Справа № 579/2019/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурорів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

особи, у відношенні якої подано клопотання: ОСОБА_6 ,

законного представника особи,

у відношенні якої подано клопотання: ОСОБА_7 ,

захисника: ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні № 0000241 у відношенні неповнолітнього:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець Сумської області, українця, громадянина України, учня 9-го Б класу Кролевецького ліцею № 1, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за фактом вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Глухівського міськрайонного суду Сумської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Кролевецького відділу Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 у вигляді передачі під нагляд батькам до його повноліття.

Клопотання мотивується тим, що неповнолітній ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

Так, 25 серпня 2022 року о 21 год. 07 хв. малолітній ОСОБА_6 ,не маючи права керування транспортними засобами, керуючи транспортним засобом мопедом «Suzuki Lets II» сірого кольору без номерних знаків державної реєстрації, здійснюючи рух в напрямку від вул. І.Дударя до вул. Ярмаркова в межах населеного пункту м. Кролевець Конотопського району Сумської області, рухаючись ближче до середини проїзної частини дороги біля буд. № 9 по вул. Лесі Українки, діючи в порушення вимог п.п. 11.4, 19.3 Правил дорожнього руху України, на освітленій ділянці дороги, маючи технічну можливість уникнути виникненню дорожньо-транспортної пригоди, будучи засліпленим фарами зустрічного транспортного засобу, допустив виїзд на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення з мопедом «Suzuki Lets II» синього кольору без номерних знаків державної реєстрації, який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, контузії головного мозку легкого ступеня, перелому лобної та правої скроневої кісток з переходом на основу черепа, перелому верхньої щелепи, контузії лівого ока легкого ступеню.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання, оскільки вважає, що вина малолітнього ОСОБА_6 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України повністю доведена зібраними в справі доказами.

Неповнолітній ОСОБА_6 , його захисник та законний представник просили суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого, мотивуючи свою позицію тим, що винним у вказаній ДТП є і іншийучасник пригоди ОСОБА_10 , який також має нести відповідальність за її вчинення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Тобто, обов`язковою умовою для застосування до особи примусових заходів виховного характеру, є доведеність факту, що саме ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

При цьому сторона обвинувачення на доведеність вини неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, посилалась на наступні докази:

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із фототаблицею до нього, яким зафіксовано обставини ДТП, що сталася 25 серпня 2022 року о 21 год. 07 хв. внаслідок зіткнення транспортних засобів під керуванням ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_10 .При цьому були проведені відповідні заміри ділянки дороги де трапилось ДТП, зафіксовано місце розташування транспортних засобів, якими керували ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , зафіксовані пошкодження цих транспортних засобів, складена відповідна схема;

- протокол огляду предметів від 19.09.2022, яким оглянутий оптичний диск DVF+R з відеозаписом із відеокамери відділення АТ КБ «ПриватБанк». На вказаному відеозаписі зафіксовано, що о 21.07.46 два транспортні засоби, які рухаються у зустрічному напрямку без зміни напрямку руху і через секунду відбувається їх зіткнення. - на висновок СМЕ № 83 від 19.10.2022, яким встановлено, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної кістки з переходом на основу черепа;

- висновок СМЕ № 84 від 19.10.2022 року, яким встановлено, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми, перелому лобної та правої скроневої кісток з переходом на основу черепа;

- висновки судових експертиз технічного стану, якими зафіксовано стан транспортних засобів, якими керували ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на час ДТП; - протокол слідчого експерименту з ОСОБА_6 , із якого слідує, що під час вказаної слідчої дії останній на місці показав за яких обставин 25 серпня 2022 року сталася ДТП внаслідок зіткнення транспортних засобів під його керуванням та потерпілого ОСОБА_10 ;

- висновок судової транспортно трасологічної експертизи від 11.11.2022, якою визначено взаємне розташування транспортних засобів під керуванням ОСОБА_6 та ОСОБА_10 в момент їх зіткнення, а також зазначено можливе місце зіткнення вказаних вище транспортних засобів.

- висновок автотехнічної експертизи від 23.11.2022, із якої слідує, що винним у дорожньо-транспортній пригоді, яка трапилась 25 серпня 2022 року о 21 год. 07 хв. в межах населеного пункту м. Кролевець Конотопського району Сумської області, біля буд. № 9 по вул. Лесі Українки є неповнолітній ОСОБА_6 , який порушив п.п. 11.4, 19.3 Правил дорожнього руху України. При цьому, ч. 2 ст. 286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжкі тілесні ушкодження. Цей злочин має матеріальний склад, а тому для настання відповідальності за цією статтею має бути доведений причинно-наслідковий зв`язок із між діянням особи та їх наслідком.

Тобто, суд повинен встановити, яке конкретне порушення ПДР стало причиною настання суспільно небезпечних наслідків.

І в цьому випадку, саме висновок автотехнічної експертизи має визначальне значення, бо саме він дає відповідь на два основні питання які саме правила дорожнього руху були порушені особою під час керування транспортним засобом і порушення яких правил знаходиться у прямому причинному зв`язку із виниклими наслідками.

