Кримінальне провадження № 703/3216/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаського району Черкаської області об`єднане кримінальне провадження №0000053 від 03 березня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, непрацюючого, інваліда ІІІ групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше, в силу ст.89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 03 лютого 2025 року близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заподіяння тілесних ушкоджень, в ході сімейної сварки з матір`ю ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно наніс правою ногою один удар у праву поперекову область ОСОБА_8 , від якого остання впала на підлогу, та, продовжуючи свій злочинний намір, наніс ще один удар правою ногою у праву поперекову область ОСОБА_8 , чим завдав останній тілесні ушкодження у вигляді забою поперекової області справа із її болючістю та порушення функції у вигляді обмеження амплітуди рухів, які, згідно висновку експерта №05-6-01/110 від 14 березня 2025 року, відносяться до категорії легких.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 , відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вчинив кримінальний проступок, пов`язаний з домашнім насильством.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані як умисне легке тілесне ушкодження, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ч.1 ст.125 КК України.

Він же, порушуючи вимоги ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також порушуючи вимоги Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», перебуваючи з 04 серпня 2024 року по теперішній час на превентивних обліках Національної поліції (в базі інтегрованої інформаційно-пошукової системи ОВС України) за категорією «Кривдник», неодноразово в період часу з жовтня 2024 року по червень 2025 року, перебуваючи за місцем спільного проживання з батьками, по АДРЕСА_2 , на ґрунті конфліктів, що виникали на побутовому рівні, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство по відношенню до власного батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, ОСОБА_6 неодноразово, систематично, вчиняв по відношенню до власного батька ОСОБА_9 дії, виражені у формі психологічного насильства, які виражалися у вчиненні сварок, висловлюваннях нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, штовханині, пошкодженні майна, що призвело до його психологічних страждань, пригніченості, підвищеної тривожності, напруженості, нестійкого і погіршеного настрою, безпорадності та виснаженості.

Зокрема, 10 жовтня 2024 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство у виді висловлювань нецензурною лайкою в його адресу, висловлювань погроз фізичною розправою, чим заподіяв шкоди його психічному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 14 жовтня 2024 року було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2024 року у справі №703/5834/24 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

09 грудня 2024 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме ображав останнього нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2025 року у справі №703/381/25 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Окрім того, 18 грудня 2024 року близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи по АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав його, висловлювався на його адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Працівниками поліції відносно нього 18 грудня 2024 року було винесено терміновий заборонний припис серії АА №458944 про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою батьком ОСОБА_10 , строком на 10 діб з 21 години 18 грудня 2024 року до 21 години 28 грудня 2024 року.

22 грудня 2024 року близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , не виконав терміновий заборонний припис серії АА №458944 від 18 грудня 2024 року про заборону в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою батьком ОСОБА_9 та ображав останнього нецензурною лайкою, заважав відпочивати в нічний час доби, створюючи шум предметами домашнього вжитку.

22 грудня 2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , повторно, протягом року, вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме ображав останнього нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року у справі №703/6930/24 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

12 січня 2025 року близько 00 годин 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з батьком ОСОБА_9 , під час якої ображав його нецензурною лайкою, вчинивши психологічне насильство в сім`ї. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Також, ОСОБА_6 19 січня 2025 року близько 14 години 00 хвилин вчинив сварку з батьком ОСОБА_9 , під час якої ображав його нецензурною лайкою та висловлював погрози, вчинивши психологічне насильство в сім`ї. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року у справі №703/1580/25 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

31 січня 2025 року близько 21 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме ображав останнього нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2025 року у справі №703/835/25 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП.

Однак, ОСОБА_6 , не зупиняючись на вчиненому, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності, правильних висновків для себе не зробив та знову, 01 червня 2025 року близько 19 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, а саме ображав останнього нецензурною лайкою та виразами.

