Справа № 357/376/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002559, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України щодо підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 , захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 звернулися до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні № 0002559, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень проти власності, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років та до десяти років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, а ті що є не стали на заваді вчинення кримінальних правопорушень. З огляду на викладене усвідомлення можливості настання вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення обгрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, востаннє засуджений 09.04.2021 до покарання у виді 4 років позбавлення волі. 05.06.2023 звільнений умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів. Не виправдавши довіру суду, який прийняв рішення про можливість умовно-дострокового звільнення, не зробивши належних висновків щодо припинення протиправної поведінки, не став на шлях виправлення та через невеликий проміжок часу знову підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти власності, у період дії воєнного стану.

Додатково слід зазначити, що раніше, будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в межах кримінального провадження №0001796 від 17.05.2024 ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування та був оголошений в розшук. Однак 01.11.2024 кримінальне провадження відносно нього закрите на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Зазначене свідчить, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає, ігнорує встановлені законом норми поведінки в суспільстві, а також в нього відсутні будь-які стримуючі фактори щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень. Характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінка ОСОБА_4 вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Таким чином, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків у провадженні, беручи до уваги неможливість запобіганню вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та враховуючи особу підозрюваного, є обґрунтована необхідність у застосуванні щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Позиції сторін.

У судовому засіданні прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 28.02.2026.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснив, що він визнає факт вчинення кражідок та має бажання відшкодувати шкоду. Він не перебував у розшуку по попередньому кримінальному провадженні, не переховувався від слідства, він просто переїхав проживати у м. Київ. Після того, як його мати захворіла і злягла, у неї ішемія мозку, відмирання двох мозочків, він в середині літа 2025 року переїхав проживати до м. Біла Церква. Проживає у квартирі на дев`ятому поверсі з лежачою мамою, якій 68 років, доглядає її. За 200 метрів від будинку влаштувався на роботу, щоб мати змогу в обідню перерву піти додому до матері. Він працював до того часу, поки у нього в спортивному залі лопнула вена на нозі. Непрацює він з грудня 2025, оскільки значно погіршився стан його здоров`я. Наразі він займається лікуванням, не відчуває ноги, через день ходить на уколи в лікарню. Окрім нього немає кому доглядати за матір`ю. Менша сестра проживає у м. Києві, вона вагітна і має намір виїхати за кордон, тому що у м. Києві, у зв`язку із обстрілами, уже дві неділі немає води, світла, тепла. Вона доглядала матір`ю, коли він відбував покарання, а зараз вона поставила йому умову, щоб він доглядав матір. Вену він порвав у 2026 році, а до цього у нього у вені був тромбоз. Наразі він не вживає наркотичні засоби, раніше у нього були епізодичні вживання, останній раз вживав восени 2025, його сусід пригостив. Він зобов`язується з`являтися на виклики та не має наміру переховуватися від слідства та суду, тому що прив`язаний по догляду за матір`ю. Просить обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, щоб він мав можливість лікуватися та доглядати за лежачою матір`ю.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечив та просив обрати до підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби. Просив пожаліти хвору лежачу матір підозрюваного, за якою окрім нього нікому доглядати та яка, в разі обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, залишиться на дев`ятому поверсі сам на сам із хворобами та бідами.

Позиція слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний-обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Так, будучи раніше неодноразово судимим, у тому числі за злочини проти власності, 09.12.2025 близько 14:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні дитячого простору (садочку) "KIDS STATION", що розташований за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Зелена 25, діючи з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, вчинив крадіжку належних

ОСОБА_8 грошових коштів в сумі 4000 гривень 00 копійок, які знаходились у гаманці, що лежав у сумці в одній з кімнат садочку, а також електронного пристрою для нагрівання табаку IQOS ILUMA, вартістю 1 178 гривень 98 копійок, який знаходився в кишені куртки, що висіла в холі закладу.

