Номер справи 175/353/26
Номер провадження 1-кс/175/120/26
УХВАЛА

іменем України

22 січня 2026 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_4 , погоджене прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000117 від 19.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий розслідує це кримінальне провадження за тими обставинами, що невстановлена службова особа Комунального підприємства «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» всупереч установленим законодавством вимогам, у невстановлений органом досудового розслідування час, розробила механізм вимагання та одержання неправомірної вигоди для себе, за попередньою змовою групою осіб за участі ОСОБА_6 , за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використання наданого службового становища, поховання.

Так, поховальні процесії та здійснення поховання померлих громадян України, регулюються Законом України «Про поховання та похоронну справу» (далі - Закон). Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що поховання це - діяльність відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у межах повноважень, визначених цим Законом, а також суб`єктів господарювання, спрямована на забезпечення належного ставлення до тіла (останків, праху) померлого (далі - тіла), забезпечення права громадян на захоронення їхнього тіла відповідно до їх волевиявлення, якщо таке є, створення та експлуатацію об`єктів, призначених для поховання, утримання і збереження місць поховань, організацію і проведення поховань померлих та/або загиблих (далі - померлих), надання ритуальних послуг, реалізацію предметів ритуальної належності.

Слобожанською селищною радою створено комунальне підприємство «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» (, юридична адреса: Дніпропетровська область, селище Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, будинок 56б), яке діє на підставі статуту затвердженого рішенням виконавчого комітету Слобожанської селищної ради від 20.04.2022 № 125, відповідно до якого основною діяльністю підприємства є: організація поховань і надання суміжних послуг; роздрібний продаж ритуальної атрибутики та інших пов`язаних товарів; створення зручних умов для громадян та поліпшення якості надання ритуальних послуг, створення агентських, диспетчерських служб; вирішення відповідно до закону питання про відведення земельних ділянок для організації місць поховань; організація поховання померлих громадян, контроль за здійсненням поховання та надання ритуальних послуг; будівництво, утримання, охорона кладовищ та інших місць поховань; ведення обліку та реєстрації поховань померлих і намогильних споруд.

Разом з тим, плата за надання ритуальних послуг здійснюється особою, що звернулась за отриманням таких послуг, шляхом безготівкового перерахунку через установи банків на спеціальний рахунок КП «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба».

Також, встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Слобожанської селищної ради, № 488 від 23.11.2022 «Про встановлення для КП «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» вартості ритуальних послуг передбачених мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг» вартість поховання померлого на вільному місці складає 2971,22 гривень, яка включає в себе наступні платежі: 28,37 грн - оформлення договору-замовлення на організацію та проведення поховання; 21,08 грн - оформлення свідоцтва про поховання; 2 921,77 грн - копання та закопування могили ручним способом у 2, 3 групах ґрунтів.

В ході досудового розслідування встановлено, що громадянин ОСОБА_7 , з метою захоронення урни з прахом близької його родині особі - ОСОБА_8 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , кремована - ІНФОРМАЦІЯ_2 , зателефонував до Слобожанської селищної ради де йому повідомили, що з цього питання необхідно звернутися до директора КП «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба» ОСОБА_9 , який в ході розмови повідомив, що дійсно допоможе ОСОБА_7 у вирішенні питання про захоронення урни з прахом та зазначив, що місце поховання коштує близько 20000 грн в залежності від місця розташування. В подальшому, ОСОБА_9 повідомив, що з усіх питань необхідно спілкуватись з його співробітником на ім`я ОСОБА_10 , грошові кошти за поховання потрібно передати готівкою також ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ).

Так, ОСОБА_7 зателефонував особі на ім`я ОСОБА_10 ( ОСОБА_12 ) останній підтвердив суму за послуги захоронення урни з прахом, визначену ОСОБА_9 , та які необхідно сплатити за поховання, а також повідомив, що ОСОБА_7 необхідно звернутись до його, які він сказав, брата на ім`я ОСОБА_13 ( ОСОБА_6 ).

Так, 13.01.2026, ОСОБА_14 , прибувши на територію кладовища Слобожанської селищної ради, що розташоване на території смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, зустрів особу на ім`я ОСОБА_13 ( ОСОБА_6 ) та повідомив, що має намір захоронити урну з прахом ОСОБА_8 , на що ОСОБА_6 в ході спілкування повідомив ОСОБА_7 , що він забезпечить безперешкодне надання місця для поховання та визначив, в якості обов`язкової умови поховання близької особи ОСОБА_7 , є необхідність внесення оплати за надання місця та викопування могили оплату в розмірі 27000 (двадцять сім тисяч) гривень.

В подальшому, 13.01.2026, приблизно о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування службовою особою КП «Слобожанська селищна спеціалізована ритуальна служба», знаходячись на території кладовища Слобожанської селищної ради, що розташоване в с. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, діючи з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення дій з використанням свого службового становища в інтересах того, хто надає таку вигоду, за попередньою змовою групою осіб, отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 27000 грн, за виділення місця для поховання та викопування ями.

13.01.2026 у період часу з 18:11 по 18:20 годину в ході проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді був вилучений та поміщений на спеціальний майданчик транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

Вказаний транспортний засіб постановою від 14.01.2026 визнано речовим доказом.

Під час проведення серії санкціонованих обшуків у осіб, імовірно причетних до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_12 почав переховуватись від органів досудового розслідування, з метою уникнення участі у проведенні слідчих (розшукових) дій.

Обшук транспортного засобу AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 , проведено з метою вилучення зазначеного автомобіля та збереження речових доказів, які перебувають у ньому. Враховуючи поведінку ОСОБА_12 , у слідчого є підстави вважати, що у зазначеному транспортному засобі перебувають речові докази, і тому слідчий просить накласти арешт з метою запобігання можливості пошкодження, псування або перетворення доказів, що може призвести до знищення слідів кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 вилучений в ході обшуку, проведеного 13.01.2026.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила задовольнити, оскільки вилучений автомобіль є речовим доказом, а саме засобом вчинення кримінального правопорушення, який використовувався причетними особами, а також у автомобілі перебувають речі та предмети, які очевидно для слідства мають доказове значення, тобто є речовими доказами.

Власник майна ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Згідно ст.172 КПК України неприбуття особи у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Тимчасове вилучення майна було здійснено 13.01.2026 правомірно в ході слідчої дії обшуку на підставі ухвали суду. Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна наступного дня після вилучення майна, а саме 14.01.2026, що відповідає положенню ч.5 ст.171 КПК України. Засобами поштового зв`язку клопотання надійшло до суду 20.01.2026 та того ж дня розподілено слідчому судді.

Вилучений транспортний засіб, про арешт якого ставить питання слідчий, безпосередньо стосуються події, яка розслідується, як злочин, передбачений ч.3 ст.368 КК України. Сторона обвинувачення зазначає, що цей транспортний засіб використосувався в якості засобу вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий в клопотанні та прокурор в судовому засідання довели підстави арешту майна, оскільки незастосування заборони на його використання, а також заборони розпоряджатись може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що може зашкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя погоджується з обґрунтуванням, наданим в клопотанні, щодо доцільності накладення арешту на вилучений транспортний засіб, з метою запобігання можливості приховування вказаних речей, їх фізичного знищення, псування, відчуження, або знищення слідів кримінального правопорушення.

А відтак, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись п.1 ч.2 ст.170, ст.ст.170-174 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 13.01.2026 в ході обшуку, а саме на транспортний засіб AUDI Q7, д.н.з. НОМЕР_1 .

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, заборонити відчужувати, користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та третій особі, щодо майна якої вирішувалось питання про арешт.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1