Згідно висновку експерта №430 від 25 липня 2025 року за результатами судово-психологічної експертизи, ситуація вчинення протиправних дій відносно ОСОБА_9 зі сторони свого сина ОСОБА_6 має істотний психологічно-деструктивний та психотравмуючий характер, про що свідчить наявність негативних змін в структурі його особистості, з переживанням острахів за своє майбутнє та порушень в емоційній сфері з виникненням почуття незахищеності, безпорадності, вразливості, з порушенням звичної діяльності особистості та загальним порушенням якості життя, внаслідок чого останній зазнав психологічних (моральних) страждань, змін в емоційному стані, в індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню його як особистості, порушення його якості життя.

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за що передбачена кримінальна відповідальність відповідно до вимог ст.126-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі та пояснив, що не заперечує жодних обставин, викладених в обвинувальному акті, оскільки вони повністю відповідають дійсності.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 відмовився надавати показання, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України, при цьому зазначив, що не пам`ятає обставин нанесення своїй матері ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, але не заперечував, що це саме він їх спричинив.

Щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що з ОСОБА_9 , який є його батьком, вони не могли знайти спільну мову, внаслідок чого він постійно на нього сварився, у тому числі нецензурною лайкою. У зв`язку цим батько постійно викликав працівників поліції, замість того щоб самостійно вирішити спірні питання. Після викликів поліції на нього накладали стягнення у виді штрафів, сплатити які він не мав можливості, оскільки не працював, а отримував лише пенсію. Зауважив, що на даний час приймає лікування від свого психічного захворювання, та розуміє, що був не правий. Не має наміру у майбутньому сваритися з батьком та бажає, щоб між ними налагодилися нормальні сімейні стосунки.

Стверджував, що зробив для себе належні висновки та у подальшому не допустить подібних дій. У вчинено щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Крім визнання своєї провини обвинуваченим, обставини вчинення кримінальних правопорушень підтверджуються також і усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають жодних сумнівів у своїй достовірності та допустимості.

Потерпіла ОСОБА_8 у судовому засіданні надала показання, відповідно до яких, вона проживає разом зі своїм чоловіком ОСОБА_9 та сином ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . 03 лютого 2025 року близько 05 години ранку її син ОСОБА_11 прийшов додому в неадекватному стані. У цей час вона перебувала у своїй кімнаті. Спочатку вона почула, що ОСОБА_11 виражається нецензурною лайкою та досить швидко ходить по квартирі. Вона зрозуміла, що щось не так, оскільки аналогічні дії ОСОБА_11 вчиняв неодноразово. Вона піднялася зі свого ліжка та чекала, що ОСОБА_11 ляже спати, однак цього не сталося. Коли вона почула, що на кухні щось б`ється, вона вийшла тихенько на балкон та викликала поліцію. Вона знала, що їй необхідно вийти на вулицю, оскільки зателефонують працівники поліції, щоб вона відчинила двері. Вона вийшла до коридору, де вдягнула куртку, так як події відбувалися взимку, та нагнулася, щоб вдягнути черевики. У цей час ОСОБА_11 наніс їй удар у правий бік. Від завданого удару, який був сильний, вона впала, внаслідок чого відкрилися двері. На те що вона впала ОСОБА_11 висловився нецензурною лайкою та відійшов. Вона піднялася та почала взувати другий черевик. У цей час ОСОБА_11 знову її вдарив. Після цього вона вибігла на вулицю, зайшла за будинок, де викликала швидку та зателефонувала своєму чоловіку, який у цей час перебував на роботі у нічну зміну. Сварки з ОСОБА_11 перед нанесенням їй ударів не було та вона з ним не спілкувалася. Коли ОСОБА_11 приходить додому в неадекватному стані, що останнім часом трапляється дуже часто, він постійно намагається її та батька чимось зачепити та спровокувати сварку. У неадекватному стані ОСОБА_11 перебуває коли вживає алкогольні напої та наркотичні речовини. ОСОБА_11 є наркозалежним, має психічне захворювання, - шизофренія, та неодноразово перебував на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні, оскільки перестав вживати прописані лікарем медичні препарати, які підтримують його у нормальному стані.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні надав показання, що він проживає разом зі своїм сином ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Між ним та сином ОСОБА_11 тривалий проміжок часу виникають сварки, причиною яких є спосіб життя ОСОБА_11 , оскільки останній не працював, регулярно перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не пив прописані лікарем ліки, внаслідок чого був агресивним. Він з дружиною багато на які дії ОСОБА_11 закривали очі. Разом з тим, ОСОБА_11 своїми образами, спричиняв йому психологічні страждання. На даний час ОСОБА_11 проживає окремо, хоча не офіційно, але працевлаштувався, почав приймати терапію призначену лікарем від його психіатричного захворювання, внаслідок чого між ними на даний час відсутні будь-які сварки та в них усе добре. Має надію, що такі відносини з ОСОБА_11 в них будуть і у подальшому.

Крім того, допитаний у якості свідка щодо обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, - ОСОБА_9 у судовому засіданні надав показання, відповідно до яких, він проживає разом зі своїм сином ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . 02 лютого 2025 року він пішов на роботу у нічну зміну, де мав пробути до 03 лютого 2025 року. ОСОБА_11 також пішов з дому, гуляти. ОСОБА_11 є наркозалежним та коли йде гуляти, то зазвичай після його повернення додому виникають проблеми. Вранці 03 лютого 2025 року, коли він перебував на роботі, йому зателефонувала його дружина ОСОБА_8 , яка була у сльозах. Вона повідомила, що ОСОБА_11 її побив. У зв`язку з вказаними подіями він відпросився з роботи та приїхав до будинку, в якому вони проживають, де бачив як ОСОБА_11 забрали та повезли до лікарні. Зайшовши до квартири побачив, що в ній було все розтрощено. У цей же день він разом з дружиною їздили в лікарню, де дружина пройшла медичне обстеження та в неї були виявлені тілесні ушкодження. Після даної події ОСОБА_11 місяць перебував у лікарні.

Від допиту під час судового розгляду даного кримінального правопорушення свідків зі сторони обвинувачення прокурор відмовився та сторона захисту на їх допиті не наполягала.

Під час судового розгляду на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ст.126-1 КК України було досліджено письмові докази, а саме:

Обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України підтверджуються:

- Даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 03 березня 2025 року, відповідно до якого 03 березня 2025 року до даного реєстру внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України за фабулою: «03 лютого 2025 року близько 05 години 00 хвилин, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді забою поперекової області справа із її болючістю та порушенням функції у вигляді обмеження амплітуди рухів, що відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень»;

- Даними рапорту старшого інспектора-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_12 від 03 березня 2025 року, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку 03 березня 2025 року за №4943, відповідно до якого, 03 березня 2025 року о 12 годині 03 хвилини надійшов рапорт співробітника до РУ про те, що 03 лютого 2025 року о 11 годині 53 хвилини за адресою: АДРЕСА_4 . До чергової частини відділу поліції №2 надійшов рапорт ст ДОП відділу поліції №2 капітана поліції ОСОБА_13 про те, що в ході розгляду матеріалів СО 4021 від 13 лютого 2025 року по зверненню ОСОБА_8 було виявлено ознаки отримання нею легких тілесних ушкоджень, які 03 лютого 2025 року заподіяв син ОСОБА_6 ;

- Даними рапорту старшого дільничного офіцера поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_14 від 03 березня 2025 року, відповідно до якого, останній доповів начальнику відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що в нього на виконанні знаходяться матеріали звернення від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої в АДРЕСА_2 , про те, що син ОСОБА_6 за місцем проживання наніс тілесні ушкодження. Під час виконання даних матеріалів було встановлено, що 03 лютого 2025 року близько 05 години 00 хвилин ОСОБА_8 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де на той час також знаходився її син ОСОБА_6 та в ході спілкування з останнім ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, в зв`язку з чим було повідомлено поліцію. Згідно висновку спеціаліста в галузі СМЕ №065 від 11 лютого 2025 року дані тілесні ушкодження належать до категорії легких;

