ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/8884/25 Номер провадження 11-сс/814/48/26Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 - представника в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову від 15.10.2025 старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження № 00000049 від 18.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що детектив, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, оцінив зібрані в кримінальному провадженні докази з точки зору достатності та взаємозв`язку та прийняв відповідне обґрунтоване процесуальне рішення щодо закриття кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 представник в інтересах ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу в інтересах ОСОБА_7 про скасування постанови старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_9 від 15.10.2025 року про закриття кримінального провадження №00000049 від 18.04.2025.

На обґрунтування таких вимог посилається на те, що слідчий суддя не взяв до уваги, що постанова про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин справи.

Вказує, що під час досудового розслідування детектив обмежився допитом генерального директора ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , який є сином померлого попереднього власника торговельної марки та прямо зацікавлений у результатах провадження, його показання Детектив не перевірив та проігнорував існуючий конфлікт інтересів.

Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги, що органом досудового розслідування не були враховані показання ОСОБА_7 , які вона зробила у ході її допиту та з метою їх перевірки не були допитані посадові особи та відповідальні працівники ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не були витребувані посадові інструкції цих осіб, внутрішні положення про відповідні структурні підрозділи ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », бухгалтерська, первинна та інша документація ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », необхідна для доказування зазначених обставин по заниженню обсягів реалізації продукції під ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та відповідно - заниженню дійсних сум роялті, які Товариство мало нарахувати та сплатити на користь ОСОБА_7 .

Також вказує, що не були допитані відповідні посадові особи та працівники торгівельних представництв « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ФОП ОСОБА_11 (ринок Барабашово) та інші фізичні особи, які придбавали у вказаний період опалювальні котли з маркуванням ТМ «Маяк», не були витребувані дані зі сховищ систем відеоспостереження у Торгових представництвах « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ФОП ОСОБА_11 (ринок Барабашово) для підтвердження чи спростування інформації, наданої ОСОБА_7 .

Крім того зазначає, що з метою встановлення та підтвердження реальних обсягів реалізації продукції під ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та відповідно дійсних розмірів роялті, що мають бути нараховані та виплачені ОСОБА_7 , органом досудового розслідування не було здійснено заходів та дій, передбачених чинним КПК України, а саме тимчасовий доступ до речей і документів, обшуки, огляди необхідних приміщень, речей, документів та комп`ютерних даних, у ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », торгівельних представництв « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ФОП ОСОБА_11 (ринок Барабашово), не проведено у порядку ст.ст. 242 - 245-1 КПК України експертизу щодо визначення розміру матеріальних збитків та негласні слідчі (розшукові) дії.

Також вказує, що слідчий суддя не дослідив питання чи дійсно відсутній склад кримінального правопорушення, не надав оцінку існування чи відсутності кожного елемента складу кримінального правопорушення, у зв`язку з чим незрозуміло, на підставі чого орган досудового розслідування і слідчий суддя прийшли до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення

Позиції інших учасників судового провадження.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явилися. Адвокат ОСОБА_6 представник в інтересах ОСОБА_7 та прокурор ОСОБА_12 звернулися із заявами про здійснення розгляду без їх участі. Прокурор також просив відмовити у задоволенні апеляційних вимог та залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Частиною 3 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена.

Під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

У свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої постанови.

Колегія суддів вважає, що ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження не були дотримані, а викладені у скарзі адвоката ОСОБА_6 обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.

Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_13 представник в інтересах ОСОБА_7 звернувся до Полтавської обласної прокуратури із заявою від 04.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення за фактом протиправних дій службових осіб ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які полягали у незаконному використанні знака для товарів та послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що завдало ОСОБА_7 матеріальної шкоди у великому розмірі, орієнтовно 1 300 000 грн., що передбачено ч. 2 ст. 229 КК України.

18.04.2025 на підставі наведеної вище заяви та на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.03.2025 у справі № 554/3392/25, відомості до ЄРДР внесені за № 0000049 за ч. 2 ст. 229 КК України.

15.10.2025 постановою старшого детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ у Полтавській області ОСОБА_8 кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000049 від 18.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України, закрито з підстав відсутності складу кримінальних правопорушень на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обгрунтовуючи свої висновки, слідчий послався на встановлені в ході досудового розслідування обставини, а саме, що ОСОБА_7 20.09.2024 отримала у спадок за заповітом від померлого чоловіка ОСОБА_14 та набула майнові права на знак для товарів та послуг на Торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який на момент набуття права власності перебував у користуванні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі Ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів і послуг» від 15.11.2016 року.

