ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/253/26 Справа № 690/214/22 Категорія: ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретарки ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000181 від 21.02.2022 р., -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Багачевського міськсуду Черкаської обл. від 1.10.2025 р.

ОСОБА_8 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ватутіне Звенигородського

р-ну Черкаської обл., українець, громадянин

України, який має загальну повну середню

освіту, не одружений, не працює, раніше

судимий:

- 12.10.2005 р. Ватутінським міськсудом

Черкаської обл. за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1

ст. 187, 75 КК України до 4 років позбавлення

волі, іспитовий строк 2 роки;

- 27.12.2005 р. Ватутінським міськсудом Черка-

ської обл. за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5

років позбавлення волі;

- 12.06.2013 р. Рівненським райсудом Рівненсь-

кої обл. за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

до 5 років позбавлення волі.

- 12.07.2018 р. Дарницьким райсудом м. Києва

за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців

позбавлення волі.

- 26.04.2022 р. Ватутінським міськсудом Чер-

каської обл. за ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 2

років позбавлення волі, іспитовий строк 1 рік,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі п. 2) ч. 1, ч. 3 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, в зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначено йому покарання: за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці, за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 3 місяці з конфіскацією 1/6 частини його майна, за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років 4 місяці.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 6 років 4 місяці з конфіскацією 1/6 частини його майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_8 до фактичного відбуття цим вироком за сукупністю злочинів, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ватутінського міськсуду Черкаської обл. від 26.04.2022 р. у виді позбавлення волі на строк 1 місяць, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 5 місяців з конфіскацією 1/6 частини його майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня набрання даним вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування остаточного покарання строк його попереднього ув`язнення у період часу з 26.05.2022 р. по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Прокурор Звенигородської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_6 електронною поштою 15.01.2026 р. за Вх. № ЕП-89/26-Вх подав клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0000181, 0000331 та 0000356 (т. 5, а. пр. 239-243).

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що вироком Багачевського міськсуду Черкаської обл. від 1.10.2025 р. строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 було встановлено на 60 днів, тобто до 29.11.2025 р.

6.11.2025 р. ухвалою черкаського апеляційного суду відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.11.2025 р. задоволене клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.01.2026 р. включно (т. 5, а. пр. 218 - 220).

Тобто, до спливу дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , апеляційна скарга розглянута не буде.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлює, що за вчинені кримінальні правопорушення йому призначено покарання у вигляді 6 років 5 місяців позбавлення волі, а тому з метою уникнення від покарання останній може переховуватися від суду.

Також, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, основним джерелом його доходів є продовження злочинної діяльності, що вказує на підвищену суспільну небезпеку та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів та майнових злочинів.

При цьому, спосіб вчинення злочинів, його наслідки, поведінка ОСОБА_8 та спосіб його життя, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної процесуальної поведінки під час апеляційного розгляду провадження, чим зумовлена необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Таким чином, беручи до уваги те, що вироком суду, який не набрав законної сили, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 вчинив тяжкі злочини, може переховуватись від суду, крім того, останній перебуваючи на волі може продовжити свою злочинну діяльність, так як веде антисоціальний спосіб життя, що свідчить про неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Апеляційному суду стало відомо, що в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» у вказаний день та час було вимкнене світло у зв`язку із застосованням графіків відключення світла, тому зв`язок в режимі відеоконференції з обвинуваченим ОСОБА_8 у апеляційного суду не було можливості встановити. Проте апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 може бути розглянутим без його участі, тому що: по-перше закінчується строк тримання обвинуваченого під вартою; по-друге в розгляді клопотання прокурора приймає участь захисник адвокат ОСОБА_7 , який представляє законні інтереси обвинуваченого.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , який підтримав своє клопотання та просив його задовольнити із вказаних у ньому підстав, захисника ОСОБА_7 , який фактично не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, при вирішенні клопотання прокурора покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, апеляційний суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів провадження, предметом апеляційного перегляду є вирок Багачевського міськсуду Черкаської обл. від 1.10.2025 р., яким ОСОБА_8 визнано винним за ч. 1 ст. 307, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 307 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України призначенеостаточне покарання у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини його майна.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили продовжено на 60 днів, тобто до 29.11.2025 р., включно.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_8 обчислюється з дня набрання вироком законної сили.

Зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у період часу з 26.05.2022 р. по дату набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалюючи вказаний вирок, суд першої інстанції залишив без змін запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, проте продовжив його лише на 60 днів, тобто до моменту ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, як це передбачено ч. 2 ст. 532 КПК України.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 24.11.2025 р. клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 було задоволене та продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 22.01.2026 р. включно (т. 5, а. пр. 218-220).

Разом з тим кримінальне провадження стосовно ОСОБА_8 щодо розгляду по суті апеляційної скарги призначене до слухання на 10.03.2026 р.

Тобто, до спливу дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 апеляційна скарга розглянута не буде.

Враховуючи викладене виникла необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до вимог КПК України, затримання у очікуванні розгляду апеляції вважається попереднім триманням під вартою, і засуджена особа не починає відбувати своє покарання, поки вирок не набере чинності.

Проте, обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні ст. 5 § 1 (a) Конвенції про права людини після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню (Ruslan Yakovenko v. Ukraine, no. 5425/11, § 46, ECHR 2015). Термін «після засудження» не можна тлумачити, так, ніби він стосується лише остаточного засудження. Не можна ігнорувати того, що винуватість особи, яка тримається під вартою під час апеляційного або наглядового провадження, вже встановлена в ході судового розгляду, проведеного відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про права людини (Wemhoff v. Germany, 27.06.1968, § 9, Series A no. 7).

Суд апеляційної інстанції у цьому випадку діє у якості влади, що призначила покарання і забезпечує його виконання, а не вирішує спір між сторонами. Немає потреби аналізувати питання, необхідні для тримання під вартою до вироку: розумна підозра стає неактуальною, оскільки є вже висновок про винуватість, ризики не мають значення, оскільки «де факто» особа відбуває покарання, обґрунтованість вироку не потребує періодичного перегляду. Тримання під вартою на підставі вироку здійснюється для забезпечення його виконання.

Вирок діє протягом строку покарання, якщо він не скасований. Обґрунтованість вироку не стосується законності тримання під вартою. Навіть у разі його скасування тримання під вартою на його підставі буде вважатися законним.

Апеляційний розгляд має свою специфіку, тому вимоги глави 18 КПК України мають дотримуватися судом апеляційної інстанції настільки, наскільки ця специфіка дозволяє.

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 призначено покарання за вчинення злочинів, які є тяжкими, у виді 6 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/6 частини його майна, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, на даний час, не забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час апеляційного перегляду судового рішення.

Крім того, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 усвідомлює, що за вчинені кримінальні правопорушення йому призначено покарання у вигляді 6 років 5 місяців позбавлення волі, а тому з метою уникнення від покарання останній може переховуватися від суду.

Також, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 не має постійного місця роботи, тобто не має постійного джерела доходу, основним джерелом його доходів є продовження злочинної діяльності, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку, та дає підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним обігом наркотичних засобів, та майнових злочинів.

При цьому, спосіб вчинення злочинів, його наслідки, поведінка ОСОБА_8 та спосіб його життя, свідчать про відсутність гарантій належної правомірної процесуальної поведінки під час апеляційного розгляду провадження, чим зумовлена необхідність застосування до нього суттєвих заходів процесуального примусу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Таким чином, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив тяжкі злочини, може переховуватись від суду. Крім того, останній перебуваючи на волі, може продовжити свою злочинну діяльність, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вбачає необхідним задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_6 та продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 405 та 419 КПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.03.2026 р., включно.

Клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури Черкаської обл. ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді