КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4242/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 17.07.2025 включно, відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисники підозрюваного подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що посилання слідчого судді на те, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років, не може слугувати підставою для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Крім того, обставини, які викладені в письмовому повідомленні про підозру, не відповідають дійсності, а сама підозра є необґрунтованою, оскільки не підтверджуються жодними доданими до клопотання письмовими доказами.

Також, на думку сторони захисту, в повідомлені про підозру слідчим не наведені жодні кваліфікуючі ознаки складу інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так, слідчим суддею не досліджена обґрунтованість підозри в частині наявності в діях ОСОБА_10 обов?язкових ознак суб?єктивної сторони складу кримінального правопорушення за ст. 111-2 КК України, а саме спеціального антидержавницького мотиву, тобто не встановлено яке ж саме діяння вчинив підозрюваний на шкоду інтересам України, а також не встановлена мета злочину, тобто яку шкоду діями ОСОБА_10 заподіяно національній безпеці України.

Вважає, що викладені у підозрі відомості щодо здійснення ОСОБА_10 впливу на інших членів КРАІЛ є нічим іншим, як припущенням органу слідства, які нічим не обґрунтовані.

Звертає увагу сторона захисту, що ризики передбачені ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні відсутні.

Зауважує, що висновок про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України є передчасним та невмотивованим, оскільки ОСОБА_10 не надано можливості довести належність його поведінки при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Що стосується ризику передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, то сторона захисту зазначає, що речі та документи які можуть значення у кримінальному провадженні вже вилучені органом досудового розслідування під час обшуків за місцем роботи та проживання підозрюваного

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України на який посилається слідчий у своєму клопотанні про продовження строку тримання під вартою, також не знайшов свого підтвердження під час розгляду в суді клопотання, оскільки слідчий не надав жодних доказів, які б об?єктивно доводили, що з боку ОСОБА_10 вчинялись дії щодо здійснення впливу на потерпілого, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, а також доказів того, що в майбутньому можуть бути такі дії вчинені.

З приводу ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, то сторона захисту вказує, що ОСОБА_10 не може здійснити тиск на учасників кримінального провадження, оскільки ані підозрюваному, ані стороні захисту не відкриті в повному обсязі матеріали кримінального провадження, крім того іншим підозрюваним у вказаному кримінального провадження вже тримаються під вартою.

Зауважує, що при розгляді вказаного клопотання, стороною захисту зверталась увага слідчого судді на те, що у відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов?язаний визначити розмір застави, однак за вимогами частини 4 вказаної статті, суд має право не визначати розмір застави щодо відповідного переліку злочинів, серед яких не має того кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання, визначити підозрюваному заставу як альтернативний запобіжний захід.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що підозра є небунтованою, одним з ключових доказів, на які сторона обвинувачення посилається під час доведення причетності ОСОБА_10 до зазначених дій є листи СБУ, в яких зазначено про ймовірно наявні зв?язки ТОВ «Укр Гейм Технолоджі» з рф, при цьому у повідомленні про підозру жодним чином не згадані інші листи СБУ від 04.07.2023 р. та 19.09.2023 р. У цих листах голова СБУ ОСОБА_13 повідомляє КРАЛ, що відсутні будь-які зв?язки ТОВ «Укр Гейм Технолоджі» з рф.

Окрім того, сторона обвинувачення у повідомленні про підозру стверджує, що ОСОБА_10 під час підготовки до засідання КРАІЛ 01.08.2023 р. безпідставно викликав швидку допомогу, проте, ОСОБА_10 мав проблеми зі здоров?ям, зокрема, хвороби серцево-судинної системи. 01.08.2023 р. ОСОБА_10 відчув значне погіршення самопочуття у зв?язку з підвищенням тиску, що обумовило виклик швидкої допомоги.

Також, ОСОБА_10 як член КРАЛ не міг здійснювати жодного впливу на співробітників КРАЛ, оскільки не мав для цього повноважень (він не є Головою КРАІЛ, керівником апарату КРАІЛ чи керівником структурного підрозділу).

Зауважує, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені.

На думку автора апеляційної скарги сторона обвинувачення жодним чином не аргументує у клопотанні необхідність продовження строку тримання під вартою без визначення застави та фактично, єдиною підставою для цього є підозра, що ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 111-2 КК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, з наведених в них підстав, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які діють в інтересах ОСОБА_10 , задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 від 10.04.2024 за підозрою ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 1112 КК України, за підозрою ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 1112 КК України, за підозрою ОСОБА_19 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 309 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 1111, ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 255, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 3451, ч. 1 ст. З653, ч. 1 ст. 366 КК України.

15.01.2025 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

21.02.2025 ОСОБА_10 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

25.03.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_10 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 23.05.2025 включно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.01.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000286 продовжено до 9 місяців, тобто до 05.09.2025.

16.05.2025 (клопотання датоване 14.05.2025) старший слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 на 60 діб, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року вказане клопотання органу досудового розслідування було задоволено та ОСОБА_10 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.07.2025.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання особи під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання слідчий суддя керується загальними приписами, які регулюють застосування відповідного запобіжного заходу, однак з урахуванням додаткових відомостей і спливу строку досудового розслідування.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тобто розглядаючи клопотання органу досудового розслідування про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог законодавства.

Так, при розгляді клопотання про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_10 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам авторів апеляційних скарг, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_10 підозри.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_10 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч стверджень апелянта, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою не зменшилися. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, ОСОБА_10 який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України КК України, оскільки під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Окрім того, колегія суддів враховує, що однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення ряду слідчих дій направлених на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене розслідування зазначеного кримінального провадження, а зміна запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, може перешкодити об`єктивному розслідуванню кримінального провадження.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Таким чином доводи апелянта, за змістом апеляційних скарг, про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження застосування щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

З огляду на зазначене вище, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, продовжив підозрюваному ОСОБА_10 строк тримання під вартою до 17.07.2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Інші доводи апеляційних скарг не спростовують висновків слідчого судді щодо наявності підстав для продовження відносно ОСОБА_10 строку тримання під вартою.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, з доповненнями, колегія суддів апеляційної інстанції вважає - безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення їх без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 травня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_11 , погоджене прокурором другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 17.07.2025 включно, відносно: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - без змін , а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_9 ,-без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4