Провадження № 1-кс/643/7116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві від 08.12.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до Салтівського районного суду міста Харкова зі скаргою у якій просить скасувати постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025.

У судове засідання заявник не з`явився, подав клопотання про проведення судового розгляду без його участі.

Представник Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві у судове засідання не з`явився. На виконання ухвали направив матеріали кримінального провадження №0018722 від 18.11.2025.

Неявка суб`єкта оскарження не є перешкодою для розгляду скарги, відповідно до ч.3 ст.306 КПК України.

Дослідивши скаргу слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві від 08.12.2025 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є, крім іншого, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності у міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.1, 5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, окрім іншого, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Слідчим суддею вже скасовувалась постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні. Мотивом скасування була її невідповідність матеріалам кримінального провадження. Проте слідчий повторно прийняв рішення з тих самих мотивів.

На переконання слідчого судді, у діяльності слідчого, який повторно виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025 без обґрунтування та доведеності відсутності передбаченої ст.55 КПК України шкоди, вбачаються ознаки невиконання судового рішення, а також зловживання процесуальними правами. Позиція слідчого про незаподіяння шкоди ОСОБА_3 не доведена як і раніше, та, як і раніше, суперечить матеріалам кримінального провадження.

Повторне винесення слідчим вищевказаної постанови свідчить про прояв неповаги до судового рішення. При цьому, посилання на наявність у нього дискреційних повноважень є недоречним та таким, що суперечить принципам судового контролю за досудовим розслідуванням.

Слідчий суддя зауважує, що попередня ухвала слідчого судді про скасування постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025 не містить вимог ані про допит заявника, ані про надання йому будь якого статусу, а лише зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про незаподіяння заявникові шкоди.

Слідчий суддя доходить висновку, що твердження слідчого, що ОСОБА_3 не завдано будь-якої шкоди не ґрунтується на законі та суперечить матеріалам кримінального провадження, оскільки відповідні речові докази є підтвердженням вини ОСОБА_3 у відповідній справі (№621/999/24, провадження №1-кп/621/77/25, кримінальне провадження №00000032).

Таким чином, слідчий суддя задовольняє скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві від 08.12.2025 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025 та скасовує постанову слідчого від 08.12.2025.

Керуючись ст.ст.2, 39, 40, 55, 303-304, 309, 376, 395 КПК України.

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого Другого СВ ТУ ДБР у м. Полтаві про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим від 08.12.2025 у кримінальному провадженні №0018722 від 18.11.2025 скасувати.

Інформувати керівництво слідчого підрозділу про факти зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1