Справа № 297/3447/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.01.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні №11-кп/4806/652/25, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 на ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу та частково задоволено клопотання прокурора про продовженняобвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного західу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: до 10.02.2026 року включно із визначенням розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатись з території Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні №0000369 від 17.08.2025 року.

З матеріалів контрольного провадження слідує, що 14 жовтня 2025 року до Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000369 від 17.08.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2025 року у даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України у період дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими особами сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадянину України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за наступних обставин.

Зокрема, 12.08.2025 року за вказівкою невстановленої досудовими розслідуванням особи під псевдонімом « ОСОБА_10 », через додаток «TikTok» ОСОБА_8 та ОСОБА_9 перебуваючи в м. Київ здійснили оплату за послуги нелегального перетину державного кордону на крипто-гаманець ІНФОРМАЦІЯ_6 в сумі 3000 Євро з кожної особи, на що невідома особа підтвердила оплату та повідомила, що потрібно очікувати на подальші вказівки.

Так, 17.08.2025 року в ході телефонної розмови ОСОБА_7 за проханням невстановленої особи погодився сприяти у незаконному переправленні через державний кордон України за грошову винагороду в розмірі 10000 гривень, громадянина ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

Зокрема, 17.08.2025 року близько 03 години за вказівкою невстановленої досудовими розслідуванням особи ОСОБА_7 на автомобілі марки «SKODA», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , прибув за місце проживання в готелі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де здійснив їх посадку до вказаного транспортного засобу. Після чого ОСОБА_7 знаючи, що на околиці с. Гать, Берегівського району наявний контрольний пост Державної прикордонної служби України, та з метою уникнення викриття його злочинних намірів направився з вказаними особами в напрямку м. Берегове по маршруту с. Карпати - м. Мукачево - с. Дунковиця - с. Кам`янське - с. Кідеш- м. Берегове - с. Дийда, обминаючи при цьому встановлені по ходу руху пости, з метою подальшого їх переправлення через державний кордон.

У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір з метою сприяння у незаконному переправленні вищевказаних громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану, 17.08.2025 року близько 04:00 години на автомобілі марки «SKODA», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 прибув на околицю с. Велика Бийгань Берегівського району зупинився на узбіччі дороги, біля залізничного переїзду та надав вказівку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надати йому грошові кошти в сумі 10 000 грн., які вказані громадяни йому надали. Після отримання грошей, ОСОБА_7 детально вказав напрямок руху, якого слід дотримуватись та показав на карті розташування державного кордону України, а також конкретний маршрут, яким потрібно рухатися для незаконного перетину кордону.

Однак, 17.08.2025 року близько 07 години 25 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були викриті та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім цього, ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного переправлення громадянина України через державний кордон України у період дії воєнного стану, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за попередньою змовою з невстановленими особами сприяв незаконному переправленню через державний кордон України громадянину України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за наступних обставин.

В невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений слідством спосіб ОСОБА_7 за винагороду погодився на пропозицію невстановлених слідством осіб (особи) сприяти у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України громадянина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням день серпня 2025 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 домовились з невстановленими досудовим розслідуванням особами, про організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України поза межами пункту пропуску, за грошову винагороду в сумі 1500 Євро та в подальшому керували їх діями, як особами, які бажають незаконно перетнути державний кордон України та вичікування слушного часу для переправлення через кордон України.

У невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, у невстановлений слідством спосіб ОСОБА_7 за винагороду погодився на пропозицію невстановлених слідством осіб (особи) сприяти у незаконному переправленні вищевказаних осіб через державний кордон України громадянина ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ..

Зокрема, 20.08.2025 року близько 07 години за вказівкою невстановленої досудовими розслідуванням особи ОСОБА_7 на автомобілі марки «SKODA», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , прибув за місце проживання в готелі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , де здійснив їх посадку до вказаного транспортного засобу. Після чого ОСОБА_7 знаючи, що на околиці с. Гать, Берегівського району наявний контрольний пост Державної прикордонної служби України та з метою уникнення викриття його злочинних намірів направився з вказаними особами в напрямку м. Берегове по маршруту с. Карпати - м. Мукачево - с. Дунковиця - с. Кам`янське - с. Кідеш - м. Берегове - с. Дийда, обминаючи при цьому встановлені по ходу руху пости, з метою подальшого їх переправлення через державний кордон.