Після цього, ОСОБА_4 вийшов з приміщення дитячого простору (садочку) "KIDS STATION", викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на суму 5 178 гривень 98 копійок.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, 29.12.2025 близько 16:57 год ОСОБА_4 , перебував в приміщенні магазину «Єва» № 3368, належного товариству з обмеженою відповідальністю «РУШ» (), що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 80,

та в цей час у останнього виник умисел на викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, таємно від оточуючих, будучи впевненим у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу з торгових полиць взяв подарунковий набір для волосся «Pantene Pro-V Intensive Repair» (Шампунь 400мл+бальзам опол. Диво за 3 хвилини 220 мл.) у кількості 1 од., вартістю 319 грн. 00 коп. (268 грн. 63 коп. без ПДВ) який заховав у внутрішню кишеню своєї куртки та, не маючи наміру на оплату викраденого, направився до виходу з магазину.

Однак, такі протиправні дії ОСОБА_4 були помічені працівниками магазину ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які звернулись до нього з вимогою зупинитись та повернути товар. Проте ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел на заволодіння майном, незважаючи на те, що його неправомірні дії виявлені працівниками магазину та свідками, будучи викритим, продовжив свої протиправні дії, спрямовані на незаконне збагачення та вибіг із вищевказаного магазину із викраденим товаром, тим самим відкрито заволодівши чужим майном.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 спричинив майнову шкоду ТОВ «РУШ» на суму 319 грн. 00 коп. (268 грн. 63 коп. без ПДВ).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 30.12.2025. Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри вручено підозрюваному 12.01.2026.

Щодо обґрунтованості підозри.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням на лінію «102», яке зареєстроване до ІКС «ІПНП» Білоцерківського РУП за № 74467 від 09.12.2025, в якому ОСОБА_8 , звернулася про вчинення кримінального правопорушення; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 ; протоколом огляду місця події від 09.12.2025, що за адресю: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Зелена, 25 у приміщені дитячого простору (садочку) "KIDS STATION"; протоколом огляду приміщення від 10.12.2025, що за адресю: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Зелена, 25 у приміщені дитячого простору (садочку) "KIDS STATION"; протоколом огляду речей, які були вилученні під огляду приміщення від 10.12.2025 що за адресою: Київська обл., м. Біла Церква, вул. Зелена, 25 у приміщені дитячого простору (садочку) "KIDS STATION"; показаннями потерпілої ОСОБА_8 від 19.12.2025, яка повідомила про обставини вчинення кримінального правопорушення 09.12.2025, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Зелена, 25 у приміщені дитячого простору (садочку) "KIDS STATION"; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, де потерпіла ОСОБА_8 , впізнала особу ОСОБА_4 , який вчинив крадіжку належного їй майна; показаннями свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 які повідомили про обставини вчинення кримінального правопорушення 09.12.2025, що за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом отримання предметів, а саме: DVD-R диска на якому наявні відеозаписи з камер відеоспостереження поблизу місця вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду документу, а саме: DVD-R диска на якому наявні відеозаписи з камер відеоспостереження поблизу місця вчинення кримінального правопорушення; протокол отримання предметів, а саме грошової купюри номіналом 200 гривень та шапки з написом 7200; протоколом огляду речей, а саме: грошової купюри номіналом 200 гривень; протоколом огляду речей, а саме: шапки з написом 7200; відношенням (заявою) про вчинення кримінального правопорушення від ТОВ «РУШ»; показаннями представника потерпілої юридичної особи ТОВ «РУШ» ОСОБА_14 від 05.01.2026, який повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення 29.12.2025, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 80 у приміщені магазину «Єва»; показаннями свідка ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили про обставини вчинення кримінального правопорушення 29.12.2025, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 80 у приміщені магазину «Єва»; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, за участю свідка ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 , які впізнали особу ОСОБА_4 , який вчинив відкрите викрадення майна магазину; протоколом отримання речей/документів, а саме: DVD-R диска із відеозаписами з камер відеоспостереження в магазині «Єва», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 80; Протоколом огляду документу, а саме: DVD-R диска із відеозаписами з камер відеоспостереження в магазині «Єва», що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 80.

