Справа: № 148/3264/25
Провадження №1-кс/148/662/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчої Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за № 0000401 від 23.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області 23.12.2025 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що на ділянці автомобільної дороги Р08 за межами населеного пункту с. Крищинці, Тульчинський район Вінницька область сталась дорожньо - транспортна пригода, а саме зіткнення транспортних засобів - автомобіля Volkswagen Tiguan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля Toyota RAV4, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 та пасажир автомобіля Volkswagen Tiguan, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , з тілесними ушкодженнями доставлені до КНП "Тульчинська ЦРЛ Тульчинської міської ради".

Вказана подія 23.12.2025 зареєстрована до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події, а саме: на ділянці автомобільної дороги Р08 за межами населеного пункту с. Крищинці, Тульчинський район Вінницька область, виявлено та вилучено транспортні засоби учасників ДТП, а саме: автомобіль «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «Toyota RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Так, постановою слідчого від 23.12.2025 вилучені об`єкти визнано речовими доказами, які приєднано до кримінального провадження.

На думку слідчої, на даний час є достатньо підстав вважати, що вказані об`єкти мають значення по справі, а саме містять на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, які вилучено та доставлено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно, що передбачено ч. 7 ст. 237 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідча у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, заявлені вимоги просила задовольнити у повному обсязі.

Користувач тимчасово вилученого майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Судом вживались заходи щодо повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом телефонограми, однак ОСОБА_7 не відповідав на телефонні дзвінки.

Користувач тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 , у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання шляхом телефонограми, відомостей про причини неявки суду не надав.

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.

В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити, зокрема застосувавши заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на майно вказане у клопотанні, оскільки вони є доказами, які необхідні для встановлення істини у кримінальному провадженні і проведення належного досудового розслідування.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у вигляді заборони відчуження, використання та розпорядження на:

-автомобіль «Volkswagen Tiguan», реєстраційний номер НОМЕР_1 який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 та яким керував ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши транспортний засіб на зберіганні на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

-Автомобіль «Toyota RAV4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить та яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , залишивши транспортний засіб на зберіганні на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання ухвали доручити слідчій Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: