Справа № 276/2064/25
Провадження по справі 1-кс/276/373/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року селище Хорошів

Слідчий суддя Хорошівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про накладення арешту на майно, подане Т.в.о. начальника СВ відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000247 від 22.11.2025 рокуза ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення 21.11.2025 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 з позбавленням власників та володільців майна можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати його.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.11.2025 близько 18 години водій автопоїзда у складі сідлового тягача марки DAF р/н НОМЕР_1 з напівпричепом SCHMITZ р/н НОМЕР_2 ОСОБА_5 рухаючись по 190 км автодороги «Київ-Чоп» поблизу с.Соколів Житомирського р-ну , зі сторони м.Рівне в напрямку м.Київ здійснив наїзд на невстановленого пішохода, чоловічої статі, який перетинав проїзну частину з ліва на право відносно напрямку руху ТЗ, поза межами пішохідного переходу. Внаслідок даної події пішохід отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події.

Вказаний факт СВ відділення поліції №3 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000247 від 22.11.2025.

21.11.2025 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ Чоп, 190 км с. Соколів, Житомирського району Житомирської області було виявлено та вилучено автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 із механічними пошкодженнями та поміщено на спеціальний майданчик тримання транспортних засобів ТОВ «Сільгосптехніка», що за адресою: селище Пулини, вулиця Незалежності, 95, Житомирського району Житомирської області.

Слідчий в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву в якій просить клопотання розглядати без її участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Законний володілець вилученого майна, щодо якого вирішується питання про арешт майна, в судове засідання не прибув.

З огляду на те, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України явка вищевказаних учасників не є обов`язковою, а строк розгляду клопотання обмежений, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без участі слідчого та представника власника майна.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПКУкраїни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Згідно із ч.1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. В частині 5 цієї ж статті передбачено, що при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Частинами 1, 2 статті 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Встановлено, що у провадженні СВ відділення поліції №3 Житомирського районного управління поліції №2 ГУ НП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000247 від 22.11.2025 за ч.2 ст.286 КК України.

21.11.2025 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на автодорозі Київ Чоп, 190 км с. Соколів, Житомирського району Житомирської області було виявлено та вилучено автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 із механічними пошкодженнями.

Вказане підтверджується витягом з ЄРДР, протоколом огляду місця ДТП від 21.11.2025 та іншими документами, доданими до клопотання.

Автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 , власником яких згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 , з пошкодженнями внаслідок ДТП 21.11.2025 слідчим постановою визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000247 від 22.11.2025.

Згідно із ч.ч. 1, 11 с. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя вважає, що обмеження у користуванні та розпорядженні вилученими транспортними засобами, які є речовим доказом, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та може бути об`єктом експертних досліджень, на вказаній стадії провадження є виправданим та таким, що сприятиме виконанню завдань кримінального судочинства, передбаченого ст. 2 КПК України.

Враховуючи, що вилучене вищевказане майно, яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000247 від 22.11.2025 є матеріальними об`єктами, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відповідають критеріям ст.98 КПК України, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, проведення судових експертиз тавстановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 21.11.2025 огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автопоїзд у складі сідлового тягача марки DAF р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки SCHMITZ р.н. НОМЕР_2 з позбавленням власників та володільців майна можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати його.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1