Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1433/23
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
Ружинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ,
законного представника ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
м. Погребище, Вінницької області, українця, громадянина України, освіта вища,
директор «Райагропромтехніка», проживаючого та зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України - не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
встановив:
03.08.2023 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували поблизу магазину "Мрія», що розташований в смт.Ружин (Ружинська ОТГ) по вул. Незалежності, Бердичівського району Житомирської області, де між ними виникла словесна суперечка. Після чого у ОСОБА_7 виник умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до неповнолітнього ОСОБА_4 , та умисно став утримувати правою рукою останнього за шию справа та стиснув її пальцями руки і став нахиляти до землі.
В результаті неправомірних дій, ОСОБА_7 спричинив неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 тілесні ушкодження у вигляді: крововиливів в ділянці шиї, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав. Показав, що в липні - серпні 2023 року на нього був складений припис про засмічення території. Того дня він разом і ОСОБА_9 прибирав територію. До нього зателефонував ОСОБА_10 і сказав, що вони їдуть перевіряти територію на предмет прибирання. Вони прийшли і спитали чи вони усувають недоліки. Він сказав, що прибирають. Вони прийшли і сказали давайте пройдемося по території. Переговорили і пішли, коли йшли то він побачив двоє неповнолітніх, вони смітили, били вікна. Він запитав, що вони тут роблять, хлопці відразу нецензурною лайкою його вкрили. Він зробив їм зауваження, але вони не відреагували. На них почав сварились. Він хотів вивести їх з території своєї. Він просто поклав їм на плечі руки, щоб вивести з території. Як би він мав намір їх побити то було б видно. Він своїми діями нічого їм не заподіяв. Він вважає, що справа сфабрикована, що по відтворенню події, що по документах. Щодо цивільного позову то надали виписки, а потрібно чеки. Цивільний позов не визнає повністтю
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що подія відбувалась на початку серпня 2023 року. Він був у магазині "Мрія". Потім до нього підійшли група чоловіків. Запитали, що він робить. Потім ОСОБА_7 взяв його і припідняв за шию і відпустив. Він був з другом ОСОБА_11 , прізвища його не знає. В магазині вони купили воду і пішли додому. Вони сиділи за магазином в холодку, через деякий час підійшов ОСОБА_12 і ще троє чоловік . Він запитав хто вони такі і що тут роблять. Вони відповіли, що прийшли в магазин і поседіти. За магазином валялось сміття, він почав чіплятись, що це вони розкидають . Вони заперечили так як це не вони робили. ОСОБА_13 підійшов схопив його за горло, а потім кинув на землю. Ці дії він припинив сам. Після цього вони відразу пішли додому В той же вечір поїхали до відділку поліції. Потім поїхали в лікарню. На шиї були сліди від пальців рук.
Допитана в судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 пояснила, що того дня син прийшов додоми червоний наляканий. Пішов до себе в кімнату, потім вийшов і сказав що не хоче мене лякати, але на нього напали дорослі чоловіки. Вони їм пригрозили, що якщо вони не приберуть до вечора територію то вони з ними розберуться. Ми звернулися до педіатра, також до невропатолога. Син до того магазину більше не ходить. Став замкнутий. Перебував деякий час у стресовому стані. На даний час почуває себе не комфортно при незнайомих людях.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що його спеціалісти відпрацьовували благоустрій селища. Вони перевіряли територію і склали протокол на ОСОБА_15 . Вони йшли з ОСОБА_7 попереду і він сказав щоб подивились хто тут гадить на території. Він підійшов схопив хлопців і притулив один до одного, а вони просто насварились на хлопців.
ОСОБА_12 підійшов до хлопців, які сиділи на кругу, і обох під лікоть притисну до себе. Хлопці не виривались. Після його слів він їх відпустив відразу. Не пам`ятає , щоб неповнолітні щось говорили.
ОСОБА_12 підійшов і обняв їх під руки обох. Коли він підійшов хлопці встали, а потім він їх схопив. Здається, що до хлопців він нічого не говорив. ОСОБА_12 говорив до нього щоб він подивився хто тут сидить і смітить територію . Чи говорив він до хлопців щось, він не пам`ятає. Вся подія відбувалась в межах трьох кроків. Чи говорили щось хлопці він пам`ятає.
ОСОБА_12 ОСОБА_16 до землі не прижимав і не тримав потерпілого пальцями рук за шию. Подія була не далеко від магазину. Він не пам`ятає чи спілкувався ОСОБА_12 з підлітками. При них він не бачив, щоб ОСОБА_16 клали на землю.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показав, що 03.08.2023 близько 15 години 30 хвилин, до нього подзвонив пан ОСОБА_12 і запитав, чому на нього складають протокол про адмінправопорушення. Близько 16 години вони виїхали на місце події.
