Провадження № 1-кп/175/1869/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року селище Слобожанське Дніпровського

району Дніпропетровської області

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0001912 від 26.09.2025 за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка, Дніпропетровської області, громадянин України, одружений, працевлаштований на посаді комерційного директора ТОВ «Прованетранс», зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Судом встановлено, 24.02.2022, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації за наказом президента Російської Федерації, розпочали широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад проти України, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів як військової, так і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» внесено зміни до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними, у тому числі Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024, затвердженим Законом України від 29 жовтня 2024 року № 4024-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 листопада 2024 року строком на 90 діб, який тривав на момент вчинення кримінального правопорушення.

На даний час, підрозділи збройних сил та інших формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Так, у невстановлений у ході досудового розслідування час, але не пізніше 06.08.2025 у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на придбання та зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

При цьому, ОСОБА_4 достовірно відомо, що відповідно до положень ст. 178 Цивільного кодексу України, додатку № 1, затвердженого пунктом 1 Постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8., 8.1., 8.2. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622 зброя і боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України; право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 у невстановлений у ході розслідування час та за невстановлених обставин, достовірно розуміючи для себе, що не має передбаченого законом дозволу, придбав споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГ-42 та запал типу FGM-R.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у невстановлений проміжок часу, ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи для себе, що придбані ним предмети відносяться до вибухових пристроїв та вибухових речовин, достовірно усвідомлюючи про відсутність передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання вибухових пристроїв та вибухових речовин, у порушення діючого законодавства, вказані вибуховий пристрій та вибухову речовину переніс та сховав у гаражне приміщення, що розташоване на території домоволодіння де він проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 06.08.2025 в ході проведення обшуку домоволодіння з приналежними господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , в гаражному приміщені на полиці стелажа виявлено та вилучено споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГ-42, промислового виготовлення та запал типу FGM-R промислового виготовлення.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/104-25/33242-ВТХ від 26.08.2025 Дніпропетровського НДЕКЦ надані на дослідження предмети являються конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГ-42, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин і придатний для здійснення вибуху та запал типу FGM-R промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв і придатний для здійснення вибуху.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як незаконне придбання, зберіганні вибухових пристроїв та вибухових речовин.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

20 жовтня 2025 року прокурор Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської

області ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння.

З врахування обставин, зазначених у даній угоді, сторони узгодили міру покарання для обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) та відсутність обставин, що обтяжують покарання, сторони дійшли домовленості про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку.

З`ясувавши в обвинуваченого, що він цілком розуміє: 1) що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; переконавшись у судовому засіданні, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, - суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши угоду про визнання винуватості та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України кваліфіковано правильно, це кримінальне правопорушення згідно з положеннями ст. 12 КК України є тяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення та може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Будь-яких перешкод для укладення та затвердження угоди судом не встановлено, матеріали провадження, які надані суду, таких відомостей не містять.

Суд не досліджує докази у цьому провадженні, оскільки вирок ухвалюється в особливому порядку кримінального провадження, передбаченому положеннями Глави 35 КПК України.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України - відсутні.

Мотиви призначення покарання

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до матеріалів, які характеризують особу, обвинувачений не одружений, характеризується порзитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є не тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд

Під час досудового розслідування обвинуваченому запобіжний захід не обирався, тому суд не вбачає підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Кримінальним правопорушенням шкода державі - не заподіяна.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі положень ст. 124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 373-375, 468-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 20 жовтня 2025 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Слобожанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001912 від 26.09.2025.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази (передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП №2 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область. Дніпровський район, с-ше Слобожанське, вул. Василя Сухомлинського, 38):

-??сім-картку з маркуванням НОМЕР_1 ;

-тримач від сім-карти з номером мобільного оператору НОМЕР_2 ;

-карта пам?яті micro SD 8 GB з маркуванням 1511RS52754;

-«посвідчення волонтера» БО «БФ «СИЛА ВОЇНА» на ім?я ОСОБА_4 та на ім?я ОСОБА_6 ;

-блокноти з чорновими записами;

-повернути обвинуваченому ОСОБА_4 за належністю;

- гладкоствольна одноствольна магазина самозарядна мисливська рушниця моделі «Hatsan Escort Magnum» № 480152, 12 калібру;

- повернути власнику (особі яка має належним чином оформлений дозвіл на носіння і зберігання зброї) за належністю;

- один прозорий пакет з безбарвного полімерного матеріалу опечатаний ниткою та фрагментом паперу в середині якого знаходиться: - листя рослин зеленого кольору масами 48,1286 г, 98,9284 г, 60,9660 г, 69,3672 г яке має морфологічні ознаки листя рослин роду коноплі (Cannabis), містить у своєму складі дельта-9-тетрагідрокабінол, тому відноситься до психотропних речовин, маса листя у перерахунку на суху речовину становить 43,2483 г, 90,4033 г, 55,3260 г, 63,2735 г; - верхні частини рослин зелено - коричневого кольору масами 53.7211 г, 44,5960 г, 50, 7521 г та подрібнена речовина зелено - коричневого кольору масою 0,4673 г є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса у перерахунку на суху речовину становить 50,2052 г, 41,4642 г, 47,3299 г, 0,4286 г; знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів:

- проведення судової вибухово технічної експертизи № СЕ-19/104-25/33242-ВТХ від 26.08.2025 складає 1782,80 грн;

- проведення судової експертизи зброї № СЕ-19/104-25/33225-БЛ від 22.08.2025 складає 4457,00 грн;

а всього - 6 239,80 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень, 80 коп.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, ч. 6, ч. 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку складено 10 листопада 2025 року. У відповідності до положень ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1