- Даними рапорту працівника поліції відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку 13 лютого 2025 року за №4021, відповідно до якого, 13 лютого 2025 року о 15 годині 36 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13 лютого 2025 року о 15 годині 36 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 повідомляє, що відносно неї син скоює домашнє насильство. Рапорт слідчого СВ ОСОБА_15 від 13 лютого 2025 року: прибувши на місце виклику від ОСОБА_8 відібрано заяву з приводу нанесення тілесних ушкоджень її сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які мало місце 03 лютого 2025 року близько 05 години 00 хвилин. Остання вказала, що син має психічні захворювання у вигляді шизофренії, наразі перебуває у КНП ЧОПЛ ЧОР, де проходить лікування. 03 лютого 2025 року близько 05 години 00 хвилин син прийшов за місцем проживання, бив посуд на кухні, мав неадекватну поведінку. ОСОБА_8 викликала працівників поліції та мала намір вийти з квартири, побачивши це ОСОБА_11 двічі наніс удари ногою в область попереку. СМЕ наявне. Легкі тілесні ушкодження;

- Даними протокоу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 13 лютого 2025 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 повідомила працівників поліції про те, що 03 лютого 2025 року близько 05 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , її син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс два удари в область попереку ногою;

- висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №065 від 10 лютого 2025 року, відповідно до якого, згідно даних судово-медичного огляду та додаткових даних (медичні документи) у гр. ОСОБА_8 мало місце наступне: забій поперекової області справа із її болючістю та порушенням функції у вигляді обмеження амплітуди рухів. Дане ушкодження виникло від дії твердого тупого предмета, могло бути спричинено за механізмом, який потерпіла повідомила в обставинах під час огляду, за давністю спричинення може відповідати часу, вказаному оглянутою, і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я належить до категорії легких;

- висновком ультразвукового обстеження нирок, складеного лікарем КНП «Смілянська міська лікарня» СМР, відповідно до якого, 03 лютого 2025 року проведено обстеження ОСОБА_8 та їй встановлено діагноз: «Спленомегалія. Кіста лівої нирки»;

- даними консультативного висновку спеціаліста, складеного лікарем КНП «Смілянська міська лікарня» СМР 04 лютого 2025 року, відповідно до якого, ОСОБА_8 встановлено діагноз: «Забій правої поперекової ділянки. Ознаки забою правої нирки відсутні. Хронічний цистит, латентний перебіг. Кіста лівої нирки (2.7 мм)»;

- даними довідки №700 травматологічного пункту КНП «Смілянська міська лікарня» СМР, відповідно до якої, ОСОБА_8 звернулася до травмпункту 03 березня 2025 року. Зі слів травма отримана 03 березня 2025 року. Діагноз: «Забій поперекового возд. хребта. Забій нирки». Явка до травматолога в поліклініку 04 березня 2025 року;

- висновоком експерта №05-6-01/110 від 14 березня 2025 року, відповідно до якого, згідно даних судово-медичного огляду із Висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи №065 від 04 лютого 2025 року та наданих додаткових даних (медичні документи) у гр. ОСОБА_8 мало місце наступне: забій поперекової області справа із її болючістю та порушенням функції у вигляді обмеження амплітуди рухів. Дане ушкодження виникло від дії твердого тупого предмета, за давністю спричинення може відповідати часу, вказаному у постанові, і за ознакою відсутності короткочасного розладу здоров`я належить до категорії легких;

- даними протокоу проведення слідчого експерименту від 05 березня 2025 року з таблицею зображень до нього, відповідно до якого, слідчим 05 березня 2025 року в період часу з 17 години 45 хвилин по 18 годину 20 хвилин, у присутності понятих та ОСОБА_16 , провів слідчий експеримент за участі потерпілої ОСОБА_8 , під час якого остання розповіла про обставини спричинення їй сином ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та показала механічним їх нанесення ОСОБА_6 ;

- висновоком експерта №05-6-01/111 від 14 березня 2025 року, відповідно до якого, тілесне ушкодження, яке мало місце гр. ОСОБА_8 , могло бути спричинено за механізмом утворення, який вона вказала під час проведення за її участю слідчого експерименту від 05 березня 2025 року.

Обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, підтверджуються:

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000360 від 04 червня 2025 року, відповідно до якого 04 червня 2025 року до даного реєстру внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України за фабулою: « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, правильних висновків для себе не зробив та знову 01 червня 2025 року, перебуваючи за місцем спільного проживання по АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані сп`яніння, вчинив сварку з батьком ОСОБА_9 , під час якої висловлювався відносно останнього нецензурною лайкою і образливими словами»;

- даними рапорту старшого інспектор-чергового ЧЧ СМ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_17 від 01 червня 2025 року, який зареєстрований в Журналі єдиного обліку 01 червня 2025 року за №11936, відповідно до якого, 01 червня 2025 року о 22 годині 00 хвилин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 01 червня 2025 року о 21 годині 59 хвилин за адресою: АДРЕСА_2 , син вчиняє домашнє насильство. Заявник ОСОБА_9 . Рапорт водія взводу реагування ОСОБА_18 від 01 червня 2025 року: прибувши на місце виклику за вищевказаною адресою, поспілкувавшись з заявником, було встановлено, що син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняє домашнє насильство психологічного характеру, поведінка неадекватна. Дану особу було доставлено до ЧОПЛ для подальшого розгляду справи щодо його лікування. Від заявника було відібрано письмове пояснення та заяву;

- даними протокоу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, від 01 червня 2025 року, відповідно до якого, ОСОБА_9 повідомив працівників поліції про те, що 01 червня 2025 року повернувшись з дачі додому виявив свого сина в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поводив себе неадекватно, виражався ненормативною лексикою, поведінка неадекватна, яка повторюється на постійній основі;

- даними постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2024 року, яка набрала законної сили 06 грудня 2024 року, у справі №703/5834/24, провадження №3/703/2545/24, відповідно до якої, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за наступних обставин: « ОСОБА_6 близько 21 години 00 хвилин 10 жовтня 2024 року за місцем свого фактичного проживання вчинив насильство в сім`ї: висловлювався нецензурною лайкою на адресу свого батька ОСОБА_9 , погрожував йому фізичною розправою, чим заподіяв шкоди його психічному здоров`ю»;

- даними постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року, яка набрала законної сили 17 січня 2025 року, у справі №703/6930/24, провадження №3/703/224/25, відповідно до якої ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ч.3 ст.173-2 та ч.2 ст.173-8 КУпАП, за наступних обставин: « ОСОБА_6 , який постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2024 року у справі №703/5834/24, провадження 3/703/2545/24 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, 18 грудня 2024 року близько 20 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав його, виражався у його бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП»; «18 грудня 2024 року о 21 годині 00 хвилин поліцейським відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області винесений відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміновий заборонний припис серії АА 458944 від 18 грудня 2024 року про заборону в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою батьком ОСОБА_9 строком на 10 діб з 21 години 00 хвилин 18 грудня 2024 року до 21 години 00 хвилин 28 грудня 2024 року. 22 грудня 2024 року з 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , не виконав терміновий заборонний припис серії АА 458944 від 18 грудня 2024 року про заборону в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою, а саме своїм батьком ОСОБА_9 , оскільки ображав останнього нецензурною лайкою, заважав відпочивати в нічний час доби, створюючи шум предметами домашнього вжитку. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-8 КУпАП»; «22 грудня 2025 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_6 , як особа, яка була піддана адміністративному стягнення за вчинення домашнього насильства, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме виражався у його бік нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю. Своїми діями ОСОБА_6 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП»;

- даними постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 лютого 2025 року, яка набрала законної сили 21 лютого 2025 року, у справі №703/381/25, провадження №3/703/421/25, відповідно до якої, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за наступних обставин: « ОСОБА_6 , який неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ст.173-2 КУпАП із накладенням стягнень, зокрема постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 25 листопада 2024 року в справі №703/5834/24, провадження 3/703/2545/24, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, із накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень, а востаннє постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2025 року у справі №703/6930/24, провадження 3/703/224/25, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, що передбачені ч.2 ст.173-2 КУпАП, ч.1 ст.173-7, ч.2 ст.173-8 КУпАП, із накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1360 гривень, 09 грудня 2024 року близько 16 години 30 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно свого батька ОСОБА_9 домашнє насильство, тобто умисні дії психологічного характеру, а саме ображав його, виражався у його бік нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода його психічному здоров`ю»;

- даними постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2025 року, яка набрала законної сили 22 квітня 2025 року, у справі №703/1580/25, провадження №3/703/902/25, відповідно до якої, ОСОБА_6 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за наступних обставин: « ОСОБА_6 12 січня 2025 року близько 00 годин 30 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з батьком ОСОБА_9 , в ході чого ображав нецензурною лайкою, вчинивши психологічне насильство в сім`ї. Правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.173-2 КУпАП»; «Також, ОСОБА_6 19 січня 2025 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з батьком ОСОБА_9 , в ході якої ображав його нецензурною лайкою та висловлював погрози, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. Правопорушення вчинено повторно протягом року, за що передбачена відповідальність ч.3 ст.173-2 КУпАП»;

- даними постанови Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 28 лютого 2025 року, яка набрала законної сили 11 березня 2025 року, у справі №703/835/25, провадження №3/703/584/25, відповідно до якої, ОСОБА_6 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 КУпАП, за наступних обставин, зокрема: «31 січня 2025 року близько 21 години 30 хвилин по місцю проживання: АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_6 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно свого батька ОСОБА_9 , внаслідок чого потерпілому було завдано шкоди його психологічному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.173-2 КУпАП. Дане правопорушення вчинив повторно протягом року»;

- висновком експерта №430 за результатами судово-психологічної експертизи від 25 липня 2025 року, відповідно до якого: 1. Ситуація, що досліджується в даному кримінальному провадженні, а саме факти систематичного домашнього насильства є істотно психотравмуючою для ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 2. Внаслідок досліджуваної за кримінальним провадженням ситуації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазнав психологічних (моральних) страждань (змін в емоційному стані, в індивідуально психологічних проявах, які перешкоджають активному спілкуванню, функціонуванню його як особистості, порушення його якості життя), які виникли внаслідок неправомірних дій його рідного сина ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Заяв та клопотань щодо недопустимості поданих прокурором та досліджених судом вищевказаних доказів, недостовірність документів, про допущені порушення закону у ході досудового розслідування, тощо, від сторін кримінального провадження до суду не надходило.

Суд вважає, що надані прокурором на підтвердження вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень докази, які досліджені безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження, та зміст яких відображений у даному вироку, є належними, достовірними та допустимими доказами, оскільки прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та вони отримані у порядку, встановленому КПК України.

Враховуючи досліджені безпосередньо судом під час судового розгляду подані прокурором докази, кожний з яких оцінений з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду стороною обвинувачення було повністю доведено винуватість ОСОБА_6 , в межах пред`явленого обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ст.126-1 КК України, яке викладене у обвинувальних актах, а саме: умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинено потерпілій ОСОБА_8 , та умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо потерпілого ОСОБА_9 , з яким ОСОБА_6 перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілого ОСОБА_9 .

Також судом враховано, що згідно висновків судово-психіатричних експертиз №306 від 22 травня 2025 року та №442 від 29 липня 2025 року ОСОБА_6 як 03 лютого 2025 року, так і в період з жовтня 2024 року по теперішній час тобто на період часу до якого відносяться обидва інкриміновані йому діяння, страждав хворобливим розладом психічної діяльності шизофренією параноїдною з епізодичним перебігом, помірними психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого, збудливого типу та виявляє ознаки розладів психіки, поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин кількох хімічних груп з синдромом залежності та постійним вживанням, що обмежувало на вказані періоди часу його здатності у повній мірі усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними.

За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 виявляє ознаки шизофренії параноїдної з епізодичним перебігом, помірними психопатоподібними розладами емоційно-нестійкого, збудливого типу та виявляв ознаки розладів психіки, поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин кількох хімічних груп з синдромом залежності та постійним вживанням, що на теперішній час обмежує його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними.

З огляду на виявлено особливості психічного стану ОСОБА_6 на даний час, він потребує надання йому амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з метою його обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних дій.

Наведені у вищевказаних висновках експертиз обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_6 обмежено осудним.

Відповідно до ст.20 КК України, підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

При цьому, зазначені заходи, перелік яких визначений ст.94 КК України, відповідно до вимог ст.93 КК України можуть застосовуватися до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, обмеженої осудності або вчинили злочини в стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно з вимогами ст.20, 94 КК України, суд, отримавши на розгляд кримінальне провадження з обвинувальним актом та визнавши під час судового розгляду, що злочин учинено обмежено осудною особою, тобто особою, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними у зв`язку з чим потребує застосування примусових заходів медичного характеру, постановляє обвинувальний вирок і при призначенні засудженому покарання враховує його психічний стан (визнання особи обмежено осудною) з одночасним застосуванням примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги за місцем відбування покарання.

Таким чином, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд при призначенні покарання приймає до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст.12 КК України, класифікуються як: за ч.1 ст.125 КК України - кримінальний проступок; за ст.126-1 КК України нетяжкий злочин; обставини вчинення кримінальних правопорушень, які не потягли за собою тяжких наслідків; відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, усвідомив свою протиправну поведінку по відношенню до потерпілих, які є його батьками, внаслідок чого змінив її та на даний час не допускає вчинення подібних дій; особу обвинуваченого, який хоча в силу ст.89 КК України є таким, що не має судимості, однак відносно нього, на підставі ухвали суду, застосовувалися примусові заходи медичного характеру, у зв`язку із вчиненням ним у стані неосудності іншого суспільно небезпечного діяння; який на даний час є обмежено осудним та за місцем проживання характеризується позитивно, з 2022 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра та знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради»; також суд враховує досудову доповідь Черкаського районного відділу №3 Філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області, відповідно до якої, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, виконання покарання у громаді можливе.

Як обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.69 КК України.

За вказаних обставин суд призначає ОСОБА_6 покарання у межах санкцій ч.1 ст.125 та ст.126-1 КК України у виді громадських робіт та вважає, що такі покарання є необхідними і достатніми для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, оскільки ОСОБА_6 вчинив декілька кримінальних правопорушень, які передбачені різними статтями Особливої частини КК України, остаточне покарання йому слід призначити у відповідності до вимог ч.1 ст.70 КК України, тобто за сукупністю кримінальних правопорушень.

Також, з врахуванням положень ст.20, 93, 94 КПК України та обмеженої осудності ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне застосувати щодо останнього примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем відбування покарання у виді громадських робіт, яке, у відповідності до ч.1 ст.36 КВК України, відбувається за місцем проживання засудженого.

Крім того, в інтересах потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у відповідності до положень ст.91-1 КК України, суд вважає необхідним одночасно з призначеним покаранням, яке не пов`язане з позбавленням волі, застосувати до ОСОБА_9 обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників.

Відповідно до п.5 Типової програми для кривдників, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України 01 жовтня 2018 року №1434 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 13 жовтня 2021 року №588) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 жовтня 2018 року за №1222/32674, організацію та виконання цієї Типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування відповідно до вимог статті 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дія застосованого під час досудового розслідування кримінального провадження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з обмежувальними заходами закінчилася 28 вересня 2025 року, а підстав для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу до набрання даним вироком законної сили суд не вбачає.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 20, 65, 66, 67, 70, 91-1, 93, 94, ч.1 ст.125, ст.126-1 КК України, ст.369-371, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 та ст.126-1 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України - у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- за ст.126-1 КК України - у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі ст.20, 93, 94 КК України, застосувати до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

На підставі п.5 ч.1 ст.91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_6 обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників строком на 2 (два) місяці.

Організацію та виконання проходження ОСОБА_6 програми для кривдників покласти на Смілянський міський центр соціальних служб.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України,

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі його оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо він не буде скасований.

Головуючий: ОСОБА_1