При цьому, органом обвинувачення на підтвердження факту, що саме ОСОБА_6 допустив порушення правил дорожнього руху, які знаходяться у прямому причинному зв`язку із ДТП, надано вищеназваний висновок автотехнічної експертизи від 23.11.2022 року. У вказаному висновку зазначено, що в даній дорожній ситуації водій мопеду «Suzuki Lets II» синього кольору, ОСОБА_11 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди і в його діях вбачається невідповідність вимогам п.п. 11.14, 19.2 ПДР України, з яких невідповідність вимогам п. 19.2 з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку із виниклою ДТП. Також, в даній дорожній ситуації водій мопеду «Suzuki Lets II» сірого кольору ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди і в його діях вбачається невідповідність вимогам п.п. 11.14, 19.3 ПДР України, з яких невідповідність вимогам п. 19.3 з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку із виниклою ДТП. Однак, п.п. 19.2. та 19.3, порушення яких ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за висновком експерта перебуває у прямому причинному зв`язку із виниклою ДТП, регламентують лише правила користування зовнішніми світовими приладами. В той же час, у своєму висновку експерт зазначив, що і водій ОСОБА_6 , і водій ОСОБА_10 , порушили вимоги п. 11.14 ПДР України. При цьому, відповідно до п. 11.14 ПДР України, рух по проїзній частині на велосипедах, мопедах, гужових возах (санях) і вершникам дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше, за винятком випадків, коли виконується об`їзд. Отже, за цим висновком обидва водії: - рухались не по правій крайній смузі (порушення п. 11.14), - порушили правила користування світловими приладами (пункти 19.2, 19.3). Таким чином, фактично у висновку експерта зазначено, що у момент зіткнення обидва водії знаходились на зустрічних смугах руху, хоча у цьому ж висновку зазначено, що саме водій ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху. Тобто, експерт не визначив, чиї дії стали виключною причиною аварії, бо за його висновком фактично вина розподілена між обома водіями, або ж принаймні існують обґрунтовані сумніви у тому, що винен лише ОСОБА_12 . За ст. 94 КПК України, жоден доказ (у тому числі експертний висновок) не має наперед встановленої сили. Суд оцінює його у сукупності з іншими доказами. З наведеного слідує, що висновок експерта від 22.11.2022 року не дозволяє однозначно визначити, що тільки ОСОБА_6 винний у ДТП.

В зв`язку із такою суперечністю і необ`єктивністю висновку автотехнічної експертизи від 23.11.2022 року, судом була призначена повторна комплексна транспортно-трасологічна та автотехнічна експертиза, на вирішення якої були поставлені питання щодо місця зіткнення транспортних засобів під керуванням водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , та наявності в діях їх цих водіїв порушень правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв`язку із виниклою ДТП. Однак, в зв`язку із відсутністю об`єктів дослідження та інших вихідних даних, які б мала надати сторона обвинувачення ( оскільки і транспортні засоби і оптичні диски мали знаходитись у віданні органу досудового розслідування) ця комплексна експертиза не була проведена. За вказаних обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування примусових заходів виховного характеру у відношенні неповнолітнього ОСОБА_6 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки органом обвинувачення не доведено факту, що саме ОСОБА_6 є єдиною винною особою у вчиненні ДТП. При цьому прокурором під час судового розгляду до суду був направлений висновок комплексної судової автотехнічної експертизи, експертизи відео-звукозапису та фототехнічної експертизи від 07.12.2023 року із якого слідує, що невиконання водієм ОСОБА_6 п.19.3 правил дорожнього руху з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку із виниклою ДТП. Також, в даній дорожній ситуації водій мопеду «Suzuki Lets II» сірого кольору ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вищевказаного пункту 19.3 ПДР України. В діях же водія ОСОБА_10 порушень правил дорожнього руху, які б перебували у причинному зв`язку із виниклою ДТП немає. Однак суд вважає вказаний доказ не належним і не допустимим з огляду на таке. За змістом ст. 101 КПК України висновок експерта може бути доказом, але він має бути отриманий у межах саме того провадження, де він долучається, і має бути досліджений і оцінений судом. Однак із матеріалів справи вбачається, що вказаний висновок експертів був отриманий в рамках іншого кримінального провадження, яке було внесене до ЄРДР 28.08.2022 року за №0000183 за ч.2 ст.286-1 КК України. Вказаний висновок був направлений стороні захисту лише 25.11.2025 року, хоча цей висновок експертів був складений ще 07.12.2023 року і стороні обвинувачення не могло бути невідомо про його існування і жодних об`єктивних причин, які б заважали б його відкрити стороні захисту у встановлений законом строк немає. Оскільки висновок експертів від 07.12.2023 року був отриманий в рамках досудового розслідування іншого кримінального провадження, а не в рамках розслідування кримінального провадження яке було внесене до ЄРДР 10.12.2022 за № 000241 за ч. 2 ст.286 КК України, вказаний висновок не був відкритий стороні захисту у встановлений законом спосіб і строк, то він не може бути визнаний судом належним і допустимим доказом. На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 498 501 КПК України, ст. ст. 22, 97, 105 КК України суд, -

У Х В АЛ И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_6 примусових заходів виховного характеру у зв`язку із його необґрунтованістю.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Глухівського міськрайонного суду ОСОБА_1