Справа № 746/557/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Срібне кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000905 від 02 листопада 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Савинці Срібнянського району Чернігівської області, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно працевлаштованого у ФГ «АВС Агро» на посаді тракториста, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого в силу статті 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року, точної дати судом не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу селища Срібне Прилуцького району Чернігівської області, а саме на автомобільному шляху Н-07 Київ-Суми-Юнакіївка, неподалік від ставка, який розташований зліва, якщо рухатись в напрямку селища Срібне, біля залишеної розбитої колони бойової техніки військовослужбовців армії російської федерації, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, маючи прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання боєприпасів і вогнепальної зброї, знайшов та незаконно привласнив вогнепальну зброю бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, а також 142 патрони калібру 5,45 мм, з яких 78 калібру 5,45 мм бойових проміжних патронів з кулями зі сталевими сердечниками, 17 калібру 5,45 мм бойових проміжних патронів з кулями зі сталевими сердечниками, виробництва СРСР, 1 (один) бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм з трасуючою кулею, виробництва СРСР; 36 бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм з кулями зі сталевими сердечниками; 9 бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм з трасуючими кулями; один бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм з кулею підвищеної пробивної здатності; 5 бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм, споряджених модернізованими трасуючими кулями; 9 бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм з патронами спорядженими бронебійно-запалювальними кулями; 10 бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм, спорядженими кулями зі сталевими сердечниками; один бойовий патрон калібру 14,5 мм, споряджений бронебійно-запалювальною кулею, і один бойовий патрон калібру 14,5 мм, споряджений запалювальною кулею миттєвої дії, виробництва СРСР.

Вказані виявлені вогнепальну зброю, а саме бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, і боєприпаси у вигляді патронів загальною кількістю 168 штук з метою їх подальшого носіння та зберігання ОСОБА_4 привласнив, чим незаконно придбав бойові припаси та вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу.

Після цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вказані вогнепальну зброю бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, і боєприпаси у вигляді патронів, загальною кількістю 168 штук, у подальшому незаконно переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, боєприпаси, а саме: 64 патрони калібру 5,45 мм, 24 патрони калібру 7,62 мм і вогнепальну зброю бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, він зберігав під диваном в гостьовій кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання, а 78 патронів калібру 5,45 мм і два бойових патрони калібру 14,5 мм зберігав у сарайному приміщенні за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу до 08 листопада 2025 року.

У подальшому, 08 листопада 2025 року у період із 07 год. 04 хв. до 09 год. 46 хв. на підставі ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду в Чернігівській області від 06 листопада 2025 року, проведено обшук на території господарства за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , в тому числі житлових і нежитлових приміщень, території подвір`я, під час якого виявлено і вилучено в гостьовій кімнаті житлового будинку під ліжком 64 набої калібру 5,45 мм та 24 калібру 7,62 мм, а також автомат Калашникова АК-74; в сарайному приміщенні виявлено та вилучено 78 набоїв калібру 5,45 мм та 2 бойових патрони калібру 14,5 мм.

Відповідно до висновку експерта від 12 листопада 2025 року № СЕ-19/125- 25/15463-БЛ наданий на дослідження автомат є вогнепальною зброєю, а саме бойовим 5,45-мм автоматом Калашникова АК-74 № НОМЕР_1 (на ствольній коробці та затворі), № 568 (на затворній рамі). До даного автомата може бути приєднаний пристрій ПБС (прилад безшумової стрільби), промислового виробництва, призначений для використання з 5,45-мм автоматами конструкції Калашникова АК-74, АКС-74, АКС-74У.

Згідно з висновком експерта від 13 листопада 2025 року № СЕ-19/125- 25/15473-БЛ надані на дослідження патрони в кількості 78 штук є боєприпасами 5,45-мм (5,45/39) бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками. Патрони придатні до стрільби та призначені для стрільби з автоматів, ручних кулеметів.

Відповідно до висновку експерта від 13 листопада 2025 року № СЕ-19/125-25/15474-БЛ 2 патрони, надані на дослідження, є боєприпасами - бойовими 14,5 мм патронами, а саме: одним патроном спорядженим бронебійно-запалювальною кулею та одним патроном спорядженим запалювальною кулею миттєвої дії «МДЗ» виробництва СРСР. Патрони призначені для проведення пострілів з бойової нарізної зброї калібру 14,5 мм (14,5x114): гвинтівок, кулеметів.

