Справа № 592/2575/26
Провадження № 1-кс/592/1373/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання першого заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, яке мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001913 від 14.02.2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що 14.02.2026 близько 08 год. 20 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи транспортний засобом марки Місубісі Л-200 військовий номерний знак НОМЕР_2 , який належить військовій частині НОМЕР_1 рухаючись по автодорозі Т-1913 в АДРЕСА_1 , не вибрав безпечної швидкості руху та здійснив виїзд за межі проїжджої частини дороги де в подальшому допустив зіткнення з зупинкою громадського транспорту.

14.02.2026 вході проведення огляду місця події, виявлено та вилучено:

- автомобіль Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності військової частини НОМЕР_1 .

Так в ході вказаного огляду на транспортному засобі виявлено сліди вчинення дорожньо-транспортної пригоди, а саме пошкодження, відбитки лако-фарбового покриття, окрім того вказані транспортний засіб, прямо причетний до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди.

Для з`ясування причини настання дорожньо-транспортної пригоди, міри вини учасників та наявність складу кримінального правопорушення у діях учасників даної пригоди на даний час необхідно призначити ряд судових експертиз, для проведення яких необхідно надання як об`єктів дослідження даний автомобіль.

14.02.2026 вилучений автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

На даний час з метою збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Тому просить суд накласти арешт на майно зазначене в клопотанні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Командир військової частини НОМЕР_1 надав суду лист в якому просив проводити розгляд клопотання без участі, проти накладення арешту не заперечував.

Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 14.02.2026 року вказаний у клопотанні автомобіль було визнано в якості речових доказів (а.с.21).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, прокурором доведено, що вилучене майно, може бути доказом злочину, та є можливість його використання у кримінальному провадженні для встановлення істини, підтвердження існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання першого заступника керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0001913 від 14.02.2026 року, на автомобіль Mitsubishi L200, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що перебуває у власності військової частини НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_5