Приїхавши на місце, ми ознайомили пана ОСОБА_13 про впорядкування території біля магазину. Пан ОСОБА_7 наголосив, що він волонтер возить запчастини на фронт.
Першим пішов ОСОБА_13 , ОСОБА_10 потім ОСОБА_18 , а за ними він. Підійшовши він побачив як пан ОСОБА_13 тримає на шию двох хлопців.
Коли він підійшов ОСОБА_12 вже стояв з хлопцями, яких тримав за шию. Один з неповнолітніх хотів вирватись, але в нього не вийшло. ОСОБА_12 схопив їх за шию і утримував.
Територія на якій це відбувалось суміжні з територією магазину та приміщенням ОСОБА_13 . Територія знаходиться в оренді.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що під час даної події він перебував в м.Житомир. Передзвонила мама ОСОБА_20 і сказала, що ОСОБА_12 побив сина. Після чого вони звернулись до лікарні, був запис до травматолога. Потім вона звернулась в поліцію. Після того ОСОБА_21 став замкнутий, апатичний, в`ялий. Це тривало більше двох місяців. На другий день на шиї з`явились синці. Після цієї події ОСОБА_21 став спати погано, зривався вночі, пояснити чого не міг, говорив, що боїться.
Він одружений на мамі потерпілого і тому знає, його поведінку до і після.
ОСОБА_21 розповів, що подія відбувалась літом під магазином «Мрія», вони зі своїм однокласником Ставничим купили по енергетику і стали за магазином, між магазином «Мрія» і столовою. Потім приїхала машина з неї вийшло 4 чоловіка, вони підійшли почали говорити, що вони тут смітять. ОСОБА_12 підійшов до них вхопив за шию, ОСОБА_20 повалив на землю, ОСОБА_21 отримував лікування у невролога, приймав знеболюючі, заспокійливі препарати.
Про саму подію він дізнався по телефону. Він приїхав в той же день і на другий день поїхали на експертизу. Це були синці округлої форми.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав що самої події не бачив. Бо коли підійшов всі просто стояли спілкуваись, про що не знаю. Магазин «Мрія» огорожений, Складали протокол на територія, яка в оренді у ОСОБА_7 , ця територія частково огороджена, але вільний доступ до неї.
Суд оцінює показання свідків належними та достовірними у розумінні ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.
Крім того, судом встановлено, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується іншими дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами, а саме :
-даними витягу з ЄРДР від 04.08.2023 року, згідно якого заявник ОСОБА_5 повідомила, що 03.08.2023 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_7 перебуваючи поблизу магазину «Мрія», що розташований в смт. Ружин по вул. Незалежності, 69 Житомирської області на грунті раптово виниклих неприязних відносин умисно став утримувати правою рукою за шию неповнолітнього ОСОБА_23 . В результаті чого останньому завдано тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці шиї, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ( Том 2 а.с.13-14);
-даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_5 в присутності неповнолітнього ОСОБА_4 заявила, що 03.08.2023 близько 16 год. 30 хв. в смт. Ружин поблизу території, де розташований магазин «Мрія» за адресою : в смт. Ружин по вул. Незалежності, 69, місцевий житель ОСОБА_24 утримуючи правою рукою її неповнолітнього сина ОСОБА_25 за шию, стиснув, а потім утримував за шию, похилив останнього до землі, завдавши сильного фізичного болю. Потім утримуючи за шию з правої сторони однією рукою, а іншого неповнолітнього другою рукою, стукнув головами, завдавши при цьому фізичного болю ( Том 2 а.с. 17);
-висновком експерта № 263 від 07.08.2023 року, згідно якого при проведенні судово-медичного обстеження у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в ділянці шиї. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (Том 2 а.с.19);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 14.08.2023 року, під час якого потерпілий ОСОБА_4 , за участі законного представника ОСОБА_5 за присутності ОСОБА_26 , понятих ОСОБА_27 , ОСОБА_28 розповів і показав де та як відбулась подія, як саме невідомий чоловік взяв його за шию та стиснув її, став нахиляти його, а він став впиратись руками об землю щоб не впасти ( Том 2 а.с.32-34);
-висновком експерта № 313 від 11.09.2023 року, згідно якого експерт вважає, що враховуючи характер, локалізацію тілесних ушкоджень, спричинення їх за обставин, на які вказує потерпілий при проведенні слідчого експерименту, не виключається можливим (Том 2 а.с.35);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.10.2023 року відповідно до якого потерпілий ОСОБА_4 впізнав особу зображену на фото № 2, як особу, яка заподіяла йому тілесні ушкодження 03.08.2023 (Том 2 а.с.36-37)
Дані висновки експерта ніхто не оспорює, такі відповідають обставинам події, узгоджуються з показами потерпілого, свідків.
