БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/3137/25
Провадження №1-кп/497/222/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту)

26.12.25 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

представника органу пробації - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Болград обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0001032 від 19.09.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Городнє, Болградського району, Одеської області, з вищою освітою, зі слів розлученого, на утриманні має одну малолітню дитину, офіційно не працевлаштованого, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України № НОМЕР_1 виданого 29.11.2018 року органом 5129, РНОКПП НОМЕР_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.353, ч.ч.3,4 ст.358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:? ?

17.11.2025 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень ч.3 ст.332, ч.2 ст.353, ч.ч.3,4 ст.358 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001032 від 19.09.2025 року (а.с.24).

Ухвалою від 28.11.2025 року було призначено підготовче засідання в даному кримінальному провадженні на 14:00 годину 23.12.2025 року (а.с.26), про що сповіщено сторін по справі (а.с.27-29).

В підготовче засідання 23.12.2025 року:

- прокурор прибув,

- обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 не прибули. Захисником надіслано клопотання про відкладення підготовчого засідання в зв`язку з терміновим відрядженням (а.с.33).

Протокольною ухвалою суду визнано причину не прибуття обвинуваченого і його захисника - поважною, відкладено підготовче засідання на 10:00 годину 26.12.2025 року (а.с.40), та повідомлено сторін по справі (а.с.41).

В підготовче засіданні 26.12.2025 року сторони прибули:

Прокурор стверджував, що обвинувальний акт відповідає вимог КПК України, підсудний Болградському районному суду Одеської області, підлягає розгляду у відкритому судовому засіданні.

Підстав, передбачених ст.314 КПК України на думку прокурора не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник вважали за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, не зважаючи на те, що обвинувальний акт був вручений обвинуваченому слідчим, а не прокурором.

Зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні вбачається, що він містить усі відомості, передбачені ст. 291 КПК України, а саме: у ньому зазначено: прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора та викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд вважає, що цих вимог кримінального процесуального закону органи досудового розслідування при складанні та затвердженні обвинувального акта у кримінальному провадженні за №0001032 від 19.09.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.332, ч.2 ст.353, ч.ч.3,4 ст.358 КК України в цілому дотримались, з урахуванням при цьому обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначених ч.1 ст. 291 КПК України.

Вказаний процесуальний документ, за своїм змістом, у повній мірі відповідає вимогам, передбаченим ч.2 ст.291 КПК України, а тому суд не має достатніх правових підстав для висновку про його невідповідність вимогам цього Кодексу.

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України не встановлено, перешкоди для призначення обвинувального акту до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 Кримінального процесуального кодексу України - не має.

Прокурором заявлено клопотання про виклик і допит свідків, перелік яких наведено в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Сторона захисту не заперечувала.

За вимогами статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

А відтак, клопотання прокурора слід задовольнити, та під час судового розгляду в даному кримінальному провадженні допитати свідків сторони обвинувачення, дані про яких наведені в реєстрі матеріалів досудового розслідування, обов`язок забезпечити явку свідків покласти на прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 щодо клопотання про судовий виклик осіб до суду для допиту в якості свідків сторони захисту в порядку п.4 ч.2 ст.315 Кримінального процесуального кодексу України просив залишити відкритим до можливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 42 КПК України обвинувачений має право: брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

Свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань (ст.65 КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження (ч.1 ст.95 КПК України).

Особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 5 ст. 95 КПК України).

Згідно висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 07.07.2020 року у справі №632/313/16-к (провадження № 51-2113км19), здійснення судом допиту свідків, витребування документів та проведення процесуальних дій на підставі клопотання сторони захисту не є порушенням принципу диспозитивності у кримінальному провадженні, а отримані у такий спосіб докази є допустимими.

На переконання суду, допит свідків захисту дозволить повно та всебічно здійснити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, а вже оцінку цих показів буде надано судом в нарадчій кімнаті.

Частина 2 ст.327 Кримінального процесуального кодексу визначає, що прибуття в суд перекладача (за винятком залучення його судом), свідка, спеціаліста або експерта забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

З метою повного та всебічного розгляду справи, а також дотримання прав обвинуваченого, приймаючи до уваги той факт, що захисник наразі не ознайомлений з матеріалами даного кримінального провадження та вважає можливим розглянути таке клопотання захисника у подальшому, у разі його подання (заявлення).

Щодо запобіжного заходу:

З реєстру матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 19.09.2025 року був затриманий (п/н 6 розділу І). 20.09.2025 року ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (п/н 3 розділу ІІІ).

Відповідно до супровідного листа Одеської обласної прокуратури від 28.11.2025 року значиться, що відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді застави (а.с.24).

