Справа № 761/267/26
Провадження № 1-кс/761/1387/2026
УХВАЛА

08 січня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві підполковник поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 ,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Надвоїці Сеченського району Карелія Російської Федерації, росіянина, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 17.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001321,

установив:

Cтарший слідчий в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві підполковник поліції ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному 17.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001321.

Обґрунтовуючи подане клопотання, слідчий ОСОБА_6 зазначив про таке.

Слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000725 від 08.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

За версією органу досудового розслідування встановлено, що порушення пунктів 2.3 підпункт «б», 8.7.3 підпункт «е», 8.10, 12.1, 12.4, 12.9 підпункт «б» та горизонтальної дорожньої розмітки 1.12 Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_5 виявились у тому, що він, керуючи технічно справним автомобілем «Chevrolet-Captiva», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині проспекту Повітряних Сил зі сторони вулиці Генерала Воробйова в напрямку вулиці Авіаконструктора Антонова в місті Києві, в другій (середній) смузі при наявності трьох смуг для руху в попутному напрямку та трьох смуг для руху в зустрічному напрямку, зі швидкістю 60,04 ± 2,56 км/год., яка перевищує максимально допустиму швидкість в населених пунктах 50 км/год. Під час руху, при наближенні до регульованого світлофорними об`єктами перехрестя проспекту Повітряних Сил із площею Солом`янською, ОСОБА_5 проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечну швидкість керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), виїхав та проїхав через вказане регульоване перехрестя на червоний сигнал світлофора, який забороняє рух, внаслідок чого 17 листопада 2024 року приблизно о 14 годині 25 хвилин в місті Києві по проспекту Повітряних Сил, напроти зупинки громадського транспорту «Солом`янська площа», здійснив наїзд (переїзд) неповнолітнього ОСОБА_8 , який після контакту із автомобілем «Volkswagen-Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , впав та залишився лежати в межах другої (середньої) смуги проїзної частини проспекту Повітряних Сил, призначеної для руху в напрямку вулиці Авіаконструктора Антонова.

В результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній ОСОБА_8 отримав наступні тілесні ушкодження: саднона фоні синця по внутрішній поверхні правого гомілко-ступневого суглобу; неповний перелом внутрішньої кісточки правого гомілково-ступневого суглобу (у вигляді вертикального розщеплення), перелом правої таранної кістки з крововиливами в м`які тканини. Вказані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тілесного ушкодження.

Крім того, за версією органу досудового розслідування встановлено, що порушення підпунктів «а», «б», «г», «д» та «е» пункту 2.10 Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_5 виявились у тому, що він, усвідомлюючи факт вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 опинився в небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний та небезпечний для життя стан, достеменно знаючи, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий отримав тілесні ушкодження та залишився лежати на проїзній частині, маючи можливість викликати карету швидкої медичної допомоги, звернутися за допомогою до присутніх осіб та повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган або підрозділ поліції, не вжив можливих заходів для надання першої медичної допомоги неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 , умисно завідомо залишив без допомоги потерпілого ОСОБА_8 на місці ДТП в небезпечному для життя стані, якого він сам поставив в небезпечний для життя стан, та 17 листопада 2024 року приблизно о 14 годині 25 хвилин, намагаючись уникнути відповідальності та покарання за скоєне правопорушення, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, яке розташовано на проїзній частині проспекту Повітряних Сил в місті Києві, напроти зупинки громадського транспорту «Солом`янська площа», та, не зупиняючись, поїхав в напрямку вулиці Авіаконструктора Антонова.

16.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України.

На думку слідчого, обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у повному обсязі підтверджується сукупністю доказів, здобутих у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Водночас слідчий у клопотанні зазначає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 07.01.2026 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання слідчого та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, зазначивши, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 є необґрунтованим, при цьому сторона обвинувачення жодних доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається, не надає, ані суду ані стороні захисту, за весь час досудового розслідування стороною обвинувачення не зафіксовано жодних порушень з боку ОСОБА_5 , при цьому він має постійне місце проживання та реєстрації, є пенсіонером та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про таке.

У судовому засіданні встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001321 від 17.11.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч.ч. 1, 2 ст. 286 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами відділу Київської міської прокуратури.

16.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України, а саме:

- у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження;

- у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечній для життя стан.

За приписами ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра наразі не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на цей час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Разом із цим, слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, за які передбачено покарання, зокрема у вигляді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

При встановленні наявності існування ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя також враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у зазначеному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання під час судового розгляду та/або змінити свої показання, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

При застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу слідчим суддею також враховано вік та його стан здоров`я, майновий стан, міцність його соціальних та сімейних зв`язків, а також інші обставини, які характеризують його особу та спосіб життя, а також поведінку підозрюваного після подій дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на зазначене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 23 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання містять достатньо підстав для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із покладенням на останнього обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання, місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); здати на зберігання у відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне зробити застереження щодо випадків, коли підозрюваний може залишати місце свого проживання, а саме: у випадку необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

Слід зазначити, що у разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також слід роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Керуючись статтями 2, 7, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві підполковник поліції ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин по 05 годину 00 хвилин, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту визначити в межах строку досудового розслідування, а саме до 12 лютого 2026 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду (в залежності від стадії кримінального провадження) за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- здати на зберігання у відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у кримінальному провадженні.

У разі невиконання обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_10