УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001361 від 14.08.2023 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2025 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

потерпіла ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 270586 грн., моральної шкоди в розмірі 20000 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн., а також стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 200000 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 20000 грн. Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 та ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди, моральної шкоди та витрат на правничу допомогу. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (51000 грн.) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 в відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 270586 грн., моральну шкоду в розмірі 20000 грн. витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства «ПРОСТО Страхування» на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 160000 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 200000 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 20000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 7809,12 грн. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник зауважує, що суд приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу цивільного позивача не врахував відсутність належних доказів на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди. Стверджує, що перераховуючи докази щодо вартості відновлювального ремонту, якими начебто підтверджено вартість відновлюваного ремонту, а саме звітом про оцінку вартості (розміру) майнової шкоди, завданої власнику автомобілю «Mazda 6» д.н. НОМЕР_1 , оригіналом товарного чеку від 22.09.2023 р., оригіналом розрахунку №14 від 04.09.2023, оригіналом акту виконаних робіт від 22.09.2023р., суд жодним чином не проаналізував зміст документів не перевірив правильність розрахунків відповідно до наданих документів та не надав їм належні оцінку з точки зору належності та допустимості, що, на думку сторони захисту, свідчить про формальний підхід до оцінки доказів.

Зазначає, що суд задовольняючи вимоги цивільних позовів потерпілої та цивільного позивача в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на визначаючи суми у розмірі 20000 гривень та 200000 гривень не обґрунтував своє рішення відповідно до вимог розумності та справедливості, а також взагалі не зазначив обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, що є обов`язковим.

Звертає увагу, що суд також не врахував, що при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 133 та ч.ч. 1,3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, натомість позивачами не надано суду жодних документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, такі документи не досліджувались в судовому засіданні та судом не надано належної оцінки у вироку.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 14.08.2023 року близько о 09:30 годині, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не вдалося за можливим, ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем марки «Ореї Zafira» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходився у працездатному стані, рухався у світлий (денний) час доби, у ясну погоду без опадів, по сухій, середньозернистій асфальтобетонній проїзній частині вулиці Дунаєва, зі сторони вулиці Декабристів в напрямку вулиці Андреєва, у міста Миколаєві, Миколаївської області. У цей же час, по вулиці Пушкінській, зі сторони проспекту Центрального в напрямку вулиці Сінної, у межах своєї смуги для руху, рухався технічно справний автомобіль «Маzda 6» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_8 . Під час руху на вищевказаній ділянці дороги, на перетині вулиці Пушкінської та вулиці Дунаєва, водій автомобілю «Ореl Zafira» ОСОБА_6 , порушив вимоги 1.3, 1.5, 2.3 «б», 16.3, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінет) Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, знаючи, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, розуміючи, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 ПДР України (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів, оскільки проїзд без надання переваги у русі транспортним засобам, що рухались головною дорогою вулиці Пушкінської був заборонений, через наявність кінця головної дороги, не зупинився, а напроти, продовжив рух в обраному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною кузова свого автомобіля з лівою бічною частиною автомобіля «Маzda 6», який перетинав перехрестя вулиці Пушкінської та вулиці Дунаєва, при цьому кут між повздовжніми осями транспортних засобів склав 85°±3°. В наслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, водій автомобіля «Маzda 6» ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, а саме: закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, ускладненого розвитком стійкого цефалічного, вестибулярного та церебростенічного синдромів, забій м`яких тканин лівої лобно-тім`яної ділянки голови, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. п. 16.3, 16.11 та вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Цивільний позов ОСОБА_9 підлягав задоволенню в частині заподіяння матеріальної шкоди повністю. Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди суд вважав обґрунтованими, оскільки неправомірними діями підсудного потерпілій були причинені моральні страждання в зв`язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, розмір відшкодування суд встановлював виходячи з характеру дій відповідача та їх наслідків в сумі 200000 грн.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, прокурора, який вважав, що вирок в частині вирішення цивільного позову підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до вимог статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 286 КК України, є вірною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Стосовно доводів апелянта про невідповідність висновків суду щодо вирішення питання позовних вимог цивільного позивача ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно доч.1ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Дані вимоги закону судом не дотримано в повній мірі. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, цивільний позивач ОСОБА_9 звернулась до суду про стягнення з ОСОБА_6 на її користь матеріальної шкоди в сумі 270 586грн.65 коп., моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн., стягнути з АТ «ПРОСТО-страхування» матеріальну шкоду в розмірі 160 000грн. Також, потерпіла ОСОБА_8 звернулась до суду про стягнення з ОСОБА_6 на її користь моральної шкоди в розмірі 500 000грн., витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн.

