Справа № 185/7741/25
Провадження № 1-кп/185/1289/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001828 від 02 грудня 2024 року за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України, неповнолітнього на час інкримінованих дій ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , неповнолітніх ОСОБА_5 ,

та неповнолітнього ОСОБА_7 ,

законних представників

неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених - ОСОБА_11 ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , зазначивши, що остання може переховуватись від суду, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також може впливати на свідків, вчинити інший злочин проти основ національної безпеки. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Обвинувачена вказала, що вона не винувата. Адвокат вказав, що ризики прокурором не доведені Прохали застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , зазначивши, що останній може переховуватись від суду, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у випадку визнання винуватим у вчиненні злочину, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також можуть впливати на свідків, вчинити інший злочин проти основ національної безпеки. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , його законний представник та захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Прохали застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Також прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_7 , зазначивши, що останній може переховуватись від суду, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочину, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також можуть впливати на свідків, вчинити інший злочин проти основ національної безпеки. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_14 ,( неповнолітній на час інкримінованих діянь) його законний представник та захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Прохали відмовити в клопотанні та не застосовувати запобіжний захід. Повідомили що він продовжує навчання, та прохали надати можливість завершити його та отримати спеціальність.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши наявні матеріали провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_6 , неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_7 закінчується 29 вересня 2025 року, а наступне судове засідання визначено з врахуванням занятості учасників провадження поза даною датою.

Як встановлено, ОСОБА_6 , неповнолітні ОСОБА_5 , ОСОБА_7 (неповнолітній на час інкримінованих дій) обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованих злочинах.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 свого місця проживання (у випадку застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик не має місце, оскільки ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 є раніше не судимими особами. Доводи прокурора про те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 можуть вчинити інші кримінальні правопорушення за наявності даних про відсутність судимостей та без відповідної підозри щодо вчинення інших кримінальних правопорушень або внесення відповідних відомостей до ЄРДР є передчасними.

Стосовно ризику знищення речей та документів, то суд враховує, що за позицією прокурора не були відшукані всі засоби зв`язку, якими користувалися підозрювані під час готування та вчинення кримінальних правопорушень. За свою протиправну діяльність, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 отримували грошову винагороду від невстановлених осіб на власні банківські картки, а отже існує реальний ризик, що обвинувачені не перебуваючи під вартою зможуть знищити відповідні речові докази.

Ризик незаконного впливу на свідків прокурором не доведено.

Жодних доказів на підтвердження неможливості тримання обвинувачених в умовах установи попереднього ув`язнення стороною захисту не надано. Також при вирішенні питання запобіжного заходу, суд не вирішує питання доведення винуватості обвинувачений, оскільки такі висновки суд вправі робити під час ухвлення вироку за результатами всього судового розгляду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинувачених, дані про наявність встановлених судом ризиків свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні умисного особливого тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, суд вважає необхідним не визначати обвинуваченим розмір застави.

З вказаних вище обставин в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 24 листопада 2025 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24 листопада 2025 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неповнолітньому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 24 листопада 2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24 листопада 2025 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на час інкримінованого діяння був неповнолітнім, продовжити до 24 листопада 2025 року включно.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 24 листопада 2025 року включно

Відмовити в застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_6 неповнолітньому обвинуваченим ОСОБА_5 та неповнолітньому на час інкримінованого діяння ОСОБА_7 .

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3