УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в м.Рівне, клопотання СВ Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області майор поліції ОСОБА_7 . (далі слідчий), яке погоджене прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 (далі прокурор), в рамках кримінального провадження №001057від 07 травня 2025року за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченихч.1 ст.263КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_8 , переслідуючи корисливі мотиви, за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , організував незаконний збут вогнепальної зброї та боєприпасів.

Згідно за домовленістю, ОСОБА_8 , взяв на себе обов`язок постачання та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів, а також взяв на себе функцію підшукання осіб, які бажають придбати вогнепальну зброю, бойові припаси через соціальну мережу Інтернет.

Своїми активними та цілеспрямованими діями кожен учасник групи безпосередньо сприяв досягненню єдиного злочинного результату. Між ними існував чіткий розподіл функціональних ролей, а їхні узгоджені та взаємопов`язані дії були спрямовані на досягнення спільної мети щодо збуту на території України вогнепальної зброї та боєприпасів, які виразились у наступних діях.

Так, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 всупереч вищевказаним вимогам законодавстві України, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, про відсутність передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї та бойових припасів, переслідуючи мету збуту та особистого незаконного збагачення, вчинили злочини за наступних обставин.

Окрім цього, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, усвідомлюючи незаконність своїх дій, реалізовуючи злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї та боєприпасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час, без передбаченого законом дозволу, взяв на себе функцію підшукання осіб, які бажають придбати вогнепальну зброю, бойові припаси через соціальну мережу Інтернет.

Так, ОСОБА_9 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та зберігав предмет зовні схожий на пістолет марки «Walther P.38» калібру 92х19 мм №7193а та 8 (вісім) предметів зовні схожих на патрони, з метою збуту.

В результаті чого, ОСОБА_9 надав вказівку ОСОБА_8 , щоб останній через всесвітню мережу Інтернет знайшов покупця для продажу предмету зовні схожого на пістолет марки «Walther P.38» калібру 92х19 мм №7193а та 8 (восьми) предметів зовні схожих на патрони, з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, з метою збуту, знайшов через соціальну мережу Інтернет покупця ОСОБА_10 , який погодився купити предмет зовні схожий на пістолет марки «Walther P.38» калібру 92х19 мм №7193а та 8 (вісім) предметів зовні схожих на патрони за грошові кошти в сумі 83 600 гривень.

Після чого, ОСОБА_9 передав предмет зовні схожий на пістолет марки «Walther P.38» калібру 92х19 мм №7193а та 8 (вісім) предметів зовні схожих на патрони для ОСОБА_5 , щоб останній відправив через службу кур`єрської доставки ТОВ «Нова пошта».

В подальшому, ОСОБА_5 , 21 серпня 2025 року близько 17 год. 28 хв. передав до відділення №6 ТОВ «Нова пошта», що за адресоюм.Вінниця, вул.Соняшникова, 3, та за допомогою служби кур`єрської доставки, відправив в м.Рівне предмет зовні схожий на пістолет марки «Walther P.38» калібру 92х19 мм №7193а та 8 (вісім) предметів зовні схожих на патрони, шляхом продажу, чим незаконно збув його особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 за грошові кошти в сумі 83 600 гривень, які останньому були виділені в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину» у формі «оперативної закупки».

Згідно висновку експерта, предмет зовні схожий на пістолет марки «Walther P.38» калібру 92х19 мм № НОМЕР_1 , який є короткоствольною бойовою нарізною вогнепальною стрілецькою зброєю пістолетом «Walther P.38» калібру 92х19 мм № НОМЕР_1 , зразка 1938 року, промислового виготовлення Німеччина, який придатний до стрільби та 8 (вісім) предметів зовні схожих на патрони, які згідно висновку експерта є боєприпасами вогнепальної стрілецької зброї, а саме 7 (сім) об`єктів з числа наданих є пістолетними патронами калібру 9х19 мм (9 mm Luger) із кулями зі свинцевими осердями (FMJ), промислового виготовлення т а 1 (один) об`єкт з числа наданих є пістолетними патронами калібру 9х19 мм, що виготовлений саморобним способом, шляхом спорядження капсульованої гільзи від пістолетного патрона калібру 9х19 мм (9 mm Luger) промислового виготовлення, пороховим зарядом та оболонковою кулею 9 мм зі свинцевим осердям від пістолетного патрона 9х18мм, які до стрільби придатні.

Після чого, ОСОБА_8 отримані кошти розділив між членами групи.

