У Х В А Л А

05 січня 2026 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

ВСТАНОВИЛА:

1.До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області щодо невнесення відомостей до ЄРДР відповідно до його заяви від 11.12.2025.

1.1.Скаржник зазначає, що у поданій заяві були викладені конкретні обставини можливого зловживання службовим становищем прокурором, із зазначенням осіб, часу, місця та суті подій, що, на його переконання, зобов`язувало прокурора внести відповідні відомості до ЄРДР без попередньої оцінки їх обґрунтованості. Водночас, листом прокуратури йому було повідомлено про відмову у внесенні таких відомостей, що, за твердженням скаржника, суперечить вимогам кримінального процесуального закону та порушує його право на доступ до правосуддя.

1.2.У скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення та розпочати досудове розслідування за його заявою від 11.12.2025, про що через 24 години з моменту внесення таких відомостей надіслати заявнику витяг з ЄРДР.

2.У судовому засіданні скаржник заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив скаргу задовольнити. При цьому зазначив, що, на його переконання, саме невжиття прокурором ОСОБА_5 належних та своєчасних процесуальних заходів призвело до втрати (знищення) речових доказів, які, за твердженням скаржника, мали істотне значення для доведення його невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення.

2.1.Прокурор у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що за зверненням прокурора ОСОБА_5 була проведена службова перевірка щодо обставин зникнення речових доказів, за результатами якої відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Разом з тим прокурор зазначив, що ініціювання ОСОБА_3 питання про внесення відомостей до ЄРДР за тим самим фактом, однак стосовно конкретного прокурора, фактично спрямоване на усунення останнього від участі у кримінальному провадженні.

3.Заслухавши учасників, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.1.Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні. Частиною 1 ст. 9 КПК визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

3.2.Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 КПК України. Так, ч. 1 ст. 303 КПК України закріплений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена така бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

3.3.Системний аналіз положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

3.4.Так, у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

3.5.Разом з тим, на підставі ст. 25 КПК України проголошено засаду публічності. Прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. З вказаною нормою кореспондується вимога п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, у відповідності до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься, зокрема, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, зі змінами), з огляду на які до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником, чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

3.6.Таким чином, бездіяльність щодо внесення відомостей до ЄРДР в сенсі Кримінального процесуального кодексу України може мати місце лише у разі:

-надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення до суб`єкта, який наділений відповідними повноваженнями вносити дані до ЄРДР;

-наявність в заяві інформації, яка свідчить про ознаки кримінального правопорушення;

-невнесення відомостей за заявою, яка надійшла уповноваженому суб`єкту і містить ознаки кримінального правопорушення, протягом 24 годин.

3.7.Як убачається з матеріалів справи, заявник звернувся до керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області із заявою про вчинення кримінального правопорушення в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України, у якій повідомив про можливі протиправні дії прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_5 . Заявник зазначив, що останній здійснював процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002303 від 06.05.2014, у межах якого під час обшуку 29.05.2014 було вилучено майно, зокрема зовнішній дисковий накопичувач, який, за твердженням заявника, містив відомості, що мають істотне значення для доведення його невинуватості. Вказане майно ухвалою слідчого судді від 30.05.2014 було визнано речовими доказами та підлягало зберіганню у визначеному судом місці.

У заяві зазначено, що, незважаючи на процесуальні обов`язки прокурора як процесуального керівника, належні заходи щодо забезпечення збереження речових доказів вжиті не були. Заявник стверджує, що протягом тривалого часу вилучене майно, у тому числі ключовий доказ сторони захисту, перебувало поза місцем зберігання, визначеним судовим рішенням, а в подальшому було втрачено або знищено. Також заявник посилається на неодноразові ухвали суду, якими прокурора зобов`язували надати зазначений речовий доказ для дослідження в судовому засіданні, однак такі ухвали, за його твердженням, залишалися невиконаними.

Заявник вважає, що наведені обставини свідчать про умисне приховування або неналежне збереження речових доказів, що порушує принципи змагальності сторін та доступу до правосуддя, а також позбавило його можливості реалізувати право на захист. У зв`язку з цим у заяві наведено аргументи щодо наявності в діях прокурора ознак кримінального правопорушення, передбаченого, зокрема, ч. 2 ст. 364 КК України, як зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки..

3.8.Не оцінюючи обґрунтованість заяви ОСОБА_3 , з якою він звернувся до Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, на предмет наявності ознак складу злочину, слідчий суддя встановила, що фактично вона стосується факту зникнення речових доказів у кримінальному провадженні № 0002303 від 06.05.2014.

3.8.1.Як вбачається з наданих в судовому засіданні прокурором матеріалів, 28.11.2025 до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області надійшов лист заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури за фатом неналежного зберігання та втрати речових доказів у кримінальному провадженні № 0002303 від 06.05.2014, що унеможливлює їх дослідження в судовому засіданні.

На підставі вказаної інформації призначено службове розслідування, за висновком якого встановлено, що інформація за фактом неналежного збереження та втрати речових доказів окремими працівниками Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області знайшла своє підтвердження.

У зв`язку з цим прокурором ОСОБА_5 н апідставі самостійно виявленого прокурором правопорушення 12.12.2025 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 30000443 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 388 КК України з таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення:

«У провадженні Білоцерківського міського суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002303 від 06.05.2014 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України. В межах вказаного кримінального провадження 02.12.2025 призначено службове розслідування щодо втрати речових доказів та іншого майна, на яке накладено арешт. Відповідно до висновку службового розслідування від 08.12.2025 встановити місце знаходження речових доказів та іншого майна, на яке накладено арешт - знайти не вдалося. Таким чином констатовано факт неналежного збереження та втрати речових доказів, на які накладено арешт, що унеможливлює їх дослідження в судовому засіданні. В діях працівників Білоцерківського РУП вбачається незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт».