У подальшому, ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний намір з метою сприяння у незаконному переправленні вищевказаних громадян України через державний кордон в умовах дії правового режиму воєнного стану 20.08.2025 року близько 09 години на автомобілі марки «SKODA», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 прибув на околицю с. Дийда, Берегівського району, де зупинився на узбіччі дороги та вказав ОСОБА_11 та ОСОБА_12 напрямок руху, якого слід дотримуватись та яким потрібно рухатися для незаконного перетину кордону.

Однак, 20.08.2025 року близько 09 години 00 хвилин останні були викриті та затримані працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 .

09 грудня 2025 року через систему «Електронний суд» Берегівським районним судом Закарпатської області отримано клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в нічний час з 21 години до 07 години або у разі відмови у застосуванні такого виду запобіжного заходу зменшити розмір застави, визначений ухвалою суду від 17.10.2025 року до мінімально можливого розміру встановленого ст. 182 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що вказаний розмір застави та застосований запобіжний захід є надмірно суворими, такими, що не відповідають особі підозрюваного, його віку, стану здоров`я, соціальним зв`язкам та принципу пропорційності, визначеному ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини. На даний час відпали будь-які ризики, зазначені в ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_7 не має будь-якого наміру переховуватися від суду, більш того місцем його проживання є м. Ужгород; раніше не судимий; перехворів важкою хворобою та має супутні захворювання, про що зазначено в

довідці сімейного лікаря; відповідно до рекомендацій сімейного лікаря ОСОБА_13 (згідно з випискою сімейного лікаря від 03.12.2025 року рекомендовано періодичне обстеження (МРТ, ЕЕГ) нагляд невролога та офтальмолога з до обстеженням, стан здоров`я вимагає постійного медичного нагляду вузьких спеціалістів, що не може бути належним чином забезпечено в умовах СІЗО; має позитивну характеристику адміністрації СІЗО.

Крім того, майновий стан обвинуваченого не дозволяє йому внести визначену судом заставу, оскільки власного нерухомого майна він не має. Про відсутність майна також свідчать відомості, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: інформаційна довідка від 20.08.2025 року, що була сформована ОСОБА_14 Західного регіонального управління ДПС України, Львівської області.

У зв`язку з наведеним захисник ОСОБА_5 звернулась до суду із вказаним клопотанням.

11 грудня 2025 року прокурором подано до Берегівського районного суду Закарпатської області письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 діб із визначенням розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що 20 серпня 2025 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_15 за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами свідка громадян України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; протоколами впізнання за фотознімками з свідками ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; проколом огляду місця події від 17.08.2025 року; показами свідків ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; показами свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; протоколом впізнання за фотознімками з свідком ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; протоколом огляду місця події від 20.08.2025 року та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, який, відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років, а в разі доведення його вини в ході судового слідства, останньому загрожує реальна міра покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не працює, постійного джерела прибутку або доходу не має, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, пов`язане з сприянням незаконному переправлення осіб через державний кордон України, вчинене щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів може вчинити інше правопорушення.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків, а також мету і завдання кримінального; провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1.Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

2.Незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_7 з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У випадку засудження ОСОБА_7 за вчинення тяжкого злочину, до нього може бути застосовано виключно покарання у вигляді реального позбавлення волі до 9 років.

Ураховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 дані про особу обсинуваченого з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_7 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ухвалою суду констатовано, що по даному кримінальному провадженню судовий розгляд ще розпочато, ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 втрачає силу 16.12.2025 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик щодо переховування обвинуваченим ОСОБА_7 від суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років. Обставини, на які посилається сторона захисту не спростовують відсутність ризиків зазначених стороною обвинувачення. Місцевий суд, враховуючи вищенаведене, а також встановлення в судовому засіданні відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 паспорта громадянина України для виїзду за кордон, прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , слід задовольнити частково. Обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на термін 60 діб із визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, тобто по 10 лютого 2026 року.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу. Вважає рішення необґрунтованим та невмотивованим. Зокрема, місцевим судом не було досліджено жодного доказу про зміну запобіжного заходу, а саме: медичну виписку сімейного лікаря, позитивну характеристику адміністрації СІЗО, наявність постійного місця проживання, довідку про відсутність майна. Разом з цим, вказує на необґрунтованість ризиків, які ґрунтуються тільки на припущеннях. Крім того, визначений розмір застави є непропорційним. На думку апелянта, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та мінімізації ризиків, визначених статтею 177 КПК України, достатнім та пропорційним заходом буде застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час. Просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час доби або зменшити розмір застави до мінімально можливого розміру, передбаченого ст. 182 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 подав заперечення. Прокурор вважає, що ухвала Берегівського районного суду є законною та вмотивованою, а апеляційна скарга є необґрунтованою. Просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 , неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 422-1 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів контрольного провадження слідує, що: обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги; ОСОБА_7 перебуває під вартою, заяв про його бажання бути присутнім під час розгляду апеляційної скарги не подавав, а тому апеляційним судом не приймалось рішення про його доставку в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення адвоката ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Твердження про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення, колегія суддів відхиляє з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

За змістом ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Висновок суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з наявними в матеріалах контрольного провадження доказами та обставинами кримінального провадження.

З ухвали слідує, що суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою обґрунтовано взяв до уваги, що по даному кримінальному провадженню судовий розгляд ще не розпочато, ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 втрачає силу 16.12.2025 року, а ризики, визначені ст. 177 КПК України, продовжують існувати. Зокрема, ризик щодо переховування обвинуваченим ОСОБА_7 від суду підтверджується тим, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) та це дає реальну можливість покинути територію України поза межами пункту пропуску державного кордону України; за інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років.

Враховуючи всі обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що стороною обвинувачення доведено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а стороною захисту такі не спростовано. Не спростовано такі ризики і в апеляційному суді.

При цьому, колегія суддів вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому діяння, а також тяжкості можливого покарання та виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу на те, що стороною захисту не надано доказів, зокрема висновків лікарів тощо, які б свідчили про наявність у ОСОБА_7 таких захворювань, які б унеможливлювали тримання його під вартою.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо обвинувачений ОСОБА_7 і не має на меті переховуватися від суду, однак, обставини, за яких він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, їх тяжкість, а також інші наведені вище обставини, у тому числі і дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такий ризик має місце, і його запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дані про особу, на які посилається захисник ОСОБА_5 , щодо ОСОБА_7 , зокрема на медичну виписку сімейного лікаря, позитивну характеристику адміністрації СІЗО, наявність постійного місця проживання та довідку про відсутність майна, на думку апеляційного суду, не зменшують встановлені судом ризики та не є беззаперечною обставиною для висновку щодо зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

У зв`язку з цим, вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 , апеляційний суд не бере до уваги і відхиляє як безпідставні та необґрунтовані, вважаючи, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відсутність запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 чи застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, може призвести до неналежного виконання покладених на нього процесуальних обов`язків як обвинуваченого.

Крім того, колегія суддів вважає, що, ухвалюючи судове рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , місцевим судом взято до уваги і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, а також відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 паспорта громадянина України для виїзду за кордон та обґрунтовано визначено розмір застави.

При цьому, з огляду на наведене вище, обґрунтованим апеляційний суд вважає і визначений слідчим суддею розмір застави - 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам, і не є завідомо непомірним для обвинуваченого ОСОБА_7 , так як таких даних під час апеляційного розгляду судового провадження не встановлено.

Відповідно доводи апеляційної скарги про непропорційний розмір застави є безпідставними.

Інші наведені доводи не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про продовження запобіжного заходу.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Узагальнюючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, твердження якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а ухвалу суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законну та обґрунтовану, необхідно залишити без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі не вказується як в апеляційній скарзі, так і не посилалася сторона захисту під час її розгляду.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 , відхилити.

Ухвалу Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.12.2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: