УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2026 Справа №607/1076/26 Провадження №1-кс/607/613/2026

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000148 від 18.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.01.2026 прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000148 від 18.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту грошові кошти в розмірі 200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, які поміщено в спеціальне упакування №WAR0116814, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Дане клопотання мотивує тим, що зазначені грошові кошти мають значення речових доказів у кримінальному провадженні № 0000148 від 18.01.2026.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак у поданому клопотанні просив розглядати клопотання без його участі.

Власник майна, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, що в силу вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Слідчим суддею з`ясовано, що слідчими слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 від 18.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Встановлено, що 18.01.2026 на адресу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області надійшло повідомлення від поліцейського УПП в Тернопільській області ОСОБА_4 , про те, що 18.01.2026 близько 00:02 год, перебуваючи по вул. Генерала Мирона Тарнавського, буд. 36, у м. Тернополі, під час складання матеріалів за ст. 130 КУпАП на водія транспортного засобу «Skoda Fabia», із р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній здійснив пропозицію, з приводу надання неправомірної вигоди у сумі 200 доларів США за не притягнення його до адміністративної відповідальності та після неодноразового попередження про настання кримінальної відповідальності, за вказані дії, ОСОБА_5 поклав грошові кошти в розмірі 200 доларів СІА на заднє сидіння службового транспортного засобу працівників УПП в Тернопільській області.

Так, 18.01.2026 в ході проведення огляду місця події по вул. Генерала Мирона Тарнавського, 36, у м. Тернополі, було виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, які поміщено в спеціальне упакування №WAR0116814.

Надалі, вказані грошові кошти в сумі 200 доларів США, постановою старшого слідчого слідчого відділу Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 визнано речовими доказами.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно пункту 1 частини другої статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із частиною одинадцятою статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У клопотанні прокурора наведені відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, які в сукупності з доданими матеріалами кримінального провадження дають слідчому судді підстави дійти висновку, що було вчинено вказане кримінальне правопорушення, що підтверджується долученими до клопотання доказами.

Крім цього, стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що зазначені у клопотанні грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є підстави для накладення на зазначене майно арешту, з метою забезпечення збереження речових доказів.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням статей 170-173 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, так як незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, зникнення такого майна чи знищення слідчої інформації на ньому.

Одночасно слідчий суддя роз`яснює, що згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі наведеного та керуючись ст. 167, 170, 172-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 200 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів США, які поміщено в спеціальне упакування №WAR0116814, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1