Згідно з висновком експерта від 12 листопада 2025 року № СЕ-19/125- 25/15471-БЛ надані на дослідження патрони в кількості 24 штук є боєприпасами калібру 7,62 мм (7,62x54Н) бойовими гвинтівочними патронами, а саме: п`ять з двадцяти чотирьох патронів з маркувальними позначеннями: «188 92» - 1 шт., «188 86» - 1 шт. та «188 81» - 3 шт., які є патронами, спорядженими модернізованими трасуючими кулями; дев`ять з двадцяти чотирьох патронів з маркувальними позначеннями: «17 85» - 1 шт. та «17 81» - 8 шт. є патронами спорядженими бронебійно-запалювальними кулями; десять з двадцяти чотирьох патронів з маркувальними позначеннями «188 84» є патронами, спорядженими кулями зі сталевими сердечниками. Патрони призначені для проведення пострілів з бойової зброї: карабінів, гвинтівок, кулеметів відповідного калібру. Патрони придатні до стрільби.

Відповідно до висновку експерта від 13 листопада 2025 року № СЕ-19/125-25/15475-БЛ вісімнадцять патронів, які надані на дослідження, є боєприпасами, які придатні до стрільби (сімнадцять патронів з маркувальними позначками «60 89» та «270 85» з вісімнадцяти є бойовими 5,45 мм (5,45x39) проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками, виробництва СРСР; один патрон з маркувальним позначенням «3 89» з вісімнадцяти, є бойовим 5,45-мм (5,45x39) проміжним патроном з трасуючою кулею, виробництва СРСР).

Згідно з висновком експерта від 12 листопада 2025 року № СЕ-19/125-25/15472-БЛ надані на дослідження сорок шість патронів є боєприпасами. Дані патрони призначені для стрільби з автоматів, ручних кулеметів. Патрони до стрільби придатні (тридцять шість патронів із сорока шести наданих на дослідження з маркувальними позначеннями «3 81 »-2 шт., «3 79» - 2 шт., «3 89» - 1 шт., «3 85» - 1 шт., «3 75» - 1 шт, «3 86» - 1 шт., «3 91» - 1 шт. є 5,45-мм (5,45x39) бойовими проміжними патронами з кулями зі сталевими сердечниками; дев`ять патронів із сорока шести з маркувальними позначеннями «3 81» - 2 шт., «3 79» - 2 шт., «3 89» - 1 шт., «3 85» - 1 шт., «3 75» - 1 шт., «3 86» - 1 шт., «3 91» - 1 шт., є 5,45-мм (5,45x39) бойовими проміжними патронами з трасуючими кулями; один патрон із сорока шести наданих на дослідження з маркувальними позначеннями «270 97» є 5,45 мм (5,45x39) бойовим проміжним патроном з кулею підвищеної пробивної здатності.

Вказаними умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні, носінні та зберіганні боєприпасів та вибухових речовин, ОСОБА_4 порушив вимоги пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення зміни до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23 грудня 2015 року, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року № 2471-XII, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених шумовитими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дій та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї і боєприпасів без передбаченого законом дозволу.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на визнання ОСОБА_4 своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, та на письмові докази, досліджені судом у обсязі, визначеному сторонами під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню відповідно до частини третьої статті 349 КПК України. Під час судових дебатів прокурор вважав зазначені обставини достатніми для того, щоб поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_4 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.

ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, погодився з доводами прокурора щодо недоцільності дослідження доказів у кримінальному провадженні, порушеному щодо нього за частиною першою статті 263 КК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , який свою вину у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, дав покази, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, показавши, що у березні 2022 року, точніше дату згадати він не може, на автомобільному шляху Н-07, поблизу селища Срібне, біля ставка, який розташований зліва, якщо рухатись в напрямку селища Срібне, біля залишеної розбитої колони бойової техніки військовослужбовців армії російської федерації, він знайшов вогнепальну зброю бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, а також 142 патрони калібру 5,45 мм, з яких 78 калібру 5,45 мм бойових проміжних патронів з кулями зі сталевими сердечниками, 17 калібру 5,45 мм бойових проміжних патронів з кулями зі сталевими сердечниками, виробництва СРСР, 1 (один) бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм з трасуючою кулею, виробництва СРСР; 36 бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм з кулями зі сталевими сердечниками; 9 бойових проміжних патронів калібру 5,45 мм з трасуючими кулями; один бойовий проміжний патрон калібру 5,45 мм з кулею підвищеної пробивної здатності; 5 бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм, споряджених модернізованими трасуючими кулями; 9 бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм з патронами спорядженими бронебійно-запалювальними кулями; 10 бойових гвинтівочних патронів калібру 7,62 мм, споряджених кулями зі сталевими сердечниками; один бойовий патрон калібру 14,5 мм, споряджений бронебійно-запалювальною кулею, і один бойовий патрон калібру 14,5 мм, споряджений запалювальною кулею миттєвої дії, виробництва СРСР.

Всі виявлені ним боєприпаси у подальшому ОСОБА_4 переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Так, боєприпаси, а саме: 64 патрони калібру 5,45 мм, 24 патрони калібру 7,62 мм і вогнепальну зброю бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, він зберігав під диваном в гостьовій кімнаті житлового будинку за місцем свого проживання, а 78 патронів калібру 5,45 мм і два бойових патрони калібром 14,5 мм зберігав у сарайному приміщенні за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу до 08 листопада 2025 року.

Пояснюючи з якою метою, знайшовши вогнепальну зброю та боєприпаси, він переніс їх до свого місця проживання та там зберігав, ОСОБА_4 зазначив, що для оборони від військовослужбовців армії російської федерації у разі, якщо вони знову опиняться в межах Срібнянської ТГ, чому у подальшому не здав вогнепальну зброю та боєприпаси ОСОБА_4 суду пояснити не зміг, однак показав, що чітко розумів протиправність своїх дій.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_4 негативно оцінив вчинене ним діяння, засудив свою поведінку та шкодував про скоєне. Запевнив, що зробив відповідні висновки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, встановивши, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення статті 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил частини третьої статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

При цьому розгляд кримінального провадження проводився щодо обвинуваченого ОСОБА_4 в межах пред`явленого йому обвинувачення. За встановлених обставин, оцінюючи зібрані докази, суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 у березня 2022 року поблизу селища Срібне, на автомобільному шляху Н-07 Київ-Суми-Юнакіївка, неподалік від ставка, який розташований зліва, якщо рухатись в напрямку селища Срібне, біля залишеної розбитої колони бойової техніки військовослужбовців армії російської федерації вогнепальну зброю бойовий 5,45 мм автомат Калашникова АК-74, і боєприпаси, зовні схожі на патрони, загальною кількістю 168 штук, які забрав для подальшого носіння і зберігання та перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , після чого зберігав вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує як придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та боєприпасів без передбаченого законом дозволу, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 263 КК України.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Європейський Суд з прав людини також неодноразово зазначав у своїх рішеннях про те, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином; конкретні обставини його вчинення; дані про особу ОСОБА_4 , який: раніше несудимий на підставі статті 89 КК УКраїни (довідка УІАП ГУНП в Чернігівській області від 11 листопада 2025 року); на обліку в Державній установі «Центр пробації» не перебуває (довідка Прилуцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області від 14 листопада 2025 року № 483/35/22/1-25); одружений; має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (згідно з відомостями аналітичного профілю на особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ); відповідно до довідки-характеристики, наданої Центром надання адміністративних послуг Срібнянської селищної ради, за місцем проживання характеризується позитивно, конфліктів із сусідами у ОСОБА_4 не виникало, за час проживання на території Срібнянської ТГ заяв чи скарг стосовно його поведінки до Срібнянської селищної ради не надходило, компрометуючими матеріалами щодо ОСОБА_4 надавач довідки не володіє; згідно з довідкою КНП «Срібнянська ЦРЛ» на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога ОСОБА_4 не перебуває.

Встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного призначення покарання, тому суду необхідно всебічно досліджувати матеріали провадження щодо наявності таких обставин і у вироку наводити мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Так, щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним злочину, співчуття до потерпілих, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою провину і розкаявся у вчиненому, надавши критичну оцінку своїй поведінці.

