1Справа № 335/18/26 1-кс/335/60/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 03.01.2026,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працевлаштованого, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в якому зазначив, що слідчим відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000004, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.01.2026, приблизно о 01 годині 03 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в якості гостя у приміщенні кімнати АДРЕСА_3 , під час конфліктної ситуації, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та малознайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи наявний у нього предмет схожий на ніж, що має колюче-ріжучі властивості, який ОСОБА_4 , утримував у правій руці, перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого, наніс близько трьох ударів в область правого та лівого стегна ніг, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді масивної крововтрати, множинні колото різані поранення нижніх кінцівок з ушкодженням великих кровоносних судин, яке кваліфікується як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та від якого, ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на місці.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_7 умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

03.01.2026 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

04.01.2026, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення ним тяжкого злочину може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може знищити або сховати предмет який має колюче-ріжучі властивості, який є знаряддя вчинення кримінального правопорушення та має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та який та на сьогоднішній день не вилучений органом досудового розслідування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 , обізнаний про місце мешкання свідків, які являються сусідами потерпілого, які своїми показаннями підтверджують причетність до скоєного підозрюваним тяжкого кримінального правопорушення, та з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на свідків шляхом вмовлянь, залякування. Також, по даному кримінальному провадженню не проведено ряд судових експертиз, тому орган досудового розслідування вважає, що існує достатньо підстав вважати, що підозрюваний може впливати й на експертів, які будуть залучені до їх проведення. Окрім цього, ОСОБА_4 може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку.

З урахуванням викладеного, даних про особу підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий вважає, що є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб без визначенням розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 вважав, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зазначив, що ризик переховування є не обґрунтований, жодних об`єктивних даних, окрім припущення, що ОСОБА_4 може переховуватись, стороною обвинувачення не наведено. Щодо ризику знищення або спотворення доказів, зазначив, що за місцем мешкання ОСОБА_4 вже було проведено обшук і слідчий вилучив все, в тому числі і ножі, які вважав необхідним вилучити, тобто перебуваючи вдома, нічого знищити та спотворити не зможе. На думку захисника, обравши щодо ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт, можливо забезпечить той факт, що підозрюваний не залишить місце мешкання, звідки вже все необхідне стороні обвинувачення, вилучено. Тому, відповідно, зазначений ризик нівельовано. Щодо ризику спілкування зі свідками, то в разі застосування щодо ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту, останній позбавлений можливості здійснювати вплив будь на кого і таким чином зазначений ризик можна нівелювати. Щодо ризики вчинення інших злочинів, оскільки ОСОБА_4 не є перевлаштованою особою, вважає взагалі виключним припущенням, яке жодним чином не обґрунтовано. Просив врахувати, що у ОСОБА_4 є родина та малолітня дитина, яка фактично перебуває на його утриманні.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника та просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Згідно положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000004, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

03.01.2026, в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчинені тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 було затримано.

04.01.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними на цей час досудовим розслідуванням доказами, а саме даними: протоколу огляду місця події від 03.01.2026, за адресою: АДРЕСА_4 ;речового доказу, який вилучено під час проведення ОМП за вказаною адресою; протоколів допиту свідків; протоколів впізнання за участю свідків; протоколу обшуку за адресою мешкання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_2 ; речових доказів вилученими під час обшуку та інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені відомості у сукупності з інформацією, викладеною у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Водночас слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року) суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких посилається сторона обвинувачення обґрунтовуючи подане щодо ОСОБА_4 клопотання, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує унеможливлення запобігання існуючим ризикам, навіть у разі перебування під цілодобовим домашнім арештом.

В силу змагальності сторін кримінального провадження, захисником не спростовано існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Окрім цього, кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 є умисним тяжким насильницьким злочином, що спричинило смерть потерпілого.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який хоча є раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, одружений, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 , та тяжкості злочину, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, наявність дружини та дитини, а також те що ОСОБА_4 є волонтером БО МБФ «Нова Україна», не стало для підозрюваного стримуючим фактором від вчинення злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: 1 ) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого насильницького злочину, який спричинив загибель людини, за наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слід обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193 - 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 03.03.2026 включно, з утриманням в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Строк тримання під вартою підозрюваного рахувати з 03.01.2026.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання, ухвала підлягає негайному виконанню.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 05.01.2026.

Повний текст ухвали виготовлено 05.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1