Провадження № 1-кп/592/1163/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0002363, відомості за яким 13.09.2025 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Суми, яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка офіційно ніде не працевлаштована, яка здійснює догляд за дитиною-інвалідом, яка має неповну середню, яка проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має на утриманні двох малолітніх дітей: - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитину-інваліда, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянки України, українки, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченої: ОСОБА_3 ,

захисниці: ОСОБА_9 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

13.09.2025 близько 01:30 ОСОБА_3 перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , спільно зі співмешканцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спільним знайомим ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , де розпивали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв та спілкування між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Реалізовуючи свій протиправний злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , 13.09.2025 близько 01:40, знаходячись на кухні в кв. АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, ОСОБА_3 взяла в праву руку кухонний ніж, який знаходився на столі, та, знаходячись навпроти потерпілого, нанесла один удар ножем в ділянку шиї ОСОБА_4 . В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичного експерта № 1607 від 23.10.2025 у виді: відкрите колото-різане поранення шиї ліворуч з пошкодженням брахіо-цефального стовбура, артеріальна кровотеча, правобічний травматичний гемоторакс, гемографічний шок 3-го ступеня, лівобічний травматичний гемопневмоторакс. Вказані тілесні ушкодження були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Своїми умисними діями, які виразились в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , небезпечного для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто в умисному тяжкому тілесному ушкодженні.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнала повністю та пояснила суду про те, що у вчиненому вона щиро кається. Також обвинувачена ОСОБА_3 пояснила суду про те, що 13.09.2025 вона дійсно заподіяла умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Вона просила суд суворо її не карати, призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити її від відбування покарання з випробуванням зі іспитовим строком.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду про те, що обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Він просив призначити обвинуваченій ОСОБА_3 щонайм`якшу покарання. Цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті він пред`являв. Жожних претензій майнового та немайнового характеру до обвинуваченої ОСОБА_3 в нього немає (а. п. 56, 57) .

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_3 своєї вини, її вина у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого злочину та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачена та потерпілий правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і встановлені судом ознаки злочинних діянь, вчинених ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному. Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а, отже, її злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечене дл яжиття в момент заподіяння.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, вчинене ОСОБА_3 , згідно ч. 5 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачена ОСОБА_3 характеризується наступним чином.

Має постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. п. 1) .

Є особою молодого віку (а. п. 1, 35-37) .

Має на утриманні двох малолітніх дітей: - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дитину-інваліда, - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. п. 1, 38-42, 45, 46) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласна клінічна спеціалізована лікарня № в/к 1482п/01-11 від 17.09.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована/проживає за адресою: АДРЕСА_2 , під динамічним спостереженням у лікаря-психіатра не перебуває (а. п. 43) .

Згідно довідці комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань № 0117/01/2201 від 22.09.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , до лікарів-наркологів комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань не зверталась (а. п. 44) .

Раніше до кримінальної відповідальності не притягалася та судимою не була (а. п. 1, 47) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (а. п. 1, 59) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 2) ; - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а. п. 2) ; - добровільне відшкодування завданого збитку (а. п. 56) ; - вчинення кримінального правопорушення вперше (а. п. 47) ; - молодий вік (а. п. 35-37) ; - наявність на утриманні двох малолітніх дітей (а. п. 38-42, 45, 46) ; - повне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, щире каяття обґрунтовується тим, що таке каяття є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Щире каяття ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанням виправити ситуацію, що склалася, а також готовністю підлягати кримінальній відповідальності. Визнання вини під тиском зібраних у справі доказів не свідчить про щире каяття винного у вчиненні кримінального правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що таке сприяння є добровільним, тобто таким, що базується на внутрішньому переконанні особи. Сприяння розкриттю кримінального правопорушення здійснюється добровільно у будь-якій формі: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів, надання доказів, іншої інформації про свою злочинну діяльність та/або про таку діяльність інших осіб. Таке сприяння має бути активним, тобто певною мірою ініціативним та енергійним.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, добровільне відшкодування завданого збитку обґрунтовується тим, що це вчинюється за власною волею та переконанням особою, яка вчинила кримінальне правопорушення, або за її дорученням (ініціатива може виходити і від інших осіб, наприклад, родичів, потерпілого) чи на її прохання іншими особами, після вчинення кримінального правопорушення, але до постановлення обвинувального вироку суду, шляхом активних дій, направлених на відшкодування завданого кримінальним правопорушенням збитку або усунення заподіяної шкоди, задоволення обґрунтованих претензій потерпілого щодо відшкодування заподіяної злочином матеріальної та моральної шкоди, загладжуванні її в інший спосіб. Позитивна посткримінальна поведінка особи, направлена на усунення негативних наслідків кримінального правопорушення, створює підстави для поблажливого ставлення до цієї особи з боку суду і, відповідно, для пом`якшення покарання.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винною особою кримінального правопорушення вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 (із змінами і доповненнями) , згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальне правопорушення.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, що пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винної особи малолітніх дітей при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх дітей розуміється як надання винною особою відповідним особам матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для таких осіб. Крім того, наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх дітей означає, що винна особа бере безпосередню участь в їхньому вихованні та здійсненні щодо них інших батьківських обов`язків. Наявність на утриманні винної особи малолітніх, неповнолітніх дітей, окрім їхнього матеріального забезпечення, означає також, що винна особа здійснює догляд за ними, якщо ці особи потребують стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винної особи, після засудження останньої. Крім того, держава повинна піклуватися про фізичний та моральний розвиток малолітніх, неповнолітніх дітей у повноцінній сім`ї, адже бездоглядність малолітніх, неповнолітніх дітей завжди була однією із причин дитячої злочинності.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання особою своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінального правопорушення, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 2) .

Враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_3 кримінального правопорушення, з урахуванням особи винної, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність та можливість при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України, призначити покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, а також звільнити обвинувачену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_4 цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті пред`явлений не був (а. п. 2, 57) .

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. п. 8, 11, 12, 50, 53, 54) .

Що стосується документально підтверджених процесуальних витрат у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-25/15479-Д від 18.09.2021, пов`язаних з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2674,20 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/15480-Д від 17.09.2021, пов`язаних з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2228,50 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/15481-Д від 17.09.2021, пов`язаних з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 5348,40 грн. , то суд дійшов наступного висновку (а. п. 2, 4) .

Із змісту п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України вбачається, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Дана стаття встановлює перелік витрат, які входять до складу процесуальних витрат. Процесуальними витратами є витрати, які здійснюють учасники кримінального провадження (п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України) у зв`язку з їх участю у кримінальному провадженні. Перелік витрат, який міститься в ст. 118 КПК України, є вичерпним. Інші види витрат не належать до складу процесуальних і відповідно не підлягають компенсації (ст. 124 КПК України) .

Згідно ст. 119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого) , за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Якщо оплату процесуальних витрат відстрочено або розстрочено до ухвалення судового рішення, витрати розподіляються відповідно до судового рішення. У разі зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково відповідні витрати компенсуються за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Питання щодо розподілу і порядку сплати процесуальних витрат вирішується у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 126 КПК України) відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України Про реалізацію окремих положень КПК України № 1104 від 19.11.2012. Разом з тим, за наявності обставин, зазначених в ч. 1 ст. 119 КПК України, суд за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого чи потерпілого має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Це рішення суду може стосуватися виключно витрат, зазначених в ст. 118 КПК України. Поняття майнового стану, вживане в ч. 1 ст. 119 КПК України, в контексті вирішення питання про зменшення розміру процесуальних витрат або звільнення від їх оплати, відстрочення та розстрочення процесуальних витрат слід тлумачити максимально широко, враховуючи, зокрема, наявність у відповідної особи на утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку, інших непрацездатних родичів чи членів сім`ї, інвалідність особи, розмір пенсії по інвалідності тощо. Також суд при вирішенні питань, зазначених в ст. 119 КПК України, має зважити на сукупний дохід сім`ї, кількість працюючих в ній тощо.

У відповідності до ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Отже, згідно ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат за допомогою вироку суду або ухвали. Зважаючи на зміст ст. ст. 119, 126 КПК України, можливо дійти висновку про те, що вирішення питань щодо процесуальних витрат може здійснюватися як шляхом постановлення ухвали, якою закінчується кримінальне провадження (наприклад, ухвала щодо застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності) , так і в ухвалі, яка виноситься в ході судового розгляду (зокрема, при вирішенні питання про зменшення розміру належних до оплати процесуальних витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, чи відстрочення або розстрочення сплати процесуальних витрат на визначений строк, в тому числі до ухвалення судового рішення (ст. 119 КПК України) ) . При цьому суд має чітко і конкретно визначити, на кого покладаються ці витрати, в якому розмірі і які саме витрати, порядок їх сплати (якщо їх було відстрочено чи розстрочено) . Якщо ці питання вирішуються під час ухвалення вироку, вони повинні бути викладені в його резолютивній частині (ст. 374 КПК України) .

Із змісту абз. 6 п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України вбачається, що у резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, рішення щодо процесуальних витрат.

Таким чином, враховуючи вкрай скрутний, незадовільний майновий стан обвинуваченої ОСОБА_3 (відсутність постійного місця роботи, наявність на утриманні двох малолітніх дітей) , суд вважає за доцільне звільнити її від оплати процесуальних витрат повністю, а відповідні витрати, а саме: документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-25/15479-Д від 18.09.2021, пов`язаних з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2674,20 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/15480-Д від 17.09.2021, пов`язаних з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2228,50 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/15481-Д від 17.09.2021, пов`язаних з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 5348,40 грн. , слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а. п. 38-40) .

Крім того, суд бере до уваги ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2025 у справі № 592/14981/25, провадження № 1-кс/592/6200/25, якою клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0002363, внесеному 13.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було задоволено частково. Було ухвалено застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце постійного проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , з 20:00 попереднього дня до 07.00. наступного дня, в межах досудового розслідування, тобто до 11.11.2025 року включно. Було ухвалено покласти на підозрювану ОСОБА_3 обов`язок прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: 1) не відлучатися з м. Суми, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_10 . Було ухвалено визначити строк дії ухвали слідчого судді, а саме: до 11.11.2025 включно. Було ухвалено роз`яснити підозрюваній ОСОБА_3 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. На підставі п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України підозрювану ОСОБА_3 , затриману в порядку ст. 208 КПК України, було ухвалено негайно звільнити з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Контроль за виконанням ухвали було постановлено покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 . Копію ухвали про застосування запобіжного заходу було постановлено негайно вручити підозрюваній після її оголошення. На підставі ч. 4 ст. 535 КПК України було постановлено слідчому повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набрала законної сили 22.09.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130198818) (а. п. 48, 49) .

Отже, суд дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_3 , застосований ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2025 у справі № 592/14981/25, провадження № 1-кс/592/6200/25, слід вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Крім того, суд бере до уваги ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.09.2025 у справі № 592/14965/25, провадження № 1-кс/592/6190/25, якою клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002363, внесеному 13.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 121 КК України, було задоволено. Було ухвалено накласти арешт на вилучені згідно протоколу огляду місця події від 13.09.2025 три чарки (дві скляні, одна пластикова) ; скляну пляшку з надписом OAKRHART ; предмет зовні схожий ніж з металу сірого кольору; змив з підлоги кахельного покриття; рушник жовтого кольору просякнутий речовиною бурого кольору; сліди рук, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Копію ухвали для виконання було постановлено негайно направити слідчому, прокурору, особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню. Ухвала набрала законної сили 16.09.2025 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/130257420) (а. п. 52) .

Отже, суд дійшов висновку про те, що арешт на майно, накладений ухвалою слідчого Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.09.2025 у справі № 592/14965/25, провадження № 1-кс/592/6190/25, слід скасувати, що у повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 4 ст. 174 КПК України.

При ухваленні даного вироку судом були враховані правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 638/6166/13-к, провадження № 51-3220км21 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101282976) , в постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 303/6992/19, провадження № 51-4833км20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/101673817) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України; ст. с. 11, 12, 50-52, 65-67, 69, 121 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного їй покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо вона протягом визначеного іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту щодо ОСОБА_3 , застосований ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.09.2025 у справі № 592/14981/25, провадження № 1-кс/592/6200/25, вважати продовженим до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.09.2025 у справі № 592/14965/25, провадження № 1-кс/592/6190/25, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- два DVD-R диски з відеозаписами з мобільного телефону REDMI-12, що належить ОСОБА_10 , залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- три чарки (дві скляні, одна пластикова) ; скляну пляшку з надписом OAKRHART ; предмет зовні схожий ніж з металу сірого кольору; змив з підлоги кахельного покриття; рушник жовтого кольору просякнутий речовиною бурого кольору; сліди рук, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, знищити;

- мобільний телефон марки REDMI NOTE 8, чорного кольору, з номерами IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_2 , кофту бежевого кольору з речовиною бурого кольору на лицевій частині кофти, капці гумові чорного кольору, передані на відповідальне зберігання підозрюваній ОСОБА_3 , вважати їй повернутими.

Звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат повністю, а відповідні витрати, а саме: документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-25/15479-Д від 18.09.2021, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2674,20 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/15480-Д від 17.09.2021, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 2228,50 грн. , згідно довідці № СЕ-19/119-25/15481-Д від 17.09.2021, пов`язані з проведенням судової дактилоскопічної експертизи в сумі 5348,40 грн. , компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1