Під активним сприянням розкриттю злочину необхідно розуміти надання добровільної допомоги органам досудового розслідування будь-яким чином, зокрема таким, як повідомлення правоохоронним органам невідомих їм обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття співучасників, надання допомоги в їх затриманні, добровільна видача знарядь та засобів вчинення злочину, майна здобутого злочинним шляхом або ж допомога у розшуку цього майна.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування детально розповів про вчинене ним кримінальне правопорушення, сприяв встановленню всіх обставин вчинення ним правопорушення.

Відповідно до статті 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд не встановив.

За таких обставин, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вбачає підстави для призначення покарання в межах санкції частини першої статті 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила кримінальне правопорушення, залежно від особливостей цього кримінального правопорушення і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Частиною першої статті 75 КК України передбачено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням суду потрібно належним чином дослідити і оцінити всі обставини, які мають значення для справи. Суд має обґрунтувати можливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

Таким чином, враховуючи всі зазначені вище обставини кримінального провадження в сукупності з тим, що ОСОБА_4 визнав повністю свою вину та розкаявся у вчиненому, під час досудового розслідування детально повідомив органу досудового розслідування про обставини вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, який має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, які потребують його піклування, що в свою чергу свідчить про міцні соціальні зв`язки, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень можливе без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України.

Застосування судом інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням у даному конкретному випадку, на переконання суду, перебуває у справедливому співвідношенні з тяжкістю та обставинами вчиненого кримінального правопорушення і даними про особу обвинуваченого, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат відповідно до статті 124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтвердженні витрати, пов`язані з проведенням експертиз у цьому кримінальному провадженні, в розмірі 18 273,70 грн згідно з довідками про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000905.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Ураховуючи те, що вогнепальна зброя та бойові припаси до вогнепальної зброї є предметом кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, а також наявність у санкції вказаної частини статті покарання у виді позбавлення волі, виходячи з положень частини першої статті 96-1 КК України, у цьому випадку може бути застосована спеціальна конфіскація, чим виключається альтернативна можливість вирішення питання про вилучення вказаного майна, пов`язаного з незаконним обігом, у власність держави в порядку інших правових процедур, зокрема й тих, що стосуються долі речових доказів. Вказаний висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 27 вересня 2021 року у справі № 466/5842/20 (провадження № 51-2955км21).

Отже, беручи до уваги, що в Україні діє правовий режим воєнного стану, з метою забезпечення відповідного режиму діяльності органів державної влади та військового командування, відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, суд вважає за необхідне вирішити питання про вилучення вказаного майна, пов`язаного з незаконним обігом, у власність держави на підставі пункту 3 частини дев`ятої статті 100 КПК України шляхом передачі його відповідній установі на потреби Збройних Сил України.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту (заборони в нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), застосований до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування згідно з ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 листопада 2025 року, слід залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 70, 75, 263 КК України, 2, 94, 349, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі пунктів 1, 2 частини першої та пункту 2 частини третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту (заборони в нічний час, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), застосований до підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування згідно з ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від

18 листопада 2025 року, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертиз у цьому кримінальному провадженні, 18 273 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят три) грн 70 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- бойовий 5,45-мм автоматом Калашникова АК-74 № НОМЕР_1 (на ствольній коробці та затворі), № 568 (на затворній рамі), поміщений до піліетиленого мішка, скріпленого біркою «Для пакунків № 1» Чернігівського НДКЦ;

- 75 патронів калібру 5,45 (3 з яких демонтовані), 3 гільзи, поміщені до спеціального пакету експертної служби МВС України № 1403096;

- 2 патрони калібру 14,5 мм, поміщені до спеціального пакету № NPU6052909;

- 39 патронів калібру 5,45 (8 з яких демонтовані), 7 гільз, кулю, упаковані до спеціального пакету експертної служби МВС України № 1403095;

- 12 патронів, 7 гільз, 5 демонтованих патронів, поміщених до спеціального пакету № PSP2177134;

- 9 патронів, 5 гільз, одна куля, упаковані до спеціального пакету експертної служби МВС України № 2715302;

поміщених до камери зберігання зброї та боєприпасів Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області до вирішення справи по суті;

а також:

- 30-мм реактивний сигнальний багатозірковий патрон зеленого вогню, переданий на відповідальне берігання до військової частни А1624,

передати на потреби Збройних Сил України.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Срібнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1