цифрових даних та не нівелюють ризик втечі з урахуванням потенційної зовнішньої підтримки. Контроль за виконанням таких заходів у справах про диверсійну діяльність не здатний компенсувати той факт, що підозрюваний уже діяв конспіративно і вмів організовувати передачу пристроїв через схрони та координацію в «Telegram». Водночас, м`якші заходи не усувають ризику впливу на свідків та співучасників і не гарантують, що підозрюваний не буде перешкоджати встановленню інших причетних осіб, оскільки саме свобода пересування і комунікацій є тим ресурсом, який у даній категорії справ найбільш небезпечний.

Окремо слідчий суддя враховує приписи ч. 6 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, статтями 109 114 2 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Встановлена вище наявність ризиків у розумінні ст. 177 КПК України, у поєднанні з характером інкримінованого злочину за ст. 113 КК України, обумовлює висновок, що саме ізоляція є адекватним і пропорційним способом забезпечення дієвості кримінального провадження на цій стадії.

Щодо застави слідчий суддя зазначає, що загальні положення про можливість застосування застави як альтернативи триманню під вартою передбачені ч. 3 ст. 183 КПК України у взаємозв`язку з ч. 3 ст. 182 КПК України, однак у період дії воєнного стану законодавець надав слідчому судді право не визначати розмір застави у провадженнях щодо злочинів, перелік яких охоплює, зокрема, злочини проти основ національної безпеки та суміжні склади, про що прямо зазначено у ч. 4 ст. 183 КПК України. З огляду на встановлені ризики переховування, впливу на учасників провадження, знищення та спотворення значущих відомостей, перешкоджання викриттю невстановлених співучасників і небезпеку продовження підривної діяльності, застава у цьому провадженні не здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Грошове забезпечення саме по собі не блокує каналів зв`язку, не усуває мотиву уникнути довічного або тривалого позбавлення волі, не гарантує неприпустимості контакту з невстановленими координаторами, а за наявності зовнішнього фінансування та організованих зв`язків може навіть бути використане як ресурс для подальшого переховування та протиправних дій. Тому, керуючись завданнями кримінального провадження, принципом пропорційності, реальністю ризиків, а також спеціальним правовим режимом воєнного стану, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

Виходячи із зазначеного, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів.

Строк дії ухвали визначити до 10 лютого 2026 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити ІНФОРМАЦІЯ_2.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту оголошення, а підозрюваним, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений 17 грудня 2025 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1