Окрім цього, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, усвідомлюючи незаконність своїх дій, реалізовуючи злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї та боєприпасів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час, без передбаченого законом дозволу, взяв на себе функцію підшукання осіб, які бажають придбати вогнепальну зброю, бойові припаси через соціальну мережу Інтернет.

Так, ОСОБА_9 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, без передбаченого законом дозволу, реалізовуючи злочинний умисел на незаконний збут вогнепальної зброї, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, в невстановлений час, без передбаченого законом дозволу, незаконно придбав та зберігав, предмет зовні схожого на пістолет марки «Фроммер 37» № НОМЕР_2 , кал. 765*17мм, з метою збуту

В результаті чого, ОСОБА_9 попросив ОСОБА_8 , щоб останній через соціальну мережу Інтернет знайшов покупця для продажу, предмет зовні схожий на пістолет марки «Фроммер 37» № НОМЕР_2 , кал. 765*17мм., з метою збуту.

У подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, з метою збуту, знайшов через соціальну мережу Інтернет покупця ОСОБА_10 , який погодився купити предмет зовні схожий на пістолет марки «Фроммер 37» № НОМЕР_2 , кал. 765*17мм. за грошові кошти в сумі 1800 доларів США.

Після чого, ОСОБА_9 через ОСОБА_5 передав ОСОБА_8 для подальшого збуту, предмет зовні схожий на пістолет марки «Фроммер 37» № НОМЕР_2 , кал. 765*17мм.

У подальшому, ОСОБА_8 , виконуючи відведену загальними домовленостями роль, з метою збуту, близько 16 год. 35 хв. 01 жовтня 2025 року приніс предмет зовні схожий на пістолет марки «Фроммер 37» № НОМЕР_2 , кал. 765*17мм, до відділення №6 ТОВ «Нова пошта», що за адресоюм.Вінниця, вул.Соняшникова, 3, та за допомогою служби кур`єрської доставки, відправив в м.Рівне, шляхом продажу, чим незаконно збув його особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_10 за безготівкові кошти в сумі за 1 800 доларів США, які останньому були виділені в рамках проведення негласної слідчої (розшукової) дії «контроль за вчиненням злочину» у формі «спеціального слідчого експерименту».

Згідно висновку експерта, предмет зовні схожий на пістолет, який є бойовим пістолетом марки «Фроммер 37» № НОМЕР_2 , кал. 765*17мм., 1943 року випуску та є короткоствольною вогнепальною зброєю, який придатний до стрільби.

Після чого, ОСОБА_8 вилучені кошти розділив між членами групи.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, зокрема: ОСОБА_11 усвідомлюючи те, що його протиправну діяльність викрито, розуміючи реальність і невідворотність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду;

- може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а саме: перешкоджати шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого, прокурора, суду, оскільки може залишити межі Вінницької області, оскільки об`єктивно підозрюється тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що в подальшому може позбавити можливості забезпечити досудове розслідування та судове провадження у розумні строки.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали.

Підозрюваний та його захисник заперечили з приводу задоволення клопотання. Просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність підозри ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, про які зазначає у клопотанні слідчий не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Аналізуючи ризик переховування від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v.Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею повинно бути проведено аналіз всіх ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України з урахуванням особливостей даного кримінального провадження та особи підозрюваного, як того вимагають норми чинного законодавства України та міжнародного законодавства, зокрема практика ЄСПЛ, яка відповідно до ч.5 ст.9 КПК України застосовується у кримінальному процесуальному законодавстві України (Рішення у справі «Смирнова проти Росії», скарги №46133/99 та 48183/99, від 08.06.1995 у справі «Ягчі і Саргін проти Туреччини», Рішення у справі «Вренчев проти Сербії» від 23.09.2008).

Враховуючи вище викладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою є недоцільним.

Слідчий суддя бере до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, постійне місце проживання. До кримінальної відповідальності не притягувався.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, суд вважає, щодо підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_12 цілодобовий домашній арешт.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти обов`язки, а саме: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И Л А:

В задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно ОСОБА_5 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Козятинського району, с. Широка Гребля, громадянина України, українця, розлученого, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого- запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту тривалістю 60 днів, а саме до 22.03.2026 року.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , (окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття ) цілодобово.

Встановити строк дії ухвали до 22.03.2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, де він зареєстрований проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим, та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення; здати на зберігання у місцеві органи державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити 22.03.2026 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та слідчого, що здійснює досудове розслідування вказаного кримінального провадження.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_13