3.9.Отже відповідні відомості, які фактично дублююсь обставини кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 були внесені уповноваженою особою Білоцерківської окружної прокуратури до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

3.10.Як встановлено в судовому засіданні, скаржник вважає, що до ЄРДР також мають бути внесені відомості щодо конкретної особи - прокурора ОСОБА_5 з зазначенням запропонованої ним правової кваліфікації - ч. 2 ст. 364 КК України. У зв`язку з цим вважає відповідний обов`язок щодо внесення відомостей до ЄРДР невиконаним. Слідчий суддя не може погодитися з такою позицією.

3.11.Порядок внесення відомостей до ЄРДР регламентований ст. 214 КПК України та Положенням про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Відповідно до п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність З цими вимогами узгоджуються приписи Положення про ЄРДР, з огляду на які до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, … попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

3.12.Обставинами, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, є ознаки кримінального правопорушення та ознаки складу такого правопорушення. Для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Водночас, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

3.13.Разом з тим, кримінально-правова кваліфікація є визначальним питанням здійснення кримінального провадження, одним з основних етапів (стадій) застосування кримінально-правової норми, саме тому кваліфікація є базовим поняттям на всіх етапах кримінального провадження. Правова кваліфікація - це правова оцінка, визначення якості та характеристика певного юридичного факту (події, випадку, поведінки), пошук, вибір і застосування до нього відповідної правової норми певної галузі права (законодавства). Слід зазначити, що п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України містить поняття «попередня правова кваліфікація». Це свідчить про те, що кваліфікація не є статичною, це динамічний процес, який на різних етапах кримінального провадження має певні особливості та специфіку, при цьому суб`єкти кваліфікації йдуть від «незнання до повного знання». Правова кваліфікація кримінального правопорушення може змінюватися під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження. Так, при відкритті кримінального провадження доволі наявний лише мінімальний обсяг відомостей про вчинене діяння. У ході досудового розслідування кількість та обсяг (якість) фактів збільшуються, і на момент завершення розслідування справи відповідний суб`єкт кваліфікації повинен володіти всіма суттєвими, необхідними й достатніми даними про скоєне діяння (поведінку).

3.14.Особа, що вчинила кримінальне правопорушення, встановлюється після внесення відомостей до ЄРДР під час досудового розслідування. Так, відповідно до ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Згідно з п.2 ч. 1 ст. 91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення є обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Тому незазначення на початку досудового розслідуванні конкретних прізвищ осіб, зокрема щодо якої стверджує заявник, є абсолютно логічним і законодавчо обґрунтованим.

3.15.Одночасно ч. 2 ст. 36 КПК України встановлює, що починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених КПК України, уповноважений прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

3.16.Отже, системний аналіз норм вказує на відсутність у слідчого, прокурора обов`язку вносити до ЄРДР відомості у точній відповідності до заяви про кримінальне правопорушення, а також зазначати визначену заявником кваліфікацію.

3.17.Разом з тим, заявник, який є фактично потерпілим у кримінальному провадженні № 30000443, може впливати на визначення кримінально-правової кваліфікації і встановлення осіб, що вчинили кримінальне правопорушення, та інших обставин шляхом звернення з клопотанням про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних (слідчих) розшукових дій, інших процесуальних дій; наданням відомої йому інформації під час допиту тощо. При цьому ОСОБА_3 вже подав в рамках цього кримінального провадження цивільний позов.

3.18.У зв`язку з цим слідчий суддя наголошує, що незгода з редакцією відомостей, внесених уповноваженою особою до ЄРДР, не може вважатися бездіяльністю в розумінні п. 1.ч. 1 ст. 303 КПК України. Адже бездіяльність - це пасивна форма поведінки уповноваженого суб`єкта, яка полягає в утриманні від вчинення обов`язкової процесуальної дії чи постановлення обов`язкового процесуального рішення; тобто, невиконання обов`язку, покладеного КПК України.

3.19.До цього слід додати, що інститут судового контролю за дотриманням прав і інтересів осіб при внесені відомостей до ЄРДР покликаний забезпечити початок досудового розслідування в тих випадках, коли наявні ознаки кримінального правопорушення, що мають стати предметом перевірки в кримінально-процесуальному порядку, а уповноважена особа ухиляється від вчинення необхідних дій. Такий судовий контроль не має ставати інструментом для систематичного і необґрунтованого нав`язування органу досудового розслідування своєї версії подій та визначеної правової кваліфікації в момент внесення відомостей до ЄРДР. Адже на цьому етапі суб`єктом визначення ознак кримінального правопорушення є безпосередньо слідчий та/або прокурор, які володіють для цього необхідними знаннями і наділені законодавчими повноваженнями, або слідчий суддя, якщо відповідна бездіяльність стає предметом судового контролю. Кваліфікацію здійснюють відповідні суб`єкти - представники органів державної влади, до повноважень яких належать досудове розслідування та судовий розгляд відповідного кримінального провадження (справи). Адже правильна юридична оцінка вчиненого особою діяння є необхідною умовою досягнення законності при відправленні правосуддя у зв`язку з проведенням кримінального провадження. Помилка у кваліфікації може потягти за собою необґрунтоване засудження особи або необґрунтоване її виправдання, або застосування до винного норми КК, яка не містить усіх кримінально-правових ознак вчиненого діяння..

4.Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

4.1.Досліджені під час судового засідання обставини свідчать про відсутність бездіяльності уповноваженої особи Білоцерківської окружної прокуратури Київської області, отже в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 25, 26, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

1.У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слід прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської областівідмовити.

2. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

3. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

4. Повний текст ухвали оголошений 09.01.2026.

Слідчий суддяОСОБА_6