Провадження № 1-кп/161/1156/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 вересня 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001212, що надійшов з Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Прилуцьке Ківерцівського району Волинської області, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , штаб-сержанта, командира відділення, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово було позбавлено права керування транспортними засобами за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130, ст. 126 КУпАП. Востаннє, постановою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 листопада 2024 року у справі №154/3986/24, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 40 800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 років та безоплатного вилучення транспортного засобу.

Разом з тим, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду щодо керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, вчинив дії щодо її умисного невиконання.

Так, всупереч вищевказаного рішення суду, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 12 години 55 хвилин 12 квітня 2025 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у місті Луцьку, на вулиці Промислова (до перейменування Карбишева) та рухаючись ним у напрямку вулиці Назарія Яремчука (до перейменування Єршова) проявив безпечність та неуважність, не врахував дорожню обстановку, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався своєю смугою у зустрічному напрямку.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, близько 12 години 55 хвилин 12 квітня 2025 року, керуючи технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у місті Луцьку, на вулиці Промислова (до перейменування Карбишева) та рухаючись ним у напрямку вулиці Назарія Яремчука (до перейменування Єршова) разом з пасажиром ОСОБА_6 , яка знаходилися на передньому пасажирському сидінні вищевказаного транспортного засобу, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 та розділу 34 в частині вимог дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України), проявив безпечність та неуважність, не врахував дорожню обстановку, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався своєю смугою у зустрічному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки, закритого перелому 6, 10 ребер зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як таких, що потягнули за собою тривалий розлад здоров`я.

Таким чином, у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3 (б), 2.9 (а), 10.1 та розділу 34 в частині вимог дорожньої розмітки 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України):

- п. 2.3 (б) - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- п. 2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

- розділ 34 Правил дорожнього руху України, в частині вимог дорожньої розмітки 1.3, відповідно до якого розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху або на ділянках доріг з трьома (2 + 1) смугами. Лінію перетинати забороняється.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих правопорушень та не оспорював фактичних обставин, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, мотив і мету, а також форму вини, суду дав показання, що дійсно його позбавлено права керування транспортними засобами, однак він продовжив керувати транспортним засобом за викладених в обвинувальному акті обставин.

Не заперечив кваліфікацію кримінального правопорушення, а також те, що знав про наявність постанов, якими його позбавлено права керування транспортними засобами, та був ознайомлений з ними.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 суду дав показання, що дійсно він, близько 12 години 55 хвилин 12 квітня 2025 року, керував в стані алкогольного сп`яніння технічно справним автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», р.н. НОМЕР_2 , у місті Луцьку, на вулиці Промислова, рухався ним у напрямку вулиці Назарія Яремчука разом з пасажиром ОСОБА_6 , яка знаходилися на передньому пасажирському сидінні, та проявив безпечність, неуважність, не врахував дорожню обстановку, перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався своєю смугою у зустрічному напрямку.

Не заперечив кваліфікацію кримінального правопорушення, що ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які вказані в обвинувальному акті, а також те, що порушення ним ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали.

Окрім цього, не заперечив, що керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Ствердив, що відшкодував завдані потерпілій збитки в повному обсязі.

У вчиненні кримінальних правопорушеннях щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки щодо виконання рішень суду та дотримання ПДР України, висловлював жаль з приводу вчиненого, вибачався за свої дії, просив суворо його не карати та призначити покарання, з урахуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про проведення судового засідання без її участі, ніяких претензій до обвинуваченого не має.

Під час судових дебатів прокурор Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці, за ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років та, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 3 (три) місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винність в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, та в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно з ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів і дані про особу винного.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, та добровільне відшкодування завданих збитків, що передбачено п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України.

При призначені обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує, що він вчинив умисний нетяжкий злочин проти правосуддя та в стані алкогольного сп`яніння вчинив нетяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, який спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, не судимий в порядку ст. 89 КК України, вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззаперечно визнав, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України, в межах санкції частини статті, у виді штрафу.

Водночас, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззаперечно визнав, у вчиненому щиро розкаявся, його поведінка в суді свідчить про щире каяття, бажання стати на шлях виправлення та усвідомлення незаконності вчинених ним дій, в судовому засіданні висловлював щирий жаль з приводу вчиненого, готовність нести покарання та засуджував свою поведінку, запевнив, що зробив для себе належні висновки та в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень, вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, є необережним,одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, військовослужбовець, який на даний час безпосередньо бере участь в захисті територіальної цілісності України та відсічі збройної агресії проти України, в повному обсязі відшкодував завдані потерпілій збитки, потерпіла будь-яких претензій не має, тому, з врахуванням наведених обставин, що в сукупності, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його суспільну небезпеку, критичного відношення обвинуваченого до скоєного та беззаперечного визнання своєї вини, його посткримінальної поведінки, яка виразилась у відшкодуванні завданих збитків, наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, та відсутності обставин, що його обтяжують, а також приймаючи до уваги принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, шляхом переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті, а саме покарання у виді штрафу з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Визначаючи строк призначеного обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, будучи позбавленим права керування транспортними засобами, та перетнув подвійну суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen» модель «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався своєю смугою у зустрічному напрямку, в результаті чого ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, як такі, що потягнули за собою тривалий розлад здоров`я, тому, з огляду на характер та обсяг допущених порушень Правил дорожнього руху,вважає за доцільне призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

При цьому, суд також вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, призначене покарання, як основне так і додаткове, буде необхідними і достатніми для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Крім цього, суд вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Речові докази, згідно з ст. 100 КПК України, відповідно, повернути за належністю законним володільцям, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати, згідно з ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 286-1 КК України, призначивши покарання:

-за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок;

-за ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 3 000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.

Речові докази:

-транспортний засіб «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 ; транспортний засіб «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 повернути за належністю законним володільцям;

-DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 7 131 (сім тисяч сто тридцять одну) грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-25/4897-ІТ від 23.04.2025).

Арешт майна, відповідно до ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2025 (справа №161/7036/25, провадження №1-кс/161/2216/25) скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1