Справа № 646/368/26
№ провадження 1-кс/646/181/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого прокурора групи прокурорів начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 14.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшло клопотання старшого прокурора групи прокурорів начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 14.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що 14.01.2026 року надійшло повідомлення про те, що за адресою: Харківська обл., Куп`янський район, Шевченківська ОТГ, на станції «Гроза», скоєно крадіжку контактної мережі, яка належить АТ «Укразалізниця».

В ході досудового розслідування 23.01.2026 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 в ході огляду місця події, проведеного на відкритій ділянці місцевості, що розташована на перегоні станції «Шевченкове-Південний», станція «Гроза» 108 км пікет 8-4 у ході проведення якого виявлено та вилучено : кабельні стяжки чорного кольору; фрагмент контактного дроту.

26.01.2026 начальником відділення №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_5 винесено постанову про визнання та приєднання до справи речових доказів, а саме: кабельних стяжок чорного кольору, фрагменту контактного дроту.

Власником вилученого майна, а саме : фрагментів контактного дроту МФ-100 є АТ «Українська залізниця», юридична адреса: вул..Єжи Гедройця, буд.5, в особі ВП «Основ`янська дистанція електропостачання» РФ «Південна залізниця» АТ «Українська залізниця».

Оскільки, вилучене майно визначено речовим доказом та стане об`єктом дослідження судових експертиз, висновки яких будуть долучені до матеріалів кримінального провадження та у подальшому будуть використані як докази під час судового розгляду та повернення вказаного майна негативно вплине на подальше досудове розслідування, просив накласти арешт на вищезазначене майно.

У судове засідання прокурор та слідчий не прибули, звернулися до слідчого судді з заявою про розгляд клопотання про арешт майна без їх участі, клопотання підтримують у повному обсязі.

Представник АТ «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, на підставі ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Вища рада правосуддя рішенням від 20.04.2023 № 399/0/15-23 змінив територіальну підсудність судових справ Куп`янського міськрайонного суду Харківської області на Основ`янський районний суд міста Харкова.

14.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за №0000068, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий має право вилучати речі та документи, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначались (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучене в ході протоколу огляду від 23.01.2026 є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 7 ч.2, ч.1 ст. 132 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема, арешт майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме, п. 1, п. 3, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей та документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: відшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Постановою начальника відділення №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 23.01.2026, майно вилучене 23.01.2026 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 в ході огляду місця події, проведеного на відкритій ділянці місцевості, що розташована на перегоні станції «Шевченкове-Південний», станція «Гроза» 108 км пікет 8-4, а саме: кабельні стяжки чорного кольору; фрагмент контактного дроту - визнано речовим доказом.

Положеннями ч.4 ст.170 КПК України передбачена заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Зазначене вище, тимчасово вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому його повернення може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи, що прокурором наданими матеріалами до клопотання доведено, що повернення майна може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, в тому числі проведення відповідних експертиз, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно.

При вирішенні питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна слідчий суддя виходить з дискреційних повноважень органу досудового розслідування щодо визначення місця зберігання вилученого майна під час досудового розслідування у визначених законодавством межах та керується положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого прокурора групи прокурорів начальника Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 14.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на : - кабельні стяжки чорного кольору;

- фрагмент контактного дроту, вилучене 23.01.2026 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 в ході огляду місця події, проведеного на відкритій ділянці місцевості, що розташована на перегоні станції «Шевченкове-Південний», станція «Гроза» 108 км пікет 8-4, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права на користування, відчуження, розпорядження, відповідно до «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 та відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору.

Ухвала про арешт майна виконується негайно прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1