В даному підготовчому засіданні жодних клопотань від сторони обвинувачення щодо вжиття заходів забезпечення кримінального провадження в частині продовження чи обрання обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - не надходило.

Щодо клопотань сторони захисту про скасування арешту на майно та передачі майна власнику (а.с.50-51).

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 в підготовчому засіданні подано клопотання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеса від 26.09.2025 року на транспортний засіб марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання захисник стверджує, що наразі відпала потреба у накладенні арешту на транспортний засіб, який на праві власності належить обвинуваченому ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування проведено невідкладний обшук транспортного засобу марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 за адресою: вул. Заводська, буд.167, м.Болград, а саме на території блокпосту БПБЛ001, під час якого було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 . Вилучений транспортний засіб визнаний речовим доказом, оскільки у слідчого були всі підстави вважати, що міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Однак на думку захисника, на даний час усі необхідні слідчі (процесуальні) дії з транспортним засобом уже проведені, технічний стан, ідентифікаційні номери та інші характеристики автомобіля зафіксовані; відсутні ризики втрати, знищення або відчуження зазначеного майна. Таким чином фактична мета накладення арешту досягнута, а подальше обмеження прав власника є безпідставним.

Подальше утримання транспортного засобу піж арештом, на переконання захисника, істотно обмежує право власника користуватися своїм майном; не є необхідним для досягнення цілей кримінального провадження та не відповідає принципу розумності та співмірності.

З цих підстав захисник вважає, що подальше утримання автомобіля на штраф майданчику є недоцільним та надмірним обтяженням, оскільки на сьогодні органом досудового розслідування проведено всі необхідні першочергові слідчі дії щодо даного транспортного засобу, у слідчого було більш ніж достатньо часу для призначення і проведення експертиз та можливості проаналізувати всю цю інформацію, і як наслідок дійти висновку, що перелічене майно не має жодного відношення до вказаного кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав дане клопотання та наполягав на його задоволенні. Пояснив, що належний йому транспортний засіб перебуває на штраф майданчику, що розташований за межами міста Одеси в с. Латівка просто поля, який ніким не охороняється, лише огороджений сіткою, та на хвіртці наявна табличка з номером телефону. Тобто умови зберігання транспортного засобу є неналежними і небезпечними. Крім цього, він має нагальну потребу в користуванні цим транспортним засобом, оскільки інше авто перебуває в ремонті. До того ж, має орендоване паркувальне місце в паркінгу за адресою: вул. Добровольців, буд.10/4, м. Одеса, де будуть забезпечені належні умови для збереження майна.

Захисник надав пояснення з підстав зазначених в цьому клопотанні. Звернув увагу на те, що на цей час досудове розслідування закінчено та обвинувальний акт передано на розгляд суду. Всі слідчі дії, а саме огляди, обшуки, експертизи проведені. Отже потреби судового розслідування надалі не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи як арешт майна, а отже в подальшому потреба в застосуванні арешту майна відсутня. Скасування арешту вказаного майна є підставою для його повернення власнику (законному володільцю) або уповноваженій ним особі.

Прокурор заперечував щодо задоволення цього клопотання. Стверджував, що вказаний транспортний засіб є знаряддям вчиненого інкримінованого кримінального правопорушення обвинуваченому, та у разі визнання його винним, це майно підлягає конфіскації. Окрім того, під час користування цим транспортним засобом, він може бути пошкоджений або взагалі знищений.

Суд з`ясувавши позицію ініціатора клопотання, думку обвинуваченого ОСОБА_4 , який підтримав клопотання свого захисника, думку прокурора, дослідивши надану копію ухвали слідчого судді, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеса від 26.09.2025 року (справа №947/35668/25, провадження № 1-кс/947/14629/25) накладено арешт на вилучене майно, в тому числі на: - транспортний засіб марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України (а.с.52-60).

Зі змісту ухвали вбачається, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки може містити докази, які входять до предмету досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Вилучений транспортний засіб поміщено на штраф майданчик.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 від 08.12.2021 року виданого ТСЦ5141, власником транспортного засобу марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_6 , він-код НОМЕР_4 , 2016 року випуску є ОСОБА_4 (а.с.61-62).

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, під арештом майна розуміється тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно з вимогами частини 1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Судом встановлено, що арешт на майно, а саме на транспортний засіб, належний обвинуваченому ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування було накладено обґрунтовано з метою забезпечення збереження речового доказу.

Наразі слідчі дії виконано та 27.11.2025 року обвинувальний акт надійшов на розгляд до Болградського районного суду Одеського області, а тому відпала необхідність утримувати транспортний засіб марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів, так як проведені усі необхідні слідчі дії з автомобілем.

