Справа № 754/4823/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/4891/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, азербайджанця, громадянина Азербайджану, із середньою освітою, неодруженого, не зареєстрованого на території України, без визначеного та постійного місця проживання, раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з моменту його фактичного затримання - 02.01.2025 року. На підставіч. 5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 02.01.2025 року до дня набрання даним вироком законної сили, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили залишено без змін. Вироком вирішено питання щодо арешту майна,речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_8 01.01.2025 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні кімнати НОМЕР_1 хостелу «ІНФОРМАЦІЯ_3», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, вступив у словесний конфлікт із мешканцем костелу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на заподіяння ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, правою рукою дістав зі своєї кишені складний ніж з руків`ям червоного кольору, та утримуючи його в руці, наніс ОСОБА_9 один удар в область пахової ділянки зліва, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої пахвинної ділянки з пересіченням гілок глибокої стегнової артерії та численними ушкодженнями артеріальних міжм`язових гілок, яка супроводжувалась активною артеріальною кровотечею, розвитком геморагічного шоку ІІІ ст., що відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, за критерієм небезпеки для життя.

ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто, умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання, що не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст. 75 КК України, та звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що призначене обвинуваченому покарання не відповідає особі обвинуваченого та за своїм розміром, є явно несправедливим через суворість.

Вказує, що судом першої інстанції фактично не взято до уваги те, що потерпілий ОСОБА_9 , висловлюючи свою думку щодо призначення покарання обвинуваченому в судовому засіданні, просив його не карати та не позбавляти волі.

Вказує, що судом належним чином не враховано наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, розкаявся у вчиненому ним злочині та щиро вибачився перед потерпілим, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на спеціальних обліках у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває.

Обвинувачений клопотання про участь у судовому засіданні не надав.

Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 121 КК України сторонами у апеляційному порядку не оскаржується та в силу вимог ч. 2 ст. 394 КПК України не є предметом розгляду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке є тяжким, його підвищену суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується за місцем проживання, наявність обставини, що пом`якшує покарання, а саме щирого каяття, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також думку потерпілого ОСОБА_9 щодо призначеного покарання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі, що є мінімальним згідно санкції цієї статті, цілком відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, і їх необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Доводи апеляційної скарги, що суд не врахував думку потерпілого щодо виду призначення покарання, який просив суворо не карати та не позбавляти свободи, не впливають на законність та обґрунтованість вироку суду в цій частині, оскільки думку потерпілого враховано судом першої інстанції, про те вона не є вирішальною для суду.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий та на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не є такими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, були враховані першої інстанції при призначенні покарання та не можуть слугувати безумовними підставами для звільнення обвинуваченого від відбування покарання, враховуючи, що призначене покарання не є максимальним, що передбачене санкцією інкримінованої обвинуваченому статті.

Отже, з урахуванням особи винного, який перебував у розшуку за іншими кримінальними провадженнями, раніше притягувався до кримінальної відповідальності , не має сталого місця проживання, інші наведені захисником у апеляційній скарзі доводи та обставини, у тому числі і ті, які визнані судом обставинами, що пом`якшують покарання та були враховані при його призначенні, на думку колегії суддів, у цьому випадку не є такими, які б свідчили про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства в умовах здійснення на ним контролю при звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Істотних порушень вимог КПК України, які б могли слугувати безумовними підставами для зміни чи скасування судового рішення, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин вирок є законним.

Керуючись ст.ст.404,405,407,417,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - у той же строк з дня отримання її копії .

Суддя: Суддя: Суддя: