Справа № 212/796/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_1

Секретар ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду у м .Кривий Ріг клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 від 16 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням посилаючись на те ,що Слідчим відділенням відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 16 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, під час воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до органу досудового розслідування надійшло повідомлення від УСБУ у Дніпропетровській області про те, що група осіб з метою отримання прибутку організували злочинну схему з привласнення та подальшої реалізації (продажу) військовим гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, які надходять на адресу благодійної організації для подальшої передачі підрозділам ЗСУ. Крім цього, під час оформлення митних документів на автомобілі, які ввозяться членами злочинної групи, здійснюється внесення відомостей про перетин кордону автомобілем як гуманітарною допомогою та про заборонений продаж.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що злочину причетні:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мепшкаючий за адресою: АДРЕСА_3 ;

Невстановлені особи з числа БО «БФ «ХАЙ ВЕЙ».

Вказані обставини підтверджуються проведеними допитами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також, у подальшому встановлено що до злочину також причетні:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_1 , на даний час проживає за адресою:

АДРЕСА_2 . Використовує номер моб.тел. НОМЕР_2 . Переганяє гуманітарні автомобілі від кордону до Криворізького району Дніпропетровської області;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_3 , на даний час проживає у власному будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Також має у власності житлові будинки за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_2 .

Крім того, встановлено що вказані особи продовжують вчинювати злочин та зберігають за місцем мешкання речові докази, а саме: автомобілі, які завезені на територію України як гуманітарна допомога, митні документи, мобільні телефони, які використовуються у злочинній діяльності, грошові кошти здобуті від злочинної діяльності.

Таким чином, орган досудового розслідування приходить до висновку про те, що вказані особи вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, під час воєнного стану.

Так, 21.01.2026 року в період часу з 09:25 години до 11:05 години в ході затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 за фактом вчинення вказаного правопорушення, було проведено його особистий обшук в результаті якого було вилучено майно, а саме:

?мобільний телефон марки «Iphone 15» з ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-картою НОМЕР_6 ;

?зв`язка ключів, 4 металеві ключі та 1 магнітний ключ від домофона;

?2 запальнички;

?Грошові кошти у розмірі 4100 доларів США, номіналом 41 купюра по 100 доларів США, імітаційно-виготовлені, з однаковим серійним номером;

Постановою слідчого вказане вилучене майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане вилучене майно, на підставі п.1,п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речового доказу, забезпечення можливої спеціальної конфіскації, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи те, що вищевказане майно, питання щодо арешту якого порушується у даному клопотанні, не вважається тимчасово вилученим майном, тому сторона обвинувачення вважає за доцільне розгляд клопотання проводити в порядку визначеному ч.2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, просив накласти арешт на майно (шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування), вилучене 21.01.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на майно:

-мобільний телефон марки «Iphone 15» з ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-картою НОМЕР_6 ;

-зв`язка ключів, 4 металеві ключі та 1 магнітний ключ від домофона;

-2 запальнички;

- Грошові кошти у розмірі 4100 доларів США, номіналом 41 купюра по 100 доларів США, імітаційно-виготовлені, з однаковим серійним номером;

1.Розгляд клопотання проводити в порядку ч.2 ст. 172 КПК України.

2.Оскільки відповідно до ч.4 ст.163 КПК України участь особи, яка подала клопотання, не є обов`язковою та її неявка не перешкоджає розгляду клопотання, крім випадків, коли її участь визнана слідчим суддею обов`язковою, - прошу здійснити розгляд вказаного клопотання у відсутності прокурора та слідчого.

3.Заборонити власникам та уповноваженим особам розпорядження, відчуження, користування вищевказаного майна.

Слідчий та прокурор до судового засідання не з`явилися надали заяву щодо розгляду клопотання у їх відсутність.

Дослідив матеріали справи слідчий суддя приходить до висновку ,що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Слідчим відділенням відділення поліції №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000074 від 16 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, під час воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до органу досудового розслідування надійшло повідомлення від УСБУ у Дніпропетровській області про те, що група осіб з метою отримання прибутку організували злочинну схему з привласнення та подальшої реалізації (продажу) військовим гуманітарної допомоги у вигляді транспортних засобів, які надходять на адресу благодійної організації для подальшої передачі підрозділам ЗСУ. Крім цього, під час оформлення митних документів на автомобілі, які ввозяться членами злочинної групи, здійснюється внесення відомостей про перетин кордону автомобілем як гуманітарною допомогою та про заборонений продаж.

Подальшим досудовим розслідуванням встановлено, що злочину причетні:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкаючий за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мепшкаючий за адресою: АДРЕСА_3 ;

Невстановлені особи з числа БО «БФ «ХАЙ ВЕЙ».

Вказані обставини підтверджуються проведеними допитами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Також, у подальшому встановлено що до злочину також причетні:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_1 , на даний час проживає за адресою:

АДРЕСА_2 . Використовує номер моб.тел. НОМЕР_2 . Переганяє гуманітарні автомобілі від кордону до Криворізького району Дніпропетровської області;

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_3 , на даний час проживає у власному будинку за адресою: АДРЕСА_4 . Також має у власності житлові будинки за адресою: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_2 .

Крім того, встановлено що вказані особи продовжують вчинювати злочин та зберігають за місцем мешкання речові докази, а саме: автомобілі, які завезені на територію України як гуманітарна допомога, митні документи, мобільні телефони, які використовуються у злочинній діяльності, грошові кошти здобуті від злочинної діяльності.

Таким чином, орган досудового розслідування прийшов до висновку про те, що вказані особи вчинили злочин, передбачений ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками: продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, укладання інших правочинів щодо розпорядження таким майном, з метою отримання прибутку, вчинені у значному розмірі, під час воєнного стану.

Так, 21.01.2026 року в період часу з 09:25 години до 11:05 години в ході затримання у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 за фактом вчинення вказаного правопорушення, було проведено його особистий обшук в результаті якого було вилучено майно, а саме:

?мобільний телефон марки «Iphone 15» з ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-картою НОМЕР_6 ;

?зв`язка ключів, 4 металеві ключі та 1 магнітний ключ від домофона;

?2 запальнички;

?Грошові кошти у розмірі 4100 доларів США, номіналом 41 купюра по 100 доларів США, імітаційно-виготовлені, з однаковим серійним номером;

Постановою слідчого вказане вилучене майно, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт майна відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно:

1) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку ,що клопотання слідчого слід задовольнити та накласти арешт на вищевказане вилучене майно, на підставі п.1,п.2 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме з метою збереження речового доказу, забезпечення можливої спеціальної конфіскації, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Розгляд клопотання слід проводити в порядку визначеному ч.2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, з метою забезпечення арешту майна.

Керуючись ст. ст. 100, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування, вилучене 21.01.2026 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на майно:

-мобільний телефон марки «Iphone 15» з ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , з сім-картою НОМЕР_6 ;

-зв`язка ключів, 4 металеві ключі та 1 магнітний ключ від домофона;

-2 запальнички;

- Грошові кошти у розмірі 4100 доларів США, номіналом 41 купюра по 100 доларів США, імітаційно-виготовлені, з однаковим серійним номером;

Заборонити власникам та уповноваженим особам розпорядження, відчуження, користування вищевказаного майна.

Ухала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1