Отже, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують його з останнім, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані правопорушення.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України відносяться до тяжких злочинів, за які передбачено покарання до 8 та до 10 років позбавлення волі). Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_4 та характером злочинів у вчиненні яких він підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку про існування високого ступеня ризику того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваним ОСОБА_15 зважаючи на те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідності за вчинення тяжких кримінальних правопорушень та реально відбував покарання в місцях позбавлення. Останній раз звільнився з місця позбавлення волі 06.06.2023, умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів. Однак, не виправдавши довіру суду, який прийняв рішення про можливість умовно-дострокового звільнення, не зробивши належних висновків щодо припинення протиправної поведінки, не став на шлях виправлення та через невеликий проміжок часу знову підозрюється у вчиненні тяжких злочинів проти власності, у період дії воєнного стану.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_4 на шлях виправлення не стає, ігнорує встановлені законом норми поведінки в суспільстві, а також в нього відсутні будь-які стримуючі фактори щодо вчинення протиправної поведінки, в тому числі кримінальних правопорушень.

Характер вчинених кримінальних правопорушень, поведінка ОСОБА_4 вказує на його сміливість та кмітливість у вчиненні злочинів, а відтак наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень, зокрема корисливих.

Вказане свідчить про злочинну спрямованість особи підозрюваного та вперте небажання стати на шлях виправлення та високий ризик можливої протиправної поведінки підозрюваного у майбутньому.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, слід перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан, наявність судимостей, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_4 неодружений, малолітніх, неповнолітніх дітей на утриманні не має, непрацюючий, має місце реєстрації та проживання, медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує, раніше неодноразово судимий, в тому числі і за вчинення корисливих злочинів проти власності, та неодноразово відбував покарання у виді позбавлення волі, а саме: 09.06.2008 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців; 20.11.2008 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 3 роки; 06.12.2011 Білоцерківським міськрайонним судом за ч.1 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі. 15.05.2014 звільнений на підставі і ст.82 КК України з заміною не відбутої частини покарання на виправні роботи терміном 2 роки з утриманням 20 відсотків заробітку; 15.01.2016 Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 71, 72 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2011 р. 05.05.2018 р. звільненого з Коростенської ВК №71 умовно-достроково за ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк 7 місяців 5 днів; 11.07.2019 Білоцерківський міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України; 09.04.2021 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області з ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, 05.06.2023 звільнений з Білоцерківської виправної колонії № 35 умовно-достроково за ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів.

Відповідно до наданої стороною захисту копії довідки з медичного закладу, виданої черговим хірургом 08.01.2026, ОСОБА_4 встановлено діагноз: трофічні виразки обох гомілок, хронічний тромбофлебіт.

Зі слів підозрюваного ОСОБА_4 він здійснює догляд за матір`ю, яка потребує сторонньої допомоги. На підтвердження вказаної обставини, судом досліджено, надану стороною захисту медичну документацію стосовно матері підозрюваного ОСОБА_16 , 1957 р.н. станом на 13.03.2019 та 03.10.2022 роки, відповідно до якої у станньої МРТ-картина дисциркуляторної енцефалопатії з атрофічними змінами на рівні обох гімосфер мозочку.

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , особу підозрюваного, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, стон його здоров`я, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності його позапроцесуальних дій, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового слідства тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_4 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду, та вчинення ним нового кримінального правопорушення у разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Даних про те, що ОСОБА_4 не може утримуватися в умовах СІЗО, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає стосовно ОСОБА_4 строк тримання під вартою у межах строку досудового розслідування на 47 днів, взявши останнього під варту з-залу суду негайно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3328 грн.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні можливо визначити заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (3028 х 30), що становить 166 400.00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 96, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Обрати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування на 47 днів, тобто до 28 лютого 2026 включно, взявши останнього під варту з-залу суду негайно та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , рахувати з моменту його фактичного затримання.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що становить 166 400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста ) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок: Територіальне управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного, який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_4 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді, та (або) суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на збергіання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України та начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 14.01.2026 о 08-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_17