Справа № 953/7217/20
н/п 1-кс/953/7177/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явились

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0004890 від 24.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ст. 356 КК України

ВСТАНОВИВ:

31.10.2025 до суду надійшла вказана заява ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги на постанову старшого дізнавача від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0004890.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_3 вже заявляла відвід слідчій судді ОСОБА_4 . Незважаючи на це, після повторного розподілу справи система знову визначила суддю ОСОБА_4 для розгляду скарги. Вважає, що повторна участь судді, якій вже заявлявся відвід, викликає обґрунтований сумнів у її неупередженості та суперечить принципу справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 31.10.2025 заяву передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Суд призначив заяву до розгляду на 16:00 год. 04.11.2025.

31.10.2025 від судді ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона просила проводити розгляд заяви про відвід без її участі. Вказала, що проти заявлено відводу заперечує, оскільки підстави, передбачені ст. 80 КПК України, відсутні.

03.11.2025 від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд заяви про відвід у її відсутність.

03.11.2025 суду було передано клопотання ОСОБА_3 про розгляд справи іншим складом суду, скасування постанови слідчого та недопущення судді Колесник до розгляду справи. Суд враховує вказане клопотання в межах розгляду заявленого відводу. Зокрема, у клопотанні вказано, що слідча суддя Колесник втретє розглядає справу, попередні відводи відхилялись.

У судове засіданні 04.11.2025 учасники кримінального провадження не з`явились.Про дату, час та місце повідомлені належним чином, що підтверджується, зокрема, їхніми заявами про розгляд заяви у їх відсутність. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід слідчого судді, а тому суд дійшов висновку про розгляд поданої заяви у відсутність учасників.

Суд розглянув заяву про відвід та дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді, слідчому судді відвід (ст. 80 КПК України).

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений ст. 75 КПК України.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Водночас у заяві про відвід ОСОБА_3 не зазначила на підставі якого пункту вказаної статті слідча суддя не може здійснювати розгляд скарги.

Як на підставу для відводу слідчого судді заявниця вказує, що слідчій судді вже заявлявся відвід. Вважає, що повторна участь судді, якій вже заявлявся відвід, викликає обґрунтований сумнів у її неупередженості та суперечить принципу справедливого судового розгляду.

Оцінивши наведені ОСОБА_3 підстави для відводу судді ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Критерії, за якими можна визначити чи є суд, що розглядає справу об`єктивним та неупередженим знайшли своє відображення в усталеній судовій практиці Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ "Олександр Волков проти України" від 09 квітня 2013 року, зазначається, що як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 Рішення).

Також, у справі "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року ЄСПЛ дійшов висновку, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Необхідно зазначити, що сумнів у незаінтересованості та неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. Європейський суд з прав людини зазначає, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду".

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

Відповідно посилання заявника щодо наявності підстав для відводу за наявності будь-яких сумнівів в упередженості судді визнаються необґрунтованими, оскільки особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Незалежність і об`єктивність судді в кожному кримінальному провадженні забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу від участі у цьому провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Водночас жодного доказу на підтвердження обставин, які б вказували на неможливість розгляду скарги слідчим суддею заявниця не надала і не мотивувала.

Суб`єктивна думка заявниці щодо упередженості слідчого судді, за відсутності жодних доказів на підтвердження відповідної обставини або ж мотивованих доводів такої обставини, не можуть бути підставою для відмову, оскільки особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Щодо розгляду скарги після заявленого відводу суд зазначає таке.

Недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні урегульовано ст. 78 КПК України, згідно з якою суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті (ч. 1); суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції (ч. 2); суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції (ч. 3); суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції (ч. 4).

Водночас жодної з наведених обставин суд не встановив.

При цьому положення КПК України не передбачають заборони розгляду скарги, у разі заявлення відводу, який не було задоволено.

З переданих суду матеріалів вбачається, що заявниця вже заявляла відвід слідчій судді ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Суд (суддя ОСОБА_6 ) ухвалою від 27.10.2025 відмовив ОСОБА_3 у задоволенні заяви про відвід слідчій судді ОСОБА_4 .

Тобто питання про відвід було вирішено в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 81 КПК України.

Заявниця помилково ототожнює недопустимість повторної участі судді в кримінальному провадженні з підстав передбачених ст. 78 КПК України з неможливістю участі після заявлення відводу слідчому, оскільки саме по собі заявлення відводу (за відсутності підстав для цього) не вказує про задоволення такої заяви і передачі справи (скарги) на розгляд іншому судді (слідчому судді). Як було зазначено вище, підстав для відводу слідчій судді ОСОБА_4 за поданим вперше відводом суд не встановив (ухвала Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2025). Відповідно, доводи заявниці щодо неможливості розгляду скарги після заявлення відводу (якщо у такому було відмовлено) визнаються необґрунтованими.

Посилання ОСОБА_3 на обставини ухвалення рішень в інших справах не може бути підставою для відводу з огляду на те, що, по-перше, заявниця не наводить конкретних справ (рішень суду із зазначенням дати їх ухвалення та номерів справи), які на переконання заявниці можуть вказувати на упередженість судді, а тому суд не має можливості оцінити відповідний аргумент, по-друге, ухвалення суддею (слідчим суддею) рішення в іншій справі саме по собі не може бути підставою для відводу, оскільки це не означає, що суддя є упередженим у справі, що розглядається, оскільки кожна справа розглядається в залежності від конкретних обставин такої.

Незгода особи з ухваленими суддею рішеннями не може бути підставою для відводу, оскільки незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням у кримінальному провадженні з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

У даному конкретному випадку не встановлено жодної обставини, підтвердженої належними і допустимими доказами, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості слідчої судді ОСОБА_4 , як судді, яка розглядає скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача.

Отже, оскільки заявлений відвід слідчій судді ОСОБА_4 , не містить викладу обставин (належного мотивування), підтверджених відповідними доказами, які б вказували на наявність підстав, передбачених ст. 75 КПК України, та обґрунтованих доводів про її заінтересованість чи упередженість, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 75, 77, 80, 81, 190, 369 372, 376, 532 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову старшого дізнавача СД Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 30.09.2025 року про закриття кримінального провадження № 0004890 від 24.10.2019 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.11.2025.

Суддя ОСОБА_7