Справа № 283/3167/25
провадження №1-кс/283/629/2025
У Х В А Л А

12 грудня 2025 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000160 від 10.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначила, що 10.12.2025 близько 09 год 00 хв в м. Малин Житомирської області по вул. Городищанській поблизу будинку №11, для здійснення перевірки документів працівниками СРПП відділення поліції відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, було зупинено автомобіль марки "Mercedes- Benz, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , під час перевірки виявлено ознаки підроблення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

За вказаним фактом 10.12.2025 начальником сектору дізнання відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУПН в Житомирській області, внесені відомості до ЄРДР за №0000160 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 10.12.2025 у період часу з 09 год 22 хв по 10 год 14 хв у м. Малин Житомирської області по вул. Городищанській поблизу будинку №11, на вказаній ділянці знаходився автомобіль марки "Mercedes-Benz, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 . Під час огляду місця події було вилучено автомобіль марки "Mercedes-Benz'', з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_5 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, серії НОМЕР_2 на автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_6 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , яке було поміщено до спецпакету № CRI1227808.

В ході проведення огляду виявлено та вилучено автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_5 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору з ідентифікаційним номером НОМЕР_5 , яке було поміщено до спецпакету № CRI1227808.

Вилучений автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , яке було поміщено до спец пакету № CRI1227808 є речовими доказами, відповідають визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, необхідно провести відповідні судові експертизи.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №1 КРУП ГУНП в Житомирській області від 10.12.2025 автомобіль марки Mercedes-Benz'*, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки "Mercedes-Benz'*, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , яке було поміщено до спецпакету № CRI1227808, визнано речовими доказами та передано на зберігання в кімнату речових доказів.

Враховуючи викладене, вилучені під час проведення огляду місця події об`єкти - автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_1 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання автомобілів відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки "Mercedes-Benz", з реєстраційним номером НОМЕР_3 , у кузові чорного кольору, з ідентифікаційним номером НОМЕР_4 , яке було поміщено до спец пакету № CRI1227808, має істотне значення для проведення досудового розслідування у формі дізнання у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, є речовими доказами у кримінальному провадженні та необхідні для проведення судових експертиз, у зв`язку з чим, існує необхідність забезпечення їх збереження шляхом накладення на них арешту, оскільки в результаті не забезпечення їх збереження дане майно має бути передано особі у якої було вилучено та в подальшому через втрату, знищення або пошкодження, може втратити сліди кримінального правопорушення та властивості, які важливі для встановлення його фактичних обставин, що буде мати негативні наслідки для кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів та подальшого призначення експертиз, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно в кримінальному провадженні у формі позбавлення права на розпорядження, відчуження та/або користування.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що з приводу арешту майна покладається на розсуд суду.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

В ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

В ч.3 ст.132КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За ч. 5 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Порядок вирішення питання про арешт майна визначений в ст.173 КПК України.

Прокурором не доведено, що автомобіль марки Mercedes-Benz, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , є доказом кримінального правопорушення за ч.1 ст.358 КК України.

Предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, за ознаками якого розпочато кримінальне провадження є: 1) посвідчення або інший документ, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією незалежно від форми власності, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитом чи іншою особою, яка має видати чи посвідчити такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків; 2) печатки штампи, бланки підприємств, установ, організації незалежно від форми власності, інші офіційні печатки, штампи, бланки.

З цього вбачається, що у даному кримінальному провадженні автомобіль не є предметом кримінального правопорушення, оскільки не підпадає під жодну із ознак, що зазначені у ст. 98 КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За змістом положень ст.2 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

З урахуванням викладеного, зазначені прокурором у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст.98 КПК України, не можуть бути визнані судом достатніми для висновку, що це майно на даному етапі досудового розслідування є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст.171 КПК України наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само по собі клопотання не є доказом таких обставин.

З огляду на наявні в матеріалах відомості суддя вважає, що в розумінні вимог ст.132 КПК України прокурор не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні в частині про арешт транспортного засобу, унаслідок чого їх не можна вважати достатніми для застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, щодо арешту на вказаний автомобіль.

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності, а також бере до уваги, що в даному випадку відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а тому вважає, що прокурором не доведено необхідність такого арешту, в частині арешту на транспортний засіб, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 171,172 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000160 від 10.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, який полягає у забороні відчуження, розпорядження та користування на майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz, з реєстраційним номером НОМЕР_3 , яке було поміщено до спецпакету CRI1227808.

Визначити місце зберігання речового доказу свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки Mercedes-Benz, з реєстраційним номером НОМЕР_3 в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

В решті вимог клопотання про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes-Benz, з реєстраційним номером НОМЕР_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 12.12.2025.

Слідчий суддя