Дата документу 04.09.2025 Справа № 337/2568/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/2568/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/827/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2025 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України,

змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 вересня 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як убачається з матеріалів справи, в провадженні Хортицького районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2025 року було змінено відносно ОСОБА_7 запобіжний захід з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 вересня 2025 року.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити належне виконання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні клопотання у повному обсязі.

В обґрунтування своєї скарги вказує, що обвинуваченим ОСОБА_7 зазначено, що він є наркозалежною особою, перебуває на замісній терапії, у зв`язку із чим регулярно відвідує лікарню для отримання медикаментів.

Зазначила, що обвинувачений ОСОБА_7 повідомляв слідчого про свій візит до лікарні, а щодо його відсутності у вечірній час обвинувачений вказав, що перебував вдома, але не чув дзвінків, тому що відпочивав після прийому ліків.

Крім того вказала, що судом належним чином не перевірено клопотання сторони обвинувачення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник - адвокат ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що він відлучався з місця свого мешкання до лікарні.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що ОСОБА_7 під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_7 порушував, до суду не з`являвся, був оголошений у розшук.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 КПК України, прокурор має право звернутися в порядку, передбаченому ст. 184 цього Кодексу, до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів рішення суду про застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ґрунтується на зазначених вимогам процесуального закону.

Так, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового провадження в суді першої інстанції та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції основоположним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Так, як убачається із матеріалів провадження, 30 грудня 2024 року на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. У даному кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який в подальшому на стадії судового провадження був продовжений, з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, зокрема: з`являтися до суду за першим викликом і у призначений час; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Крім того, як слідує із матеріалів справи, на розгляд до Хортицького районного суду м. Запоріжжя в подальшому надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, в якому до обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Також, як випливає із матеріалів провадження, обвинувачений ОСОБА_7 порушив, покладені на нього процесуальні обов`язки, які передбачені ст. 194 КПК України, зокрема, заборону залишати житло цілодобово.

Так, як слідує із ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 27 травня 2025 року до ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №0000339 застосовано запобіжний захід у вигляд домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово (а.с. 51-58).

Разом з цим, як слідує із рапортів, під час перевірок органом досудового розслідування обвинуваченого за місцем його мешкання, останній був відсутній та неодноразово зупинявся поліцейськими на вулиці під час патрулювання.

Крім того, у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із неявкою обвинуваченого у судове засідання 1 липня 2025 року, ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 1 липня 2025 року до ОСОБА_7 був застосований привід.

Наведене свідчить, що обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті, систематично порушує умови такого запобіжного заходу, зокрема, не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.

Перелічені обставини у своїй сукупності вказують на неефективність раніше застосованого цілодобового домашнього арешту та неможливість в такий спосіб забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 .

Також, колегія суддів бере до уваги, той факт, що ОСОБА_7 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів, раніше неодноразово звільнявся від відбування покарання, а маючи не зняті та не погашені судимості, вчинив дії, за знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого тяжкого злочину, не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного джерела доходу, що вказує на те, що він заробляє на життя шляхом вчинення корисливих злочинів, та у свою чергу, в сукупності свідчить про наявність вкрай високого ризику можливості вчинення інших аналогічних корисливих злочинів.

Одночасно слід зазначити, що під час перебування на розгляді у Хортицькому районному суді м. Запоріжжя кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, останній вчинив дії, за які обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Такі обставини у своїй сукупності беззаперечно доводять існування у даній справі ризику того, що обвинувачений ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції правильно визначився з тим, що встановлені у даному провадженні обставини не дають підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на такі поважні обставини щодо відсутності обвинуваченого за місцем його проживання, як відвідування медичної установи, не підтверджені жодним доказом.

Більш того, із рапорту, складеного за наслідками відсутності ОСОБА_7 14 червня 2025 року за місцем його проживання, слідує, що обвинувачений був відсутній за місцем свого мешкання під час його перевірки, з підстав задоволення власних потреб, які на переконання колегії суддів, не є поважними причинами (а.с. 63). У подальшому, з рапорту від 23 червня 2025 року слідує, що ОСОБА_7 був відсутній за місцем свого мешкання у вечірній час, зокрема об 22 год. 43 хв. (а.с. 66).

Зазначене свідчить про ігнорування ОСОБА_7 покладених судом на нього процесуальних обов`язків та вказує на неналежну процесуальну поведінку останнього на стадії судового розгляду.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14 липня 2025 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 186 КК України, змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 вересня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4