Справа № 164/2110/25
п/с 1-кп/164/273/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000023 від 3 вересня 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Стара Вижівка Старовижівського району Волинської області, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з повною вищою освітою, неодруженої, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючої помічником вихователя ДНЗ „Сонечко, раніше не судимої, запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, вчиненому за наступних обставин.

Так, постановою Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2024 року, винесеною у справі № 164/1631/24, яка набрала законної сили 2 серпня 2024 року, ОСОБА_5 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді 17000 гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Незважаючи на вищевказану постанову Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2024 року, винесену у справі № 164/1631/24, з якою ОСОБА_5 була належним чином ознайомлена, маючи реальну можливість її виконувати в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст.ст. 68, ч. 1 ст. 129 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України „Про судоустрій та статус суддів, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилилася від виконання вказаної постанови суду, що набрала законної сили, та продовжувала керувати транспортними засобами.

Так, 3 березня 2025 року о 13 годині 36 хвилин ОСОБА_5 керувала автомобілем „Ореl Zafira, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Вокзальна в селищі Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, де була зупинена працівником СРПП ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 . В подальшому, працівником поліції було складено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення серії ЕНА № 4187472 від 3 березня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Крім цього, 16 липня 2025 року о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно керувала автомобілем „Ореl Zafira, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кожедуба в селищі Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, де була зупинена працівником СРПП ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 . В подальшому, працівником поліції було складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393716 від 16 липня 2025 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та скеровано його до Маневицького районного суду Волинської області.

Обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, показавши, що постановою Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2024 року, винесеною у справі № 164/1631/24, яка набрала законної сили 2 серпня 2024 року, її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді 17000 гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. З вищевказаною постановою Маневицького районного суду Волинської області від 18 липня 2024 року ОСОБА_5 була належним чином ознайомлена. Маючи реальну можливість виконувати дану постанову в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, умисно ухилилася від виконання вказаної постанови суду, що набрала законної сили, та продовжувала керувати транспортними засобами. Підтвердила, що 3 березня 2025 року, біля 13 години 36 хвилин, ОСОБА_5 керувала автомобілем „Ореl Zafira, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Вокзальна в селищі Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, де була зупинена працівником СРПП ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_6 . В подальшому, працівником поліції було складено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення серії ЕНА № 4187472 від 3 березня 2025 року за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

16 липня 2025 року, біля 20 години 50 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно керувала автомобілем „Ореl Zafira, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Кожедуба в селищі Маневичі Камінь-Каширського району Волинської області, де була зупинена працівником СРПП ВП № 1 (селища Маневичі) Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 . В подальшому, працівником поліції було складено відносно неї протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 393716 від 16 липня 2025 року за ч. 2 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП та скеровано його до Маневицького районного суду Волинської області. У вчиненому розкаюється, просила її суворо не карати.

Показання обвинуваченої ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам справи, які нею не оспорюються.

Суд, з?ясувавши, що фактичні обставини справи, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, обвинуваченою ОСОБА_5 не оспорюються, беручи до уваги думку прокурора, яка не заперечувала проти проведення скороченого судового розгляду, дійшов висновку про недоцільність за таких обставин дослідження доказів відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України і судовий розгляд обмежено допитом обвинуваченої та дослідженням документів, що характеризують її особу.

Разом з тим, роз?яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, в тому числі, щодо позбавлення права оскарження обставин справи в апеляційному порядку, суд перевірив, що учасники судового провадження та обвинувачена ОСОБА_5 зокрема, правильно розуміють їх зміст. Крім того, враховуючи, що вищевикладені показання обвинуваченої ОСОБА_5 є чіткими та послідовними, у суду немає жодних сумнівів в добровільності позиції, яка ствердно висловлена обвинуваченою.

Згідно з ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду даного кримінального провадження прокурором не заявлялись клопотання про зміну обвинувачення чи висунення додаткового обвинувачення, а тому суд при розгляді зазначеного кримінального провадження виходить із висунутого ОСОБА_5 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки умисно не виконала постанову суду, що набрала законної сили.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила нетяжкий злочин.

Разом з тим суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, а саме: посередню характеристику за місцем проживання, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні двоє малолітніх дітей, має постійне місце роботи - працює помічником вихователя ДНЗ „Сонечко, має постійне місце проживання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп?яніння.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченої, які викладені вище, її майновий стан, а також те, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд вважає, що призначення покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самою засудженою, так і іншими особами можливе при призначенні їй покарання у виді штрафу в межах санкції статті, по якій вона притягується до кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 110, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, призначивши покарання - 700 (сімсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадянштрафу, що становить 11900 (одинадцять тисяч дев?ятсот) гривень.

На вирок може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1