Утримуючи вказаний транспортний засіб на майданчику тимчасового затримання транспортних засобів автомобіль не обслуговується, знаходиться на відкритому майданчику, що призводить до корозії кузова та інших металевих частин автомобіля та завдає власнику значної матеріальної шкоди, оскільки автомобіль належним чином не обслуговується та знецінюється.

Окрім того, як речовий доказ, автомобіль марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 , не містить слідів кримінального правопорушення. Будь-яких доказів того, що власник автомобіля ОСОБА_4 може приховати, пошкодити, знищити даний транспортний засіб прокурором суду не надано.

Відповідно до ч.2 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з нормативного змісту ч.6 ст.100 КПК, законом прямо не заборонено передавати на відповідальне зберігання речові докази, на які накладено арешт.

Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування.

У разі потреби необхідного вжиття невідкладних заходів для приведення таких речових доказів до стану, що дає змогу забезпечити їх подальше зберігання.

Згідно п.1 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 19.11.2012 № 1104 (далі - Порядок), цей Порядок визначає правила зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, та схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п.20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11. 2012 року за № 1104, зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до п.27, схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно.

Згідно до п.32, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Таким чином, законом визначений порядок зберігання та повернення речових доказів, в тому числі фінансування відповідних процесуальних витрат.

Наразі досудове розслідування - закінчено, обвинувальний акт передано на розгляд до суду, що свідчить про те, що умови арешту майна на даному етапі можливо змінити, обмеживши власника (володільця) лише в праві відчуження та розпорядження арештованим майном, оскільки фактично автомобіль вже оглянуто та результати такого огляду зафіксовано у відповідному протоколі.

Окрім того суд враховує, що згідно із ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Разом з цим, враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, беручи до уваги, що наразі перешкоди у користуванні зазначеного транспортного засобу на даний час відсутні, зважаючи на розумність та співмірність обмеження права власності, необхідність використання майна за призначенням, та в подальшому застосуванні арешту майна шляхом позбавлення права на користування автомобілем, відпала потреба, так як стороною обвинувачення не доведено наявність обставин, які дають достатні підстави вважати, що це майно може бути використано саме як доказ у кримінальному провадженні, крім того скасування арешту майна надасть можливість обвинуваченому ОСОБА_4 безперешкодно пересуватися територією Одеської області, прибувати до суду для участі в судових засіданнях, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 - підлягає частковому задоволенню, заходи забезпечення кримінального провадження в частині накладення арешту шляхом позбавлення права користування цим майном обвинуваченим ОСОБА_4 слід скасувати.

Суд вважає, що транспортний засіб марки «BMW», з д.н.з. НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 необхідно передати на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 , попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Суд вважає, що зміна в цій частині заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна, не зашкодить будь-яким чином даному кримінальному провадженню.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (в порядку ст.290 та ч.2 ст.317 КПК України).

В обґрунтування клопотання захисник стверджує, що на даний час сторона захисту не ознайомлена з матеріалами кримінального провадження №0001032 від 19.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.353, ч.ч.3,4 ст.358 КК України, відносно ОСОБА_4 , які знаходяться у сторони обвинувачення, оскільки він захисник не приймав участі на стадії досудового розгляду та угода про надання правничої допомоги з ним була укладена лише 22.12.2025 року.

З урахуванням зазначеного, адвокат ОСОБА_5 - захисник обвинуваченого ОСОБА_4 позбавлений можливості якісно та належно надати правову допомогу останньому, адже в даному випадку позбавлений можливості будувати свою правову позицію захисту в судовому розгляді обвинувального акту у Болградському районному судді Одеської області по вищезазначеному кримінальному провадженню, а отже в результаті неможлива реалізація у повній мірі права на належний захист від висунутого обвинувачення.

З урахування вимог кримінального процесуального закону, сторона захисту звертається з цим клопотанням про зобов`язання надати стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження №0001032 від 19.09.2025 для ознайомлення та зробити необхідні виписки та зняття копій строком на 2 (два) місяці, який буде достатнім для ознайомлення з матеріалами зазначеного кримінального провадження з можливістю фізично вивчити та проаналізувати матеріали, відпрацювати та узгодити правову позицію з клієнтом - обвинуваченим ОСОБА_4 , ретельно підготуватися до розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного висновку.

Положеннями ст.317 КПК України визначено, що документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).

Після призначення справи до судового розгляду головуючий повинен забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого у вчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником..., є однією з основних ознак справедливого судового розгляд».

Таким чином, стороні захисту необхідно забезпечити належні