Справа № 496/2796/22
Провадження № 1-кс/496/2226/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка Одеської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.07.2022 року (справа № 496/2796/22, провадження 1-кс/496/1144/22), на пістолет «Форт-12Р», № НОМЕР_1 , який йому належить (дозвіл № НОМЕР_2 ).

Своє клопотання обґрунтовує тим, що сектором дізнання Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у формі дізнання матеріалів кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000212 від 11.07.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Згідно відповіді дізнавача СД Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області № від 22.10.2025 року (547554) на адвокатський запит про повернення майна, яке належить ОСОБА_3 , а саме пістолета «Форт- 12Р», № НОМЕР_1 , дозвіл на право зберігання, носіння №54669, встановлено, що «сектором дізнання триває досудове розслідування кримінального провадження №0000212 від 11.07.2022 року внесеного до ЄРДР за ч. 2 ст. 125 КК України. Повернути пістолет «Форт-12Р» гр. ОСОБА_3 , наразі є неможливим у звя`зку із тим, що на вище вказаний пістолет накладено арешт».

Відповідно даних наявних в Єдиному державному реєстрі судових рішень, 12.07.2022 (справа №496/2796/22, провадження № 1-кс/496/1144/22) накладений арешт на предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт-12» 9 mm Р.А. та дві гільзи з маркуванням «SOBR» 9 ОСОБА_4 , які були вилучені 10.07.2022 року в ході огляду місця події, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Очевидно, що з 12.07.2022 року всі необхідні процесуальні та слідчі дії з вилученим майном проведені, і подальше перебування майна під арештом з огляду на його тривалість не відповідає юридичній гарантії захисту права власності та порушує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_3 .

Захід забезпечення кримінального провадження (арешт майна) триває майже 3,5 роки. Факт тривалого накладення арешту на майно ОСОБА_3 є непропорційним втручанням у його право власності та створює перешкоди у володінні та розпорядженні своїм майном.

Власник вилученого майна не має жодного процесуального статусу у зазначеному кримінальному провадженні, а отже арешт підлягає скасуванню.

ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, але направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дізнавач до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також слідчий суддя застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В силу положень частини 2 статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Абзацом 2 частини 10 ст. 170 КПК України передбачено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що сектором дізнання Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000212 від 11.07.2022 року, внесене за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суд Одеської області від 12.07.2022 року було накладено арешт на предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «Форт-12» 9 mm P.A., номер НОМЕР_1 та дві гільзи з маркуванням «SOBR» 9 mm P.A., які були вилучені 10.07.2022 року в ході огляду місця події, до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вищевказане майно, що було вилучено, визнано речовим доказом в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідало критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів, на таке майно було накладено арешт, про скасування якого на даний час просить власник майна.

З дозволу № 54669 від 27.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_3 надано право зберігання та носіння спеціалізованого пістолету «Форт-12Р», к-р 9 мм, № НОМЕР_1 .

Враховуючи те, що кримінальне провадження триває вже майже 3 роки та 5 місяців, а також загальні засади кримінального провадження, зокрема принцип розумності строків, і положення Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо гарантій права власності, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше застосування арешту майна є неспівмірним обмеженням права приватної власності ОСОБА_3 , який не має статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, та покладає на нього надмірний і необґрунтований тягар.

Керуючись ст. ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.07.2022 року (справа № 496/2796/22, провадження 1-кс/496/1144/22), на пістолет «Форт-12Р», № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 (дозвіл № НОМЕР_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000212.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1