Справа № 314/4367/25
Провадження № 1-кс/314/1281/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання дізнавача Сектору дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором-стажистом на посаді прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування за № 0000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України. Клопотання обгрунтовано тим, що 26.09.2025 до Відділення поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення оперуповноваженого СКП Відділення поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те, що під час відпрацювання м. Вільнянськ Запорізького району Запорізької області, виявлено військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який отримав посилку у Відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», за адресою: вул. Незалежності України, 3 м. Вільнянськ Запорізький район Запорізької області, на своє ім`я з номером ТТН № 7192, в середині якої було виявлено два зіп-пакета з кристалічною речовиною (ЄО № 18346 від 26.09.2025, код-333).

26.09.2025 проведено огляд місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , під час якого у військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено:

-зіп-пакет з білою кристалічною речовиною та зіп-пакет з бежевою кристалічною речовиною, які було упаковано до сейф-пакету ICR 0040820;

-товарно-транспортну накладну з посилки, яку було упаковано до сейф-пакету ICR 0040818.

Дізнавач зазначає, що на стадії досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні арешту вищевказаних речей, та просить накласти арешт на зіп-пакет з білою кристалічною речовиною та зіп-пакет з бежевою кристалічною речовиною, та товаро-транспортну накладну з посилки, які було вилучено 26.09.2025 під час проведення огляду місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , в ході якого у військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обсязі тимчасового позбавлення права на володіння, розпорядження та відчуження зазначених речей, з метою проведення судових експертиз та збереження речових доказів, що мають значення для проведення досудового розслідування та судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що Сектором дізнання Відділення поліції № 2 Запорізького районного управління Головного управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.09.2025 за № 0000230, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

У випадку передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналізуючи зміст Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», слідчий суддя приходить до висновку, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

За положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

За таких підстав, слідчий суддя вважає, що клопотання дізнавача про арешт вилучених речей, а саме: зіп-пакет з білою кристалічною речовиною та зіп-пакет з бежевою кристалічною речовиною, суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту.Слідчий суддя також приймає до уваги той факт, у випадку визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику. Так як обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Більш того, накладення арешту назіп-пакет з білою кристалічною речовиною та зіп-пакет з бежевою кристалічною речовиною, які було упаковано до сейф-пакету ICR 0040820 суперечить вимогам кримінально-процесуального закону, оскільки у випадку відсутності такого висновку виникають сумніви у кримінально-правовій кваліфікації та наявності в діях особи складу вказаного кримінального правопорушення.

Однак, враховуючи ч. 11 ст. 170 КПК України, клопотання дізнавача в частині накладання арешту на ТТН № 7192, є доведеним.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна дізнавача підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 107, 167, 170-173, 175, 372, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити частково.

Накласти арешт на товаро-транспортну накладну з посилки ТТН № 7192, яку було вилучено 26.09.2025 під час проведення огляду місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , в ході якого у військовослужбовця ЗСУ в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в обсязі тимчасового позбавлення права на володіння, розпорядження та відчуження з метою збереження речових доказів.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а власником - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали

Слідчий суддя ОСОБА_1

30.09.2025