Справа № 931/854/23
Провадження № 1-кп/931/19/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2025 року селище Локачі
Локачинський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України,
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, а саме: у забрудненні або псуванні земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля, за наступних обставин.
Відповідно до статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Юстус» (в новій редакції), затвердженого 24.09.2020, виконавчим органом вказаного товариства є директор.
ОСОБА_4 , будучи директором товариства з обмеженою відповідальністю «Юстус» та здійснюючи його господарську діяльність, маючи реальну можливість виконувати покладені на нього обов`язки, передбаченні п. 2.15 посадової інструкції директора ТзОВ «Юстус» від 04.04.2011, а саме знати та виконувати вимоги нормативних актів про охорону навколишнього середовища, дотримуватись норм і прийомів безпечного виконання робіт, не дотримуючись вищевказаних вимог посадової інструкції та законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а саме:
- ст. 55 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» від 25.05.1991 № 1264-ХІІ (Утворювачі відходів повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для оброблення відходів, утворення яких неможливо уникнути. Здійснення операцій з оброблення відходів дозволяється лише за наявності дозволу на здійснення операцій з оброблення відходів на визначених місцевими радами територіях з додержанням санітарних та екологічних норм);
- ст. ст. 35, 45 Закону України «Про охорону земель» від 19.06.2003 № 962-IV (Власники і землекористувачі, в тому числі орендарі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі на основі застосування екологобезпечних технологій обробітку і техніки, здійснення інших заходів, які зменшують негативний вплив на ґрунти, запобігають безповоротній втраті гумусу, поживних елементів тощо; збереженням і підвищенням родючості ґрунтів; сприяти систематичному проведенню вишукувальних, обстежувальних, розвідувальних робіт за станом земель, динамікою родючості ґрунтів; своєчасно інформувати відповідні органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування щодо стану, деградації та забруднення земельних ділянок; забезпечувати додержання встановленого законодавством України режиму використання земель, що підлягають особливій охороні; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням та дотримуватися встановлених обмежень (обтяжень) на земельну ділянку; забезпечувати захист земель від пожеж, ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу. Господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад установлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється);
- ст. 17, п. 7 ст. 33 Закону України «Про відходи» від 19 червня 2003 року № 962-IV в редакції від 31.03.2023 (Суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані: а) запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; в) визначати склад і властивості відходів, що утворюються, а також ступінь небезпечності відходів для навколишнього природного середовища та здоров`я людини відповідно до нормативно-правових актів, які затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; г) на основі матеріально-сировинних балансів виробництва виявляти і вести первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються, утилізуються, знешкоджуються та видаляються, і подавати щодо них статистичну звітність у встановленому порядку; д) забезпечувати повне збирання, належне зберігання та недопущення знищення і псування відходів, для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія, що відповідає вимогам екологічної безпеки; є) здійснювати організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх іншим споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, а також забезпечувати за власний рахунок екологічно обґрунтоване видалення тих відходів, що не підлягають утилізації; ж) не допускати змішування відходів, якщо це не передбачено існуючою технологією та ускладнює поводження з відходами або не доведено, що така дія відповідає вимогам підвищення екологічної безпеки; з) не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах; и) здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів; ї) надавати місцевим органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування, уповноваженим органам виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища інформацію про відходи та пов`язану з ними діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи; й) призначати відповідальних осіб у сфері поводження з відходами; к) забезпечувати розробку в установленому порядку та виконання планів організації роботи у сфері поводження з відходами; л) відшкодовувати шкоду, заподіяну навколишньому природному середовищу, здоров`ю та майну громадян, підприємствам, установам та організаціям внаслідок порушення встановлених правил поводження з відходами, відповідно до законодавства України; о) мати погоджений із уповноваженими органами виконавчої влади план дій на випадок виникнення надзвичайної ситуації, пов`язаної з поводженням з небезпечними відходами; т) виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством, щодо запобігання забрудненню навколишнього природного середовища відходами. Видалення відходів здійснюється відповідно до встановлених законодавством вимог екологічної безпеки з обов`язковим забезпеченням можливості утилізації чи захоронення залишкових продуктів за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення);
Крім того, відповідно до висновку екологічної експертизи № 105 від 29.05.2023 скидання відходів виробництва ТзОВ «Юстус» у природне середовище є порушенням вимог чинного природоохоронного законодавства та законодавства, що стосується вимог поводження з відходами.
До суду кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 239 КК України як забруднення або псування земель речовинами, відходами чи іншими матеріалами, шкідливими для життя, здоров`я людей або довкілля, внаслідок порушення спеціальних правил, що створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи довкілля.
29.10.2025 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття провадження у справі.
У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали зазначене клопотання, просили його задовольнити, а провадження у справі закрити.
Прокурор в судовому засіданні проти закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 239 КК України, не заперечував.
Представники цивільних позивачів Державної екологічної інспекції у Волинській області, Затурцівської сільської ради в судове засідання не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду кримінального провадження.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, кожного зокрема, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 8 статті 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 49 КК України врегульовано звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України.
Частиною першою статті 239 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Відповідно до ч. ч. і, 2, 4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Отже, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 239 КК України, є нетяжким злочином, за який передбачено основне покарання у виді штрафу не більшого, ніж чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно із п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
Таким чином, в цьому кримінальному провадженні для застосування ст.49 КК України необхідно встановити, що після вчинення особою кримінального правопорушення минуло три роки.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.2-4 ст.49 КК України).
Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи зобов`язаний переконатися, що наявні всі підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбачені КК України.
Початком перебігу строку давності в даному кримінальному провадженні, згідно обвинувального акту, є 20.10.2022 року.
З огляду на наведене, на час судового розгляду клопотання строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення 20.10.2022 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, минув.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав щодо зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.2, ч.3 ст.49 КК України.
Прокурором під час розгляду клопотання надані документи, які свідчать про те, що ОСОБА_4 незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває, до будь-якого виду відповідальності, окрім кримінального провадження, яке є предметом даного судового розгляду, не притягувався.
У даному провадженні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України не визнавав, однак надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього через закінчення строків давності.
Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
На відміну від змісту вироку (ст. 374 КПК України), який поряд з іншим має містити рішення про винуватість особи у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, зміст ухвали (ст. 372 КПК України) має містити лише суть питання, що вирішується ухвалою, встановлені судом обставини, що стосуються цього питання із посиланням на докази, мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, положення закону, яким він керувався, висновки та інше.
Тому, до ухвалення вироку у справі, суд не може робити висновки про винуватість особи, тим більше тоді, коли строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності спливли значно раніше, ніж суд робить такий висновок.
Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові, від 29 вересня 2022 року (справа № 559/182/19, провадження № 51-5223 км 21).
Таким чином, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого, з огляду на те, що кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , за тяжкістю класифікується, як нетяжкий злочин, з моменту вчинення якого минуло більше трьох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо заявленого прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області цивільного позову суд зазначає наступне.
В силу вимог ст. 129 КПК України суд вирішує цивільний позов у кримінальному провадженні по суті лише у випадку ухвалення обвинувального вироку, постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення.
Водночас у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК України підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства, що закріплено у ч. 7 ст. 128 КПК України.
Тому, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений прокурором в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, Затурцівської сільської ради Володимирського району Волинської області цивільний позов про стягнення збитків, завданих кримінальним правопорушенням, слід залишити без розгляду.
Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не позбавляє особу, цивільний позов якої залишено без розгляду, можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.
Щодо судових витрат у даному кримінальному провадженні суд зазначає наступне.
У постанові 12.09.2022 у справі № 203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час досудового розслідування було проведено екологічну експертизу, що підтверджується висновком № 105 від 29.05.2023 року.
А тому враховуючи, що ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, на підставі ст. 49 КК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення екологічної експертизи слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 100, 284, 286, 288, 372 КПК України, п.2 ч.1 ст. 49 КК України, суд
п о с т а н о в и в:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження задовольнити.
На підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 239 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Цивільний позов прокурора Володимирської окружної прокуратури Волинської області, поданий в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Волинській області, Затурцівської сільської ради, про стягнення з ОСОБА_4 шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у розмірі 19 098 гривень 45 копійок, залишити без розгляду.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.12.2022 року та ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 09.03.2023 року, в рамках даного кримінального провадження, - скасувати.
- копію виписки із інвентаризаційної справи №18/22 на 1 арк; копію виписки із інвентаризаційної справи №15/22 на 1 арк; ксерокопію технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами «КТП» 7 арк; ксерокопію витягу з державного реєстру речових прав на рухоме майно відносно КТП - 2 арк; ксерокопію договору купівлі продажу серії ВСК №260181 на 4 арк; копію виписки із інвентаризаційної справи №17/22 на 1 арк; ксерокопію технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами «Офісне-складське приміщення» 6 арк; ксерокопію витягу з державного реєстру речових прав на рухоме майна відносно «Офісно-складського приміщення» - 2 арк; ксерокопію договору купівлі продажу серії ВСК №260179 на 4 арк; копію виписки із інвентаризаційної справи №16/22 на 1 арк; ксерокопію технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами «Забійних цех» - 4 арк; ксерокопію витягу з державного реєстру речових прав на рухоме майно відносно забійного цеху - 1 арк; ксерокопію договору купівлі продажу серії ВСК №260177 на 2 арк; копію виписки із інвентаризаційної справи №16/22 на 1 арк; ксерокопію технічного паспорту на виробничий будинок з господарськими будівлями та спорудами «Забійних цех» на 4 арк; ксерокопію витягу з державного реєстру речових прав на рухоме майно відносно забійного цеху - 1 арк; ксерокопію договору купівлі продажу серії ВСК №260177 на 2 арк; ксерокопію довідки № 617 від 28.04.2021 року огляду полів фільтрації на 1 арк; ксерокопію повідомлення про об`єкти оподаткування на 2 арк; ксерокопію рішення Затурцівської сільської ради від 23.03.2021р. на 1 арк; ксерокопію договору №КОС/06/У/325/38621494/2019 від 08.04.2019 про утилізацію відходів на 8 арк; акт здачі приймання робіт №529 від 03.08.2022 на 1 арк; ксерокопію експертного висновку №001310 п/22 від 23.08.2022 на 1 арк; ксерокопію експертного висновку №001558 з/22 від 21.09.2022 на 2 арк; ксерокопію експертного висновку №001175 п/22 від 21.09.2022 на 1 арк; ксерокопію експертного висновку №001182 п/22 від 25.08.2022 на 1 арк; ксерокопію експертного висновку №001176 п/22 від 29.08.2022 на 1 арк; ксерокопію експертного висновку №001178 п/22 від 29.08.2022 на 1 арк; акт на переміщення №775 від 05.07.2022 на 1 арк; квитанцію №661 від 20.09.2022 на 1 арк; квитанцію №662 від 20.09.2022 на 1 арк; акт надання послуг №3298 від 21.09.2022 на 1 арк; акт надання послуг №3299 від 21.09.2022 на 1 арк; акт надання послуг №207 від 31.07.2022 на 1 ар.; ксерокопію експлуатаційного дозволу серії ТА №000663 на 1 арк, які поміщені на зберігання до камери зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - залишити при матеріалах цього кримінального провадження;
- металічний електричний насос з мережевим кабелем білого кольору без будь-яких знаків ідентифікації, що зберігається у камері зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути власнику;
- помпу з трубою без будь-яких знаків ідентифікації з електродвигуном №4153 марки «МЕРRОZЕТ» із кабелем живлення білого кольору та ланцюгом сірого кольору, яка була вилучена під час проведення обшуку 18.02.2023 та зберігається у камері зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути власнику.
Процесуальні витрати за проведення екологічної експертизи у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд протягом семи днів з дня оголошення повного тексту ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1