У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 184/2582/24

Номер провадження 1-кп/184/75/25

25 грудня 2025 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відео конференції матеріали клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000524, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2024 року відносно:

¦ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниця, громадянки України, не працюючої, має на утриманні 5 малолітніх дітей, зареєстрована по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимої,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке обґрунтовує тим, що в провадженні Покровського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 0000524 від 04.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.І ст.357 КК України. Обвинуваченій ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану. Дії обвинуваченої кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України. Крім того, ОСОБА_4 інкрімінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357 КК України - привласнення офіційних документів, вчинене із корисних мотивів.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 17.12.2024 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Проте, з 07.05.2025 обвинувачена ОСОБА_4 припинила брати участь у вказаних судових провадженнях без поважних причин, та без дозволу суду покинула місце свого постійного проживання і до теперішнього часу не повідомила суд про причини своєї неявки, а також про місце свого перебування.

У зв`язку з ухиленням обвинуваченої від суду у даному судовому провадженні 07.05.2025, 02.06.2025, 07.07.2025,11.08.2025 та 09.09.2025 ухвалені рішення про примусовий привід обвинуваченої ОСОБА_4 у судове засідання.

Проте, за результатами виконання ухвал суду про примусовий привід встановлено, що ОСОБА_4 змінила місце свого постійного проживання у м. Покров Дніпропетровської області та виїхала за межі вказаного населеного пункту.

Таким чином, під час судового розгляду кримінального провадження встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від суду.

Крім того, при судовому провадженні встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.І ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зібраними в ході судового провадження даними, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що остання після вчинення злочину, інкримінованого їй у даному кримінальному провадженні, вчинила інше кримінальне правопорушення, а саме 26.03.2025 до Покровського міського суду Дніпроперовської області для судового провадження направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 від 20.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст.389 КК України. У вказаному кримінальному провадженні запобіжний захід стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 не застосовувався.

Крім того, відповідно до матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 ніколи не працювала та не працює, будь-яких соціальних зв`язків вона не має, заробляє на життя вчиненням корисливих злочинів.

Санкція за ч. 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, а тому відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При судовому розгляді вказаного провадження встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_4 відомо, що в суді на розгляді перебувають кримінальні провадження відносно неї та вона неодноразово викликалась до суду належним чином, але до суду не з`являлась, причини своєї неявки не повідомляла, тому є підстави вважати, що ОСОБА_4 умисно ухиляється від суду, тобто існує обґрунтований ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжним заходом, необхідним та достатнім для запобігання ризикам того, що обвинувачена ОСОБА_4 переховується від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення, є лише запобіжний захід, пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити, посилаючись на викладенні в ньому обставини.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішення питання про застосування запобіжного заходу, суд здійснив оцінку обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачених ст. 178 КПК України, і приходить до наступних висновків.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового слідства матеріалами у їх сукупності.

Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п. 175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є факти та інформація про те, що ОСОБА_4 могла вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суд керується правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання що може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Суд вважає доведеним у судовому засіданні існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, котрий відноситься кримінальним Законом до тяжких злочинів, тому вона в повній мірі усвідомлює невідворотність покарання у виді позбавлення волі, крім того вона ніде не працює, не навчається. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин вона може та вчиняє дії, пов`язані з переховуванням від суду, а саме виїхала за межі міста Покров Дніпропетровської області, будь-яких соціальних чинників, які б стримували її у місті Покров Дніпропетровської області не має.

Вказані обставини свідчать на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду.

Вивченням особистості обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що остання постійних засобів для існування не має, не працює, ніяких дій спрямованих на працевлаштування не вживала та не вживає. Не дивлячись на це, факт притягнення обвинуваченої раніше до кримінальної відповідальності та факт вчинення даних кримінальних правопорушень свідчить про репутацію ОСОБА_4 та схильність останньої до неправомірної поведінки у суспільстві, в зв`язку з чим може бути належним елементом при оцінці ризику як вчинення іншого кримінального правопорушення, що зумовлює необхідність застосування запобіжного заходу.

Вказані обставини свідчать на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Приймаючи до уваги серйозність висунутого щодо підозрюваного обвинувачення, наявність вищевказаних ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

При цьому суд приходить до висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченої більш м`яких аніж тримання під вартою запобіжних заходів, оскільки останні не зможуть запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам та не забезпечать виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, виходячи з положень КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать про наявність зазначених ризиків, а також те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів з моменту її затримання з 23 грудня 2025 року по 20 лютого 2026 року включно.

Разом з тим, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ОСОБА_4 встановити заставу в вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з під варти звільнити. У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до прокурора, суду за першою вимогою.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000524, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.12.2024 року відносно ОСОБА_4 ? задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 23 грудня 2025 року по 20 лютого 2026 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченої та захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ОСОБА_4 встановити заставу в вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 грн., які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до прокурора, суду за першою вимогою.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити обвинуваченій, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Виконання даної ухвали покласти на ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області та Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань № 9».

Копію ухвали направити до Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань № 9» для подальшого етапування до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій негайно після її оголошення.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1