Справа № 445/1477/25
Провадження № 1-кп/445/320/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000455 від 16.10.2025 та № 0000277 від 09.06.2025 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369, ч. 1 ст. 382 КК України, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселище Золочівського району Львівської області, громадянин України, українця, ареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

08.06.2025 близько 18:20 год. старший інспектор ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 та інспектор ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , виконуючи покладені на них повноваження, передбачені Законом України «Про Національну поліцію» в частині виконання повноважень поліції, будучи у однострої поліцейських (у форменному одязі), визначеним ст. 20 Закону України «Про Національну поліцію», перебуваючи на ділянці дороги за адресою: вул. Панова, 2, с. Новоселище Золочівського району Львівської області, в ході реагування на повідомлення на лінію 102 категорії «Порушення правил дорожнього руху», виявили, що ОСОБА_5 , керував транспортним засобом марки «Ford Fiesta» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

У подальшому, 08 червня 2025 року у період часу з 18:25 год. по 18:45 год., під час складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_5 , знаходячись на ділянці дороги по вул. Панова, 2 у с. Новоселище, Золочівського району Львівської області, діючи умисно, розуміючи, що поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 являються службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади, та є уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, з метою уникнення адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного ним діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи настання таких, незважаючи на попередження поліцейського про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди, неодноразово висловив пропозицію службовій особі - інспектору ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 надати йому неправомірну вигоду у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень, та у подальшому, 08.06.2025 о 18:45 год. ОСОБА_5 , перебуваючи разом з працівником поліції у службовому автомобілі працівників поліції марки «Dacia Duster», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходився на місці події, усвідомлюючи, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності, надав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 6000 (шість тисяч) гривень, а саме поклав грошові кошти у вказаній сумі під ручним гальмом між передніми сидіннями вищевказаного службового автомобіля, за невчинення працівниками поліції в інтересах ОСОБА_5 , дій з використанням наданого їм службового становища, а саме за не притягнення його до адміністративної відповідальності.

постановою Золочівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 у справі №445/1454/25, яка набрала законної сили 15.07.2025, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на якого накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 гривень, з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на невиконання постанови Золочівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 у справі №445/1454/25, яка набрала законної сили 15.07.2025, щодо позбавлення його права керування транспортним засобом, діючи умисно, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, усвідомлюючи протиправність своїх дій, продовжив керування транспортним засобом.

Так, ОСОБА_5 14.09.2025 року близько 11:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Золочівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 у справі №445/1454/25, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «FORD» модель «FIESTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Новоселище Золочівського району Львівської області.

Крім цього, ОСОБА_5 23.09.2025 року близько 13:00 год., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, достовірно знаючи, що він позбавлений права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Золочівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 у справі №445/1454/25, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «FORD» модель «FIESTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Новоселище Золочівського району Львівської області.

Також, ОСОБА_5 продовжуючи керувати транспортним засобом, а саме 09.10.2025 року о 17:44 год., достовірно знаючи, що він позбавлена права керувати транспортним засобом, діючи умисно, всупереч постанови Золочівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 у справі №445/1454/25, яка набрала законної сили, маючи реальну можливість її виконати, у встановлений вказаним судовим рішенням термін, умисно керував транспортним засобом, а саме автомобілем марки «FORD» модель «FIESTA», реєстраційний номер НОМЕР_1 в с. Новоселище Золочівського району Львівської області та був зупинений працівниками ВРПП Золочівського РВП ГУНП у Львівській області, як наслідок, працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478505 від 09.10.2025 за ч.2 ст.130 КУпАП.

Отже, ОСОБА_5 систематично керує транспортним засобом, чим умисно не виконує постанову Золочівського районного суду Львівської області від 03.07.2025 у справі №445/1454/25, яка набрала законної сили 15.07.2025.

Таким чином, дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, та за ч.1 с. 382 КК України, а саме умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили, кваліфіковано вірно.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Обставинами, які передбачені ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , яке передбачене ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра, у лікаря - нарколога не перебуває, є особою молодого віку.

Також суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочинів, які згідно зі ст.12 КК України класифікуються як не тяжкі злочини.

Відповідно до досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, вважають, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб). На думку Дністровського РС №3 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області, виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Отже, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_5 діяння та дані, які характеризують його особу, суд робить висновок, що обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України доцільно призначити покарання - штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки таке покарання відповідає ступеню суспільної небезпеки, за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 382 КК України доцільно призначити покарання - штраф у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, є посильним для нього фінансовим тягарем та буде достатнім для усвідомлення обвинуваченим своєї протиправної поведінки.

З матеріалів справи вбачається, що процесуальні витрати та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувались.

У кримінальному провадженні збитки не завдано.

В ході досудового розслідування цивільний позов на заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

До речових доказів (грошових коштів) суд на підставі ч. 1 ст. 96-1, п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КПК України застосовує спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи дані вимоги законодавства, суд вважає, що слід скасувати арешт грошових коштів, та застосувати до них спеціальну конфіскацію.

Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Вирішуючи долю речових доказів, а саме грошових коштів, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, тобто застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки вказані грошові кошти безпосередньо були предметом злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.349, 370,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 369 та ч.1 ст.382 КК України, та призначити покарання:

-за ч.1 ст. 369 КК України покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян;

-за ч.1 ст.382 КК України покарання у виді 500 (п`ятисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Напідставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять) тисяч гривень.

Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 10.06.2026 у кримінальному провадженні №0000277 від 09 червня 2025 року на грошові кошти в загальній всумі 6000 гривень - скасувати.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до грошових коштів.

Речові докази: -4 (чотири) грошові купюри номіналом по 1000 гривень із серійними номерами АБ8754164, ЗП0561350, ЕБ3272775, БР9621227; 3 (три) грошові купюри номіналом по 500 гривень із серійними номерами ХЄ4868109, ГМ9402236, АП9625198; 2 (дві) грошові купюри номіналом по 200 гривень із серійними номерами ГЗ9505348, ДД1370032 та купюру номіналом 100 гривень із серійним номером YХ5033441 у загальній сумі 6000 гривень, поміщенні в спец-пакет «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ СЛІДЧЕ УПРАВЛІННЯ» PSP0017201- конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1