Провадження № 1-кс/643/5962/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000979 від 28.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 20.10.2025 надійшло вищезазначене клопотання слідчого про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000979 від 28.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, з метою ослаблення держави вчинив дії, спрямовані на зруйнування та пошкодження ділянки колії, що призвело до пошкодження об`єкт, який має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Слідчим СВ УСБУ в Харківській області 17.10.2025 в період часу з 19 год. 42 хв. по 20 год. 02 хв. проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон nubia Focus Pro 5G IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за № НОМЕР_3 ; мобільний телефон nubia Music IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , виданого ТСЦ 6341 13.05.2025; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за № НОМЕР_9 , серійний номер НОМЕР_10 ; грошові кошти в загальному розмірі 6 652 грн.

Вищевказані речі постановою слідчого від 19.10.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 18.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Слідчий зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, а також з метою конфіскації майна як виду покарання. Оскільки санкція статті, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, разом із клопотанням подав заяву, у якій просив розглядати клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлені, причини неявки суду не повідомили. До клопотання слідчим долучено заяву за підписом адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , у якій останній просить розгляд клопотання про арешт майна здійснювати без його участі.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч.1 ст.172 КПК України їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000979 від 28.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

У зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_7 18.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.170 КК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з приписами ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкція статті, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, передбачає відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, що свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.

Аналіз викладеного законодавства і обставин справи свідчить, що є передбачені законом підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Що стосується клопотання слідчого про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон nubia Focus Pro 5G IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за № НОМЕР_3 ; мобільний телефон nubia Music IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_6 ; банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , виданого ТСЦ 6341 13.05.2025; сім-картка оператора мобільного зв`язку «Vodafone» за № НОМЕР_9 , серійний номер НОМЕР_10 ; грошові кошти в загальному розмірі 6 652 грн., шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

У задоволенні клопотання стосовно визначення місця зберігання вилученого майна відмовити

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1