Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/2392/25
Номер провадження 1-кс/530/65/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.02.2026 р. м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області у складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у режимі відеоконференції клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 п.1, 5 ст.115 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жахнівка, Тиврівського району, Вінницької області, українцю, громадянину України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимому, військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчим відділенням відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000439 від 13.12.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат, військовослужбовець за призовом під час мобілізації, призваний 18.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший бойовий медик 8 розвідувальної групи спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин:

12.12.2025 у денний час ОСОБА_3 спільно зі співмешканкою ОСОБА_7 за місцем проживання: АДРЕСА_2 , вживали алкогольні напої. Під час розпиття спиртних напоїв, на ґрунті ревнощів до ОСОБА_7 , виникла сварка у ході якої співмешканка залишила місце проживання, щоб уникнути ескалації конфлікту. Будучи переконаним, що співмешканка ОСОБА_7 пішла до своєї матері ОСОБА_8 , яка мешкає поряд, у ОСОБА_3 виник прямий умисел спрямований на вчинення вбивства двох і більше осіб, спричиненого способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

12.12.2025, близько 21 год. 40 хв. у період дії воєнного стану, запровадженого на території України згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ, ОСОБА_3 , прийшов за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, розуміючи, що ручна граната RG-4, становить реальну загрозу життю людини, від`єднав запобіжну чеку гранати та кинув її у вікно будинку, де перебували ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , але з причин, що не залежачи від його волі, граната не здетонувала.

ОСОБА_3 , розуміючи, що використання ручної гранати RG-4 цільовим призначенням якої є загибель людей та спричинення тілесних ушкоджень і вчинення таких дій у місці загального користування, а саме у будинку може створити загрозу всім особам, що перебувають у приміщенні, вчинив закінчений замах на вбивство двох і більше осіб, який не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, із застосуванням способу небезпечного для життя багатьох осіб.

Таким чином, ОСОБА_3 , підозрюється у закінченому замаху на вбивство двох та більше осіб, який не було закінчено з причин, як не залежали від його волі, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдат, військовослужбовець за призовом під час мобілізації, призваний 18.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший бойовий медик 8 розвідувальної групи спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини, який діє й по цей час.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та інше.

Так, у літку 2025, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилося можливим, ОСОБА_3 перебуваючи на посаді старшого бойового медика 8 розвідувальної групи спеціального призначення 1 загону спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , виконуючи бойові завдання на території АДРЕСА_4 , більш точного часу та місця вчинення кримінального правопорушення встановити не виявилося за можливе, знайшов та незаконно придбав на місці бойових дій ручну бойову гранату RG-4.

Усвідомлюючи, що знайдена ручна граната є вибуховим пристроєм, призначеною за допомогою ручного метання для ураження живої сили противника та військової сили техніки на малій відстані, солдат ОСОБА_3 , діючи в порушення додатку №1, пункту 1 постанови ВРУ від 07.06.1992 № 2471-12 «Про право власності на окремі види майна», Наказу МВС України від 21.08.1998 № 622 "Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", згідно яких зброя військового призначення, вибухові речовини та вибухові пристрої відносяться до видів майна, що не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України та щодо яких установлено спеціальний порядок набуття права власності, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав ручну гранату RG-4 без передбаченого законом дозволу.

У подальшому ручну гранат RG-4 ОСОБА_3 незаконно зберігав за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, носінні, зберіганні вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

13.12.2025 о 06 год. 49 хв. ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115 КК України.

13.12.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Вина підозрюваного ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами:

протоколом огляду місця події в АДРЕСА_3 в ході чого виявлено та знищено ручну гранату RG-4 та зафіксовано пошкодження стеклення вікна будинку; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів 31185, де зафіксовано, що вона віднесено до 1 категорії вибухонебезпечності; актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких що їх нагадують №332 відповідно до якого було знищено ручну бойову гранату RG-4; протоколом обшуку будинку в АДРЕСА_2 в ході чого вилучено мобільний телефон ОСОБА_3 на якому виявлено відеозапис гранати RG-4 та її фотознімок; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що має доньку ОСОБА_7 , яка співмешкала із ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . За час їхнього проживання вони постійно сперечалися, оскільки ОСОБА_3 звинувачував у зрадах ОСОБА_7 , бив її, забирав мобільні телефони. Коли ОСОБА_7 тікала з дому від ОСОБА_3 , останній приходив до потерпілої ОСОБА_8 та влаштовував сварки з нею, оскільки винив у всіх його негараздах саме її. 12.12.2025 ОСОБА_8 була вдома та до неї зателефонував ОСОБА_3 та запитав де його співмешканка ОСОБА_7 , але потерпіла відповіла що її немає в неї вдома. Через деякий час ОСОБА_8 відчула запах горілого в будинку та коли вийшла до коридору побачила розбите скло та предмет, який потім виявився гранатою RG-4; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який дав аналогічні покази які надала ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 , де зафіксовано вхідні телефонні дзвінки з номеру телефону ОСОБА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що співмешкала разом із ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . За час спільного проживання між ними часто виникали сварки. Під час вказаних сварок ОСОБА_10 часто погрожував фізичною розправою, а також погрожував її матері ОСОБА_11 та вітчиму ОСОБА_12 .. В червні 2025 ОСОБА_3 призвали на службу по мобілізації. 08.09.2025 ОСОБА_3 приїхав до себе додому та показував ОСОБА_7 предмет циліндричної форми та повідомив, що це граната. При кожній наступній сварці ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_7 та її батькам даною гранатою. 12.12.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вживали алкоголь та у вечірній час між ними сталась сварка в ході якої ОСОБА_3 вигнав ОСОБА_7 з дому. Остання пішла до свого брата в с.Попівка. Близько о 02 год. ночі її на мобільний телефон написала її мама ОСОБА_8 та розповіла, що ОСОБА_3 кинув їй у вікно будинку гранату, яка незірвалась; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_3 , в ході чого зафіксовано наявність в нього відеозапису та фотознімку гранати RG-4. протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого було виявлено та вилучено взуття; висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/117-25/27622 згідно якого відомо, що на наданих на дослідження рештках виявлено вибухові речовини на основі тротилу і ТЕНу; Предметом, рештки якого наданого на дослідження був ручною гранатою RG-4 та відноситься до категорії вибухових пристроїв; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Тобто сторона обвинувачення наголошує на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, п.п. 1,5 ч. 2 ст. 115 КК України, що є підставою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

15.12.2025 слідчим суддею Зіньківського районного суду Полтавської області відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 10.02.2026 включно.

03.02.2026 року підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику ОСОБА_4 вручено клопотання про продовження строку досудового розслідування.

05.02.2026 керівником Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону продовжено строк проведення досудового розслідування до 3 місяців, а саме до 05.03.2026.

Враховуючи викладене, сторона обвинувачення зазначає, що підстав для зміни застосованого відносно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, наразі не вбачається, оскільки, відповідно до ст. 177 КПК України, існують наступні ризики, які не зменшились та не відпали та які дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню наступним чином:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, слідчий стверджує, що продовження до ОСОБА_3 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш відповідним у даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду./

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_3 закінчується 10.02.2026, однак завершити досудове розслідування до вказаного часу не представляється можливим.

Зазначене кримінальне провадження відноситься до категорії особливої складності та у ньому необхідно виконати ряд процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив продовжити дію запобіжного заходу тримання під вартою, стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.03.2026.

Слідчий також прохав задовольнити клопотання.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 вказав, що він військовослужбовець , він поїхав лікуватись з військової частини , учасник бойових дій,. і що він може ходити відмічатись у поліцію , оскільки йому потрібно пройти лікування та діагностику у м.Києві.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав що сторона обвинувачення ризиків не навела, його підзахисний є військовослужбовцем , прохав застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши подане клопотання та додані матеріали, вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного, суд вважає, що клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цією статтею.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 п.1, 5 ст.115 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України злочин передбачений ч.1 ст.263 КК України відноситься до тяжких злочинів ,злочин за ч.2 п.1,5 ст.115 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів

Так, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину який є тяжким та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

Обгрунтована підозра ОСОБА_3 у вчиненні даного злочину підтверджується наступними доказами:

протоколом огляду місця події в АДРЕСА_3 в ході чого виявлено та знищено ручну гранату RG-4 та зафіксовано пошкодження стеклення вікна будинку; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів 31185, де зафіксовано, що вона віднесено до 1 категорії вибухонебезпечності; актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких що їх нагадують №332 відповідно до якого було знищено ручну бойову гранату RG-4; протоколом обшуку будинку в АДРЕСА_2 в ході чого вилучено мобільний телефон ОСОБА_3 на якому виявлено відеозапис гранати RG-4 та її фотознімок; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила, що має доньку ОСОБА_7 , яка співмешкала із ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . За час їхнього проживання вони постійно сперечалися, оскільки ОСОБА_3 звинувачував у зрадах ОСОБА_7 , бив її, забирав мобільні телефони. Коли ОСОБА_7 тікала з дому від ОСОБА_3 , останній приходив до потерпілої ОСОБА_8 та влаштовував сварки з нею, оскільки винив у всіх його негараздах саме її. 12.12.2025 ОСОБА_8 була вдома та до неї зателефонував ОСОБА_3 та запитав де його співмешканка ОСОБА_7 , але потерпіла відповіла що її немає в неї вдома. Через деякий час ОСОБА_8 відчула запах горілого в будинку та коли вийшла до коридору побачила розбите скло та предмет, який потім виявився гранатою RG-4; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який дав аналогічні покази які надала ОСОБА_8 ; протоколом огляду предмету, а саме мобільного телефону потерпілої ОСОБА_8 , де зафіксовано вхідні телефонні дзвінки з номеру телефону ОСОБА_3 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка повідомила, що співмешкала разом із ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 . За час спільного проживання між ними часто виникали сварки. Під час вказаних сварок ОСОБА_10 часто погрожував фізичною розправою, а також погрожував її матері ОСОБА_11 та вітчиму ОСОБА_12 .. В червні 2025 ОСОБА_3 призвали на службу по мобілізації. 08.09.2025 ОСОБА_3 приїхав до себе додому та показував ОСОБА_7 предмет циліндричної форми та повідомив, що це граната. При кожній наступній сварці ОСОБА_3 погрожував ОСОБА_7 та її батькам даною гранатою. 12.12.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вживали алкоголь та у вечірній час між ними сталась сварка в ході якої ОСОБА_3 вигнав ОСОБА_7 з дому. Остання пішла до свого брата в с.Попівка. Близько о 02 год. ночі її на мобільний телефон написала її мама ОСОБА_8 та розповіла, що ОСОБА_3 кинув їй у вікно будинку гранату, яка незірвалась; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_3 , в ході чого зафіксовано наявність в нього відеозапису та фотознімку гранати RG-4. протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, під час якого було виявлено та вилучено взуття; висновком комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/117-25/27622 згідно якого відомо, що на наданих на дослідження рештках виявлено вибухові речовини на основі тротилу і ТЕНу; Предметом, рештки якого наданого на дослідження був ручною гранатою RG-4 та відноситься до категорії вибухових пристроїв; речовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_3 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи. Перебуваючи на волі він може безперешкодно покинути місце свого проживання в c. Міські Млини Полтавського району Полтавської області, переїхавши на територію, що знаходиться поза юрисдикцією відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, зокрема і на не підконтрольну Україні територію, так як на даний час в Україні введений військовий стан.

Крім того ОСОБА_3 на даний час являється військовослужбовцем та значиться як військовий який СЗЧ.

ОСОБА_3 не місцевий, а є уродженцем с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, зареєстрований в с Іванівці Вінницької області, розлучений, проживає в с. Міські Млини Полтавського району Полтавської області без реєстрації, являється СЗЧ., від командира в/ч характеристика - негативна .

Тому у нього відсутні міцні соціальні фактори, які могли б попередити спроби переховування підозрюваного.

Таким чином, ОСОБА_3 знаходячись на волі, через усвідомлення суворості втрати свободи на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що унеможливить своєчасне проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, судового розгляду, притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Ризик можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні обгрунтовується наступним.

Так, знаходячись на волі, підозрюваний ОСОБА_3 матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання своєї співмешканки ОСОБА_7 , яка є свідком в даному кримінальному провадженні та її батьків потерпілих в даному кримінальному провадженні, які проживають в одному населеному пункті з підозрюваним, а саме в с. Міські Млини Полтавського району Полтавської області.

Оскільки, підозрюваний усвідомлюючи, що через показання потерпілих та свідків може бути доведена його вина у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може всіляко впливати на них, з метою уникнення відповідальності. Це може призвести до подальшої зміни показань останніми або відмови свідчити у кримінальному провадженні, що унеможливить безпосереднє та об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення обгрунтовується наступним.

Так, відповідно до ч.6 ст.12 КК України ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч.2 ст.15, п.п. 1,5 ч.2 ст.115 КК України), за який КК України передбачене покарання на строк понад 10 років або довічного позбавлення волі.

Підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, життя та здоров`я людини, проти громадянської безпеки, проти правосуддя.

Востаннє ОСОБА_3 був засуджений 16.01.2024 Зіньківським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.125 до покарання у виді штрафу 850 гривень.

Вищезазначене прямо свідчить про систематичність вчинення кримінальних правопорушень та існування ризику вчинення ОСОБА_3 іншого кримінального правопорушення.

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним у клопотанні ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість підозрюваному вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного вважаю, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

На підставі викладеного, беручи до уваги наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 п.1, 5 ст.115 КК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, існуюча практика Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, усталена позиція Верховного суду, а також мета забезпечення належної поведінки обвинуваченого- свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вищезазначене підтверджується доказами, доданими до клопотання.

При вирішенні питання, щодо продовження запобіжного заходу також враховано, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою.

При визначенні виду можливого запобіжного заходу, суд враховує існування встановлених в судовому засіданні ризиків та вважає необхідним обрати ОСОБА_3 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки будь-який більш м`який запобіжний захід, не може запобігти доведеним ризикам і забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та вказане в повній мірі відповідає меті такого запобіжного заходу та меті позбавлення особи свободи, як можливому законному випадку порушення такого права, передбаченому абз. с) ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод.

Підстав, що перешкоджають продовженню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, суд не вбачає.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає не визначати обвинуваченому ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки останній вчинив злочин із застосуванням насильства та погроз його застосування.

Також суд наголошує, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрювану особу з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Таким чином, на даному етапі суд має встановити доведеність того, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення і є підстави для здійснення подальшого досудового розслідування. При цьому, належну оцінку доказам, встановлення фактичних обставин справи, правильність кваліфікації має дати суд при можливому розгляді справи по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177, 183, 199, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого -слідчого відділення -відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_6 погодженого прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 про продовження до підозрюваного за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 п.1, 5 ст.115 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 -задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах строку досудового розслідування, до 05.03.2026, починаючи із 06.02.2026.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не визначати.

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє до 05.03.2026 року включно.

Ухвала суду щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом встановленого законом строку з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1