Щодо доводів обвинуваченого про те, що внаслідок його дій не могла бути завдана фізична шкода потерпілому, суд не приймає, такі його пояснення спростовуються поясненнями потерпілого, свідків, а також доказами дослідженими судом в судовому засіданні.
Таким чином, суд дійшов висновку що вина ОСОБА_7 доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , згідно зі ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, відсутність обставин, які б пом`якшували покарання, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, непрацевлаштований, з вищою освітою, не судимий, тому вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу.
Разом з тим, суд зазначає, що за ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Тому, за умови відсутності факту ухилення ОСОБА_7 від слідства та суду, строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції Закону України № 4012-IX від 09.10.2024) становить два роки із часу вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України і до дня набрання вироком законної сили.
При цьому, судом враховано, що ОСОБА_7 ухвалою суду від 17.01.2025 року було оголошено в розшук, у зв`язку з чим зупинено провадження по справі.
Ухвалою суду від 12.02.2025 року провадження у справі відновлено у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 було розшукано.
Таким чином, строк зупинення кримінального провадження згідно ухвали суду у зв`язку з розшуком обвинуваченого був строком на 26 днів.
Оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, було вчинено обвинуваченим ОСОБА_7 03.08.2023 року, і на час постановлення вироку у справі минуло більше двох років, обвинуваченого ОСОБА_7 слід звільнити від призначеного судом покарання за вказаною статтею згідно з ч. 5 ст. 74 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Позов обґрунтовано тим, що внаслідок злочинного, суспільно небезпечного діяння відповідача, неповнолітній син - позивачки до даного часу потерпає потужний психоемоційний стрес. Моральні страждання дитини позначились негативними змінами у його житті та полягають у порушенні сну, постійній тривозі та переживаннях, емоційній напрузі, знервованості , почутті образи, обуренні, відчутті постійної тривоги, що все може повторитися і що він сам, в силу суб`єктивних причин, захистити себе не в змозі. Дитина постійно перебуває у стані дратівливості та депресії, нервово відноситися до оточуючого світу, зневірилася у своїх силах. Відновлення стійкого емоційного стону потребує значного часу та зусиль, необхідних для відновлення її попереднього психогічного та психоемоційного стану. З часу вчинення протиправних дій відповідача відносно дитини, він потребує постійного нагляду та консультацій лікарів.
Внаслідок протиправних дій відповідача понесені значні моральні втрати, які де позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, що спричиненні психо (депресивним) станом дитини.
За рекомендаціями лікарів для відновлення стану здоров`я дитини, були витрачені кошти в сумі 3 493,5 грн. (три тисячі чотириста дев`яносто три гривні, 50 копійок) на купівлю медичних препаратів, чим спричинені матеріальні збитки, що підлягають відшкодуванню відповідачем.
Також, позивач просить стягнути з ОСОБА_7 витрати на правову допомогу відповідно до договору про надання правничої допомоги 12-23 від 01.12.2023 року укладеного з адвокатом ОСОБА_6 .
Приймаючи до уваги доводи позовної заяви, дослідивши надані потерпілим докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.13, ч.1,6 ст.81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Статтею 23ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом бо іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з абз.1 п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
В абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 зазначається, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, наявності вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи яким діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі, чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Отже, вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди може бути задоволено лише:
- за наявності порушення його прав;
- наявності самої моральної шкоди;
- протиправності діяння відповідача;
- наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача.
За результатами судового розгляду кримінального провадження встановлено, що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальної шкоди, зокрема, витрати пов`язані з оплатою лікування отриманих тілесних ушкоджень в сумі 3 493,5 грн. (три тисячі чотириста дев`яносто три гривні, 50 копійок) грн.
Також, суд погоджується, що потерпілому ОСОБА_4 завдано певну моральну шкоду, що полягає у фізичних та моральних стражданнях, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_7 .
Щодо витрат на правову допомогу, то суд вважає, що позивач не надав попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та не довів належними доказами їх розмір.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Речові докази та процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 374, 376 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп. ( вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.).
Відповідно до положень частини 5 статті 74 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального кодексу України, на підставі частини 1 статті 49 Кримінального кодексу України у зв`язку із закінченням строків давності.
Позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.
Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .