Провадження № 1-кп/742/200/26
Єдиний унікальний № 742/5526/25
ВИРОК

Іменем України

14 січня 2026 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000808 від 27.09.2025 за обвинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області Верховинського району, с. Гринява, громадянин України, українець, з середньої спеціальною освітою, офіційно не працює, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: ОСОБА_4

-обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

I. Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

1.ОСОБА_3 , на початку березня 2022 року, на узбіччі дороги неподалік с. Ольшана Прилуцького району Чернігівської області знайшов боєприпаси, а саме корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні із запалом, чотири запали ручних гранат та патрони калібру 5,45 мм в кількості 30 шт. Достовірно знаючи, що знайдені ним предмети є боєприпасами, реалізуючи злочинний намір на придбання та зберігання боєприпасів, не маючи передбаченого законом дозволу шляхом привласнення знайденого забрав у власне користування корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з запалом, чотири запали ручних гранат та патрони калібру 545 мм в кількості 30 шт, після чого переніс їх до приміщення свого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 та умисно, без передбаченого законом дозволу зберігав до 26.09.2025.

2.Вказаними умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, та зберіганні боєприпасів, ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв?язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 (в редакції від 12.04.2017), Постанови Верховної Ради України N?2471-ХII від 17.06.1992 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N?576 від 12.10.1992 (в редакції від 07.02.2018), Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених шумовитими чи аналогічними за своїм властивостями метальними снарядами несмертельної дій та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджених Наказом МВС № 622 від 21.08.1998.

3.У подальшому, 26.09.2025 в період часу з 23:06 до 00:07 під час проведення огляду місця події, а саме житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено та вилучено корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з запалом УЗРГМ, яка згідно з висновком експерта від 29.09.2025 №СЕ-19/125-25/13456-ВТХ складають оборонну осколкову ручну гранату Ф-1, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів; чотири запали ручних гранат, які згідно з висновком експерта від 29.09.2025 №СЕ-19/125-25/13457-ВТХ є чотирма ударно-дистанційними запалами УДЗ та являються вибуховими пристроями промислового виготовлення; патрони калібру 545 мм в кількості 30 шт, які згідно з висновком експерта від 29.09.2025 № СЕ-19/125/25/13549-БЛ є бойовими проміжними патронами, спорядженими кулями із сталевими сердечниками, призначені для проведення пострілів з бойової зброї, а саме автоматів, кулеметів відповідного калібру.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

4.В обґрунтування винуватості ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на визнання ним своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та визначений сторонами обсяг доказів, що підлягають дослідженню згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України. Під час судових дебатів прокурор вважав зазначені обставини достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_3 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.

5.ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження.

6.Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому звинуваченні визнав у повному обсязі, дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що він у березні 2022 року, перебуваючи на військовій службі, на узбіччі дороги неподалік с. Ольшана Прилуцького району Чернігівської області знайшов боєприпаси, а саме корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні із запалом, чотири запали ручних гранат та патрони калібру 5,45 мм в кількості 30 шт. Оскільки на території району на той час велись бойові дії, він як військовослужбовець залишив ці боєприпаси собі на зберігання. Після звільнення з військової служби у 2023 році він не здав знайдені боєприпаси до військової частини та не повідомив безпосереднього командира про їх виявлення, а залишив їх у себе вдома на зберігання. У вересні 2025 року під час сімейного конфлікту працівники поліції, які приїхали на виклик, виявили у нього вдома боєприпаси, а саме корпус оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні із запалом, чотири запали ручних гранат та патрони калібру 5,45 мм в кількості 30 шт.

7.Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_3 негативно оцінив вчинене ним діяння, засудив свою поведінку та висловив жаль з приводу скоєного. Запевнив, що зробив висновки з вчиненого.

8.Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

9.Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 у березні 2022 року, придбав та зберігав боєприпаси без передбаченого законом дозволу.

ІV. Правова кваліфікація дій обвинуваченого.

10.Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує як придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

V. Мотиви призначення покарання та обставини, які суд враховує при призначенні покарання.

11.Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Ступінь тяжкості вчиненого злочину.

12.За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Відтак, в силу ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення належить до тяжких злочинів.

Обставини, які характеризують особу обвинуваченого

13.ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою спеціальною освітою, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, на обліку Прилуцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

14.Обставини, які обтяжують покарання відсутні.

15.Обставини, які пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, який у судовому засіданні різко негативно оцінив вчинене ним діяння та висловив щирий жаль з приводу цього.

16.Суд не може погодитись з тим, що обставиною, яка пом`якшує покарання, є активне сприяння розкриттю злочину. Так, в обвинувальному акті та в судовому засіданні не зазначено, які саме обставини обвинувачений повідомив органу досудового розслідування, які б полегшили розкриття злочину. Також суд звертає увагу, що з моменту вчинення кримінального правопорушення (березень 2022 року) та до моменту виявлення вибухових речовин у ОСОБА_3 пройшов значний період часу, упродовж якого обвинувачений міг добровільно повідомити про наявність у нього боєприпасів та здати їх до правоохоронних органів, що взагалі виключало б його кримінальну відповідальність. Однак, останній вказаних дій не вчинив, продовжуючи зберігати патрони за місцем свого проживання.

17.При призначенні ОСОБА_3 покарання суд враховує обставини, що вказані в п.п. 12-17 вироку.

18.Тому, з урахуванням особливостей вказаного кримінального правопорушення і обставин його вчинення, особи обвинуваченого та його ставлення до скоєного, за наявності пом`якшуючих покарання обставин, та відсутності обставин, які обтяжують його, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк на рівні мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 263 КК України, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням з мінімальним іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде співмірним меті його застосування та повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним його обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

19.Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, зважаючи на щире каяття обвинуваченого, його позитивну характеристику та життєвий досвід.

VI. Процесуальні витрати.

20.Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта, які складають 5794,1 грн, згідно з довідками про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні № 0000808.

VIІ. Речові докази

21.Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

22.Також, ураховуючи те, що боєприпаси є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а також наявність у санкції вказаної частини статті покарання у виді позбавлення волі, виходячи з положень ч. 1 ст. 96-1 КК України, у цьому випадку може бути застосована спеціальна конфіскація, чим виключається альтернативна можливість вирішення питання про вилучення вказаного майна, пов`язаного з незаконним обігом, у власність держави в порядку інших правових процедур, зокрема й тих, що стосуються долі речових доказів. Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові ВС від 27.09.2021 у справі № 466/5842/20 (провадження № 51-2955км21).

23.Отже, беручи до уваги, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, з метою забезпечення відповідного режиму діяльності органів державної влади та військового командування, відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, суд вважає за необхідне вирішити питання про вилучення вказаного майна, пов`язаного з незаконним обігом, у власність держави на підставі п. 3 ч. 9 ст. 100 КПК України шляхом передачі його відповідній установі на потреби Збройних Сил України.

VІІI. Заходи забезпечення кримінального провадження.

24.Ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 07.102025 року щодо ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Строк застосування до 05.12.2025 року, який на даний час минув. Зважаючи на застосовувану судом міру покарання та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків на стадії досудового розслідування та судового розгляду суд вважає за можливе не обирати запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368, 373-376, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну не обирати.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз у даному кримінальному провадженню в сумі 5794,10 грн

Речові докази по кримінальному провадженню 24 (двадцять чотири) патрони калібру 5,45 мм, корпус гранати Ф-1, запал типу УЗРГМ, 4 (чотири) ударно-дистанційні запали передати на потреби сил оборони України.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_5