Номер провадження: 11-сс/813/1613/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000757 від 02.07.2025 року за апеляційною скаргою заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, ФОП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1

ст.114-1, ч.3 ст.368 КК України,

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000757 від 02.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України.

30.07.2025 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України, а 31.07.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.368 КК України.

31.07.2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, або з її визначенням в розмірі 660 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1998480 гривень.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2025 року клопотання слідчого задоволено частково, до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 27.09.2025 року включно, з визначенням застави в розмірі 185 (сто вісімдесят п`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 560180 (п`ятсот шістдесят тисяч сто вісімдесят) гривень, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою, прокурор ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого в повному обсязі та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави 660 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1998480 грн, з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги прокурор мотивує тим, що підозрюваний вчинив умисні тяжкі злочини, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. Прокурор вважає, що дані про особу підозрюваного, тяжкість вчинених злочинів та наслідків спричинених державним інтересам свідчать про наявність виключного випадку для застосування до підозрюваного застави, яка перевищує межі встановлені ч.5 ст.182 КПК України. Водночас визначена слідчим суддею застава з великою ймовірністю може виявитись не здатною забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Іншими учасниками кримінального провадження ухвала слідчого судді не оскаржена.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисника та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення; дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами: повідомленнями про виявлення ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.114, ч.1 ст.366, ч.3 ст.368, ч.2 ст.369-2 КК України від Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією в м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 21.07.2025 року; протоколами обшуків від 30.07.2025 року; протоколами затримання осіб в порядку ст. 208 КПК України від 30.07.2025 року; іншими матеріалами досудового розслідування у сукупності.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази є достатніми та вагомими для висновку про обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_8 .

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання вищевказаних доказів недопустимими на даній стадії, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, обґрунтованість підозри пред`явленої ОСОБА_8 стороною захисту не оскаржується.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо наявності в даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п.1, 3 та 4 ст.177 КПК України.

Так, на думку апеляційного суду, обставини даного кримінального провадження, дають достатні підстави припускати, що ОСОБА_8 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину та злочину проти основ національної безпеки України, за які, за сукупністю, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини за результатами розгляду кримінального провадження, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеним.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК - впливу на свідків в даному кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками у кримінальному провадженні, відповідно до частин 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК.

Дане кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, на теперішній час не встановлені і не допитані всі особи обізнані про обставини кримінального правопорушення, а також ті, які можуть бути причетні до його вчинення. Тому, у випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній матиме можливість здійснювати на них вплив, що буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що у даному кримінальному провадженні існує ризик того, що ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з огляду на те, що досудове розслідування триває, встановлюються особи, які можуть мати причетність до злочинної схеми в рамках кримінального провадження, які можуть бути знайомими підозрюваного ОСОБА_8 , яких він може повідомляти про хід досудового розслідування та матеріали, які зібрані наразі стороною обвинувачення з метою подальшого уникнення такими особами відповідальності за протиправні дії.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Оцінюючи доводи прокурора про те, що визначена слідчим суддею застава з великою ймовірністю може виявитись не здатною забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , колегія суддів дійшла висновків про таке.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.2 ч.5 ст.182 КПК, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Таким чином, процесуальним законом визначено, що до особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може бути застосовано розмір застави вищій, ніж у зазначених межах, у виключних випадках.

На підставі аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме суд вправі визначити, чи здатна застава у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину) забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також зауважити на виключності такого випадку.

У даному кримінальному провадженні виключність випадку полягає в тому, що ОСОБА_8 , за версією сторони обвинувачення, вчинив тяжкі злочини, в умовах воєнного стану, пов`язаних з перешкоджанням законної діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань, з метою отримання неправомірної вигоди.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб може виявитися не здатною забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Слідчий суддя, врахувавши дані про особу ОСОБА_8 та стан його здоров`я, в якості альтернативного запобіжного заходу визначив останньому заставу в виключному розмірі - 185 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 560180 грн.

Застава у визначеному слідчим суддею розмірі внесена за ОСОБА_8 на депозитний рахунок для зарахування заставних сум, а підозрюваний був звільнений з-під варти.

Відповідно до ч.4 ст.202 КК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

За таких обставин на теперішній час обвинувачений ОСОБА_8 знаходиться під дією запобіжного заходу у виді застави.

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор не надав будь-яких доказів про те, що з моменту звільнення з-під варти, ОСОБА_8 порушував покладені на нього обов`язки, зокрема здійснював спроби незаконно впливати на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування, або перешкоджав кримінальному провадженні іншим чином.

Поведінка підозрюваного після звільнення з-під варти, зокрема відсутність зафіксованих порушень покладених на нього процесуальних обов`язків, свідчить про те, що на теперішній час застосований запобіжний захід забезпечує його належну процесуальну поведінку.

Крім того, апеляційний суд враховує, що підозрюваний, за першою вимогою, з`явився в судове засідання апеляційного суду з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій порушується питання про погіршення його становища.

Колегія судді наголошує, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Колегія суддів вважає, що на даній стадії досудового розслідування, запобіжний захід у виді застави повністю забезпечує належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігає ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Перспектива втрати застави є достатнім стримуючим фактором для ОСОБА_8 щоб відбити у нього бажання переховуватись від органу досудового розслідування, спливати на свідків, або будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про неспроможність доводів сторони обвинувачення стосовно незаконності оскарженої ухвали, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді - залишенню без змін.

Пунктом 1 ч.3 ст.407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01.08.2025 року, якою в кримінальному провадженні №0000757 від 02.07.2025 року до підозрюваного ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4