г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4859/25
Номер провадження 1-кс/213/509/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Cлідча суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000284 від 16.07.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою подальшого збуту, перебуваючи у невстановлений слідством місці та час, при невстановлених обставин, розуміючи та усвідомлюючи в повній мірі протиправність та караність своїх дій, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбала не менше ніж 2 прозорих полімерних сліп-пакети з психотропною речовиною, які умисно, з корисливих мотивів, незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту.

21.09.2025 в період часу з 13:45 години по 15:05 годину, під час проведення санкціонованого контролю вчиненням злочину у формі за оперативної закупки, ОСОБА_4 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно збула два прозорих полімерних сліп-пакети з кристалічною речовиною, ОСОБА_5 за грошові кошти у сумі 1000 гривень.

Згідно висновків експерта №СЕ-19/104-25/37418-НЗПРАП від 22.09.2025 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,2236 г, що знаходиться в одному прозорому пакеті з фіксуючою стрічкою, перемотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору, який поміщено до експертного пакету НПУ CRI1130049 разом з первинним пакуванням, добровільно видана ОСОБА_5 , містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP складає 0,1653 г.

Згідно висновків експерта №СЕ-19/104-25/37422-НЗПРАП від 22.09.2025 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору масою 0,1901 г, яка поміщена до експертного пакету НПУ CRI1130050, добровільно видана ОСОБА_5 , містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP складає 0,1340г.

Відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (Таблиця 1 Список №2) віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

21.09.2025 о 17 год. 30 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі ст.208 КПК України.

22.09.2025 о 16 год. 45 хв. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

23.09.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Відповідно до ч.2 ст.307 КК України покарання передбачає позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно повного витягу (№8) з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала прізвище до реєстрації шлюбу 15.11.2014 - (Калюжна)

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що власником нерухомого майна, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 (частка власності 1/4), ОСОБА_7 (частка власності 3/4), ОСОБА_8 (частка власності 3/4), ОСОБА_6 (частка власності 3/4).

Таким чином, перелічене вище нерухоме майно на момент вчинення 21.09.2025 ОСОБА_4 вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, належало останній та підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Також, відповідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У зв`язку з чим виникла необхідність забезпечення додаткового покарання підозрюваній ОСОБА_4 у вигляді накладення арешту на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_6 (частка власності 1/4), ОСОБА_7 (частка власності 3/4), ОСОБА_8 (частка власності 3/4), ОСОБА_6 (частка власності 3/4).

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за ї його відсутності. Неявка зазначених осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані матеріали кримінального провадження, слідча суддя приходить до висновку про його задоволенні з огляду на такі встановлені обставини та відповідні їм докази.

У провадженні відділенням поліції № 7 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000284 від 16.07.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що власником нерухомого майна, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_6 (частка власності 1/4), ОСОБА_7 (частка власності 3/4), ОСОБА_8 (частка власності 3/4), ОСОБА_6 (частка власності 3/4).

22.09.2025 о 16 год. 45 хв. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідно до постанови слідчого про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 06.09.2025 року визнано речовими доказами та передано на зберігання до ВП №7.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 5 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме на квартиру, об`єкт житлової нерухомості, котра розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.07.2025, належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (частка власності 1/4), ОСОБА_9 (частка власності 3/4), ОСОБА_8 (частка власності 3/4), ОСОБА_6 (частка власності 3/4), із забороною відчуження, розпорядження та/або користування ними.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1