Справа № 527/852/24
Провадження №1-кп/536/41/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кременчука кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

Встановив:

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором надано клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України; ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням обставин кримінального провадження не зменшились та не зникли.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання та просив суд продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на шістдесят діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявленого клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 . Наголосив, що стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достатніх доказів в обґрунтування пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення. Просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 02 вересня 2025 року відносно ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та, враховуючи, що до закінчення двомісячного строку з дня його застосування розгляд справи неможливо завершити, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу.

Згідно вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини стверджує, що вимога законності не може бути задоволена лише шляхом дотримання національного законодавства, яке само по собі повинно відповідати Конвенції (рішення ЄСПЛ у справі «Плесо проти Угорщини»), тому позбавлення волі може бути цілком законним з точки зору внутрішнього права, однак, бути свавільним, виходячи зі змісту Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення ЄСПЛ у справі «А. та інші проти Об`єднаного Королівства»).

З наведеного витікає, що рішення суду про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно із положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Необхідно зазначити, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій обвинуваченого, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Колегія суддів вважає, що стороною обвинувачення було доведене існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини; обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований та немає постійного джерела доходу, тому знаходячись на волі він може переховуватися від суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначені ризики на даний час не змінилися та не зменшилися.

При розгляді клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд враховує, що тримання під вартою є винятковим та відповідно до ст. 176 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом.

Таким чином, вказані ризики наразі є реальними та триваючими, тому вони виключають можливість зміни запобіжного заходу, обраного та продовженого щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , на інший, більш м`який запобіжний захід, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого.

Суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи заперечення сторони захисту та думку обвинуваченого та його захисника, які вважали за доцільне змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на цілодобовий домашній арешт, суд бере до уваги тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватими, та з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, та відсутності відомостей щодо неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, суд дійшов висновку про доцільність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Пунктом 2 частини 4 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.109, 110, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 284, 291, 369, 392, ч.5 ст.394, п. 1-1 ч.2 ст.395 КПК України, суд,-

Ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 грудня 2025 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)» для відому та для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя:ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3