29.11.2024 між ОСОБА_7 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укладено додаткову угоду № 3 до ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів та послуг) від 15.11.2016, згідно якої ОСОБА_7 надає ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » дозвіл на використання об`єкта інтелектуальної власності (знака для товарів та послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), який вступив в силу з 03.12.2024.

У подальшому допитано ОСОБА_7 , яка під час допиту повідомила, що дійсно між нею та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » 29.11.2024 укладено додаткову угоду № 3 до ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів та послуг) від 15.11.2016, згідно якої вона надає ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » дозвіл на використання об`єкта інтелектуальної власності (знака для товарів та послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 »).

Крім цього ОСОБА_7 повідомила, що в кінці 2024 року та на початку 2025 року вона отримала від ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » акти здавання-приймання наданих послуг за Ліцензійним договором за періоди: жовтень-грудень 2023, лютий-грудень 2024 року та помітила, що суми роялтів в наданих актах значно відрізняються від сум роялтів, які отримував її покійний чоловік та підписувати вказані акти відмовилася.

26.05.2025 до ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » направлено запит про надання копії Ліцензійного договору з усіма додатками укладеного між ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_14 про дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності знака для товарів та послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Під час аналізу наданих ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » завірених копій документів встановлено, що з кінця 2024 року по теперішній час ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щомісячно надсилає ОСОБА_7 акти здавання-приймання наданих послуг за Ліцензійним договором, які остання не підписує.

Крім цього під час аналізу відомостей про обсяг реалізації продукції, позначених знаком для товарів та послуг, згідно свідоцтва 39850 встановлено, що суми ліцензійної винагороди, згідно додаткової угоди № 3 до Ліцензійного договору відповідають сумам вказаних в актах здавання-приймання наданих послуг за Ліцензійним договором.

У подальшому, під час досудового розслідування допитано в якості свідка генерального директора ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , який повідомив, що з кінця 2024 року по теперішній час ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щомісячно надсилає ОСОБА_7 акти здавання-приймання наданих послуг за Ліцензійним договором, які остання відмовляється підписувати у зв`язку з незгодою вказаних в актах сум роялтів.

На підставі наведеного, слідчий дійшов до висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України та необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, з чим колегія суддів погодитися не може.

Так, основним безпосереднім об`єктом вказаного злочину є встановлений законодавством порядок охорони і використання знаків для товарів і послуг, фірмових найменувань та кваліфікованих зазначень походження товару як засобів індивідуалізації учасників господарського обороту, товарів і послуг. Додатковими об`єктами виступають права та законні інтереси споживачів, засади добросовісної конкуренції.

Предметом злочину є: 1) знак для товарів і послуг; 2) фірмове найменування; 3) кваліфіковане зазначення походження товару.

Право власності на знак засвідчується свідоцтвом, яке надає його власникові виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак або позначення, схоже із зареєстрованим знаком, за винятком випадків, встановлених законодавством.

На підставі договору власник свідоцтва може передавати іншій особі право власності на знак для товарів чи послуг повністю або відносно частини товарів і послуг, зазначених у свідоцтві.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 229 КК України характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діянням у вигляді незаконного використання предметів, альтернативно вказаних у ч. 1 ст. 229, або іншого порушення права на знак для товарів і послуг, фірмове найменування або кваліфіковане зазначення походження товару; 2) наслідками - матеріальною шкодою у значному, великому або особливо великому розмірі; 3) причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідками.

Фактично чинна редакція ст. 229 КК, диспозиція ч. 1 якої є описово-бланкетною, не розкриваючи суті забороненого нею діяння, визнає злочином будь-яке порушення прав інтелектуальної власності на засоби індивідуалізації учасників цивільного (господарського) обороту, зміст якого визначається регулятивним законодавством. Використання відповідних об`єктів права інтелектуальної власності є незаконним, якщо воно здійснюється особою, яка відповідно до положень регулятивного законодавства не має на це права.

Незаконним є передусім таке використання знака для товару чи послуги, яке здійснюється без дозволу на те власника свідоцтва на знак. При цьому слід враховувати, що власник має право дати будь-якій особі дозвіл на використання знака на підставі ліцензійного договору. Останній повинен містити умову про те, що якість товарів і послуг, виготовлених чи на даних за ліцензійним договором, не може бути нижчою від якості товарів і послуг власника свідоцтва і що він здійснюватиме контроль за виконанням цієї умови. Умисне недотримання ліцензіатом вказаної вимоги законодавства щодо якості товарів чи послуг за умови спричинення відповідної матеріальної шкоди утворює склад злочину, передбаченого ст. 229 КК, адже може розцінюватись як інше порушення права на знак для товарів і послуг. Це саме стосується, наприклад, і таких випадків, як: використання ліцензіатом знака для товарів і послуг у сферах, що не визначені ліцензією або ліцензійним договором; видача ліцензіатом субліцензії без згоди ліцензіара, тобто власника свідоцтва на знак; порушення користувачем своїх обов`язків за договором комерційної концесії в частині використання знака для товарів і послуг.

У заяві про вчинення кримінального правопорушення, як на наявність об`єктивної сторони ч. 2 ст. 229 КК України представник ОСОБА_7 посилався на те, що ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » незаконно використовує знак для товарів і послуг « ІНФОРМАЦІЯ_1 » поза межами укладеного між Заводом та ОСОБА_7 . Договору, оскільки знак наноситься на товар, від реалізації якого ОСОБА_7 не отримує роялті, а дозвіл на використання Знаку на підставі Договору надається тільки за умови сплати таких ліцензійних платежів.

Дослідивши наявні матеріали, колегією суддів встановлено, що між гр. ОСОБА_14 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в особі в.о. генерального директора заступника генерального директора ОСОБА_10 було укладено ліцензійний договір від 15.11.2016 про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів і послуг) « ІНФОРМАЦІЯ_1 », предметом якого було надання ІНФОРМАЦІЯ_4 (ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на строк дії договору дозволу на використання Знака (виключну ліцензію згідно додатку № 1 від 15.11.2016), а Ліцензіат в свою чергу зобов`язався сплачувати ОСОБА_15 ( ОСОБА_14 ) обумовлені цим договором платежі (роялті).

Додатковими угодами № 1 від 16.06.2021 та № 2 від 01.02.2022 визначено розмір ліцензійного платежу, що підлягає виплаті за використання Знака, а саме певний відсоток від обсягу реалізації позначених цим Знаком товарів (без ПДВ) за звітний місяць.

В подальшому, ОСОБА_7 20.09.2024 отримала у спадок за заповітом від померлого чоловіка ОСОБА_14 та набула майнові права на зазначений вище Знак для товарів та послуг на Торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який на момент набуття права власності перебував у користуванні ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на підставі Ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності «знака для товарів і послуг» від 15.11.2016.

Крім того, 29.11.2024 між ОСОБА_7 та ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » укладено додаткову угоду № 3 до ліцензійного договору про надання дозволу на використання об`єкта права інтелектуальної власності (знака для товарів та послуг) від 15.11.2016, згідно з якою Сторони підтвердили подальшу дію зазначеного вище ліцензійного договору, шляхом внесення до нього змін найменування та реквізитів Ліцензіара.

Зважаючи на положення статей 9, 40 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, на підставі яких кримінальне провадження підлягає закриттю, надати належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Так, в ході досудового розслідування детективом фактично не було здійснено повний обсяг слідчих (розшукових) дій на встановлення всіх обставин, що розслідуються в межах даного кримінального провадження, а саме не було перевірено стверджень ОСОБА_7 про невідповідність фактично реалізованої продукції ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під знаком « ІНФОРМАЦІЯ_1 » із запропонованими їй до сплати роялті, тобто щодо можливого заниження обсягів реалізації продукції та відповідно заниження дійсних сум роялті, які їй мали бути виплачені, оскільки не було досліджено необхідного обсягу бухгалтерської, первинної та іншої документації, зокрема товаро-транспортних накладних, договорів тощо ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », не допитано усіх осіб, що безпосередньо пов`язані з діяльністю з реалізації відповідної продукції.

Не було перевірено чи дійсно ОСОБА_7 було завдано збитків на суму близько 1 300 000 грн., що відповідно до положень п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України вимагає від слідчого або прокурора обов`язкового забезпечення експертизи.

Враховуючи, що досудове розслідування проведено не повно, а оскаржувані постанова та ухвала слідчого судді не є належним чином вмотивованими, у зв`язку із чим висновки про закриття кримінального провадження є передчасними, тому ухвала слідчого судді та постанова детектива про закриття кримінального провадження підлягають скасуванню, а кримінальне провадження поверненню для організації досудового розслідування, за результатами якого необхідно прийняти законне та належним чином обґрунтоване процесуальне рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - представника в інтересах ОСОБА_7 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 03 листопада 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_6 - представника в інтересах ОСОБА_7 та скасувати постанову старшого детектива Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у Полтавській області ОСОБА_8 від 15.10.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000049 від 18.04.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 229 КК України, а кримінальне провадження повернути для організації досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3