Справа №: 398/560/25
провадження №: 1-кп/398/292/25
УХВАЛА

Іменем України

"09" грудня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2024 року стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Сєверодонецьку Луганської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , маючого вище освіту, який займав посаду командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «полковник», раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 03.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

25.11.2025 року на адресу суду від адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про зміну застосування розміру застави, просив зменшити розмір застави, застосованої до ОСОБА_5 , ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.09.2024 року, до одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028,00 грн) та повернути заставодавцю частину застави у розмірі 390 612,00 грн., що перевищує новообраний розмір. В обґрунтування вказував, що процесуальні обов`язки, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 дотримуються. Звернув увагу на бездоганну поведінку обвинуваченого та відсутність ризиків за ст. 177 КПК України, суспільну підтримку та його репутацію, затягування судового розгляду прокурором, а не обвинуваченим, який сприяє процесу. А тому на його думку, сторона обвинувачення не може обґрунтовано посилатися на необхідність подальшого застосування застави для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої особи, оскільки: фактичні затримки спричинені виключно неявками прокурорів; процесуальна поведінка ОСОБА_5 не містить жодних ризиків, передбачених ст.177 КПК України; неявка прокурора або неорганізованість сторони обвинувачення не може бути підставою для продовження втручання в майнові права обвинуваченого.

ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

В судовому засіданні прокурор вказав, що дане клопотання не підлягає задоволенню.

Представник потерпілого військової частини НОМЕР_1 - ОСОБА_4 проти задоволення вказаного клопотання не заперечувала.

Суд заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане письмове клопотання, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 16.09.2024 року ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 серпня 2024 року скасовано. Зменшено розмір застави визначений ОСОБА_5 до 130 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 393640 гривень (триста дев`яносто три тисячі шістсот сорок гривень), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду. З урахуванням вже сплаченої суми 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень), з покладанням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

17.09.2024 року на відповідний депозитний рахунок, визначений в ухвалі Кропивницького апеляційного суду від 16.09.2024 року за ОСОБА_5 внесено повністю суму застави у розмірі 393640,00 гривень.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися судом при застосуванні запобіжного заходу.

Разом з тим, суд вважає, що клопотання захисника щодо зменшення розміру застави до одного прожиткового мінімуму 3028, 00 грн та повернення решти коштів у розмірі 390 612, 00 грн. не містить належного обґрунтування.

В обґрунтування зміни розміру застави захисник посилається на такі обставини: належна процесуальна поведінка обвинуваченого; проходження обвинуваченим військової служби в ЗСУ, а також зниження ризиків зазначених судом під час застосування запобіжного заходу та визначення розміру застави.

Ризиками, передбачених ст.177 КПК України, у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому. Отже, ризики слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення. Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Наданих стороною захисту відомостей недостатньо для висновку суду про відсутність ризику переховування. Суд погоджується з твердженням захисту про належність процесуальної поведінки обвинуваченого. Разом з тим, явка за викликом до суду є обов`язком обвинуваченого відповідно достатті 42 КПК України і не залежить від наявності чи відсутності запобіжного заходу. В свою чергу, наявний запобіжний захід у виді застави і законодавча можливість її стягнення у випадку неявки без поважних причин стимулює обвинуваченого належним чином виконувати цей обов`язок.

Зважаючи на те, що судом ще не допитані свідки у цьому кримінальному провадженні, суд не вдається до переоцінки встановленого в попередній ухвалі про застосування запобіжного заходу ризику впливу на свідків. Так, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Отже, ризик незаконного впливу обвинуваченого на інших учасників кримінального провадження існуватиме до моменту безпосереднього отримання та дослідження судом їхніх показань.

Відповідно до ч.6 ст. 182 КПК України з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Таким чином, відсутність інших обов`язків, які покладаються відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, не свідчить про необхідність припинення такого альтернативного запобіжного заходу, як застава, так як саме даний запобіжний захід гарантує належну процесуальну поведінку підозрюваного та обвинуваченого та його явку до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії застави судом не визначався, оскільки застава є безстроковим запобіжним заходом, і КПК України не передбачено необхідності її продовження.

Між тим, суд зазначає, що після внесення грошових коштів, як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстав для скасування запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду не вбачається, на даний час розгляд справи триває на стадії дослідження доказів, а запобіжний захід у вигляді застави на думку суду забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Посилання адвоката на те, що на даний час відбулися інфляційні процеси не можуть бути прийняті судом, адже внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.

Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним, заставодавці самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави, та усвідомлюють, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу і є відповідні інфляційні ризики від таких дій.

Доводи захисника про виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Наведені захисником обставини у сукупності із наданими доказами не є достатніми для прийняття рішення про зміну розміру застави, застосованої до ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, а також те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, суд перебуває на стадії дослідження доказів по справі, підстав для зміни розміру застави суд не вбачає, у задоволенні вказаного клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись статтями 177,182, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну застосованого розміру застави - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення її судом.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.2 ст.392 КПК України.

Суддя ОСОБА_8