Приймаючи рішення за цивільним позовом суд першої інстанції дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_9 підлягає задоволенню в частині заподіяння матеріальної шкоди повністю. Суд також вважав обґрунтованим стягнення з ОСОБА_6 моральної шкоди, оскільки неправомірними діями підсудного цивільному позивачу ОСОБА_9 , були причинені моральні страждання в зв`язку з втратою свого майна, розмір відшкодування суд встановив виходячи з характеру дій відповідача та їх наслідків в сумі 20000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення моральної шкоди суд вважав обґрунтованим, оскільки неправомірними діями підсудного потерпілій були причинені моральні страждання в зв`язку з заподіянням їй тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, розмір відшкодування суд встановив виходячи з характеру дій відповідача та їх наслідків в сумі 200000 грн. також вважав за необхідне стягнути на користь ОСОБА_8 витрати на правничу допомогу в сумі 20000 грн.

Разом з тим, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції під час судового розгляду не з`ясовані усі обставини, які підлягали з`ясуванню для вирішення цивільного позову.

Так, суд задовольняючи вимоги цивільних позовів потерпілої та цивільного позивача в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого визначаючи суми у розмірі 20000 гривень та 200000 гривень не обґрунтував своє рішення відповідно до вимог розумності та справедливості, а також взагалі не зазначив обґрунтування розміру грошового відшкодування моральної шкоди виходячи з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, що є обов`язковим.

Для вирішення цивільного позову в частині відшкодування моральної шкоди колегія суддів також позбавлена можливості перевірити підстави для її стягнення, оскільки у вироку взагалі не наведено пояснення обвинуваченого, потерпілої та цивільного позивача щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а у своїх висновках суд першої інстанції лише зазначив, що 20 000 грн. моральної шкоди буде достатнім з урахуванням перенесених потерпілою та цивільного позивача моральних страждань, тобто обмежився лише загальними фразами. Які моральні страждання понесені потерпілою та цивільним позивачем, суд першої інстанції не з`ясував, та не навів ці пояснення потерпілої та цивільного позивача у вироку.

Також, вирішуючи питання про задоволення позову в частині відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції не проаналізував зміст наданих документів, не перевірив правильність розрахунків відповідно до наданих документів та не надав їм належну оцінку з точки зору належності та допустимості, не перевірив доводи обвинуваченого та його захисника щодо цивільного позову, не навів ці доводи у вироку та не навів їх аналізу.

Крім того, приймаючи рішення про стягнення з АТ «ПРОСТО Страхування» на користь ОСОБА_9 матеріальної шкоди та витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 62, 128 КПК України, не залучив до розгляду в якості цивільного відповідача АТ «ПРОСТО Страхування». Суд не вручив цивільному відповідачеві копію цивільного позову, не повідомив цивільного відповідача про час та місце розгляду кримінального провадження, не з`ясував його думку щодо вимог цивільного позову. Матеріали кримінального провадження взагалі не містять будь який відомостей, про те, що між обвинуваченим ОСОБА_6 та АТ «ПРОСТО Страхування» був укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Суд першої інстанції також не врахував, що при вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, відповідно до п.1 ч.1, ч.3 ст. 133 та ч.ч. 1,3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, натомість позивачами не надано суду жодних документів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, такі документи не досліджувались в судовому засіданні та судом не надано належної оцінки у вироку.

За такого, суд першої інстанції, взагалі не дослідивши докази на підтвердження цивільних позовів, не з`ясував думку обвинуваченого та його захисника, думку цивільного відповідача, дійшов передчасного висновку про задоволення цивільних позовів.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення у частині вирішення цивільних позовів не є вмотивованим, а обставини, які підлягали дослідженню для їх вирішення, залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Зазначені порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення в частині вирішення цивільних позовів, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення в цій частині. За таких обставин, вирок в цій частині підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в частині вирішення цивільного позову. За такого, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.376, 405, 407, 409, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 9 січня 2025 року, стосовно ОСОБА_6 в частині вирішення цивільного позову скасувати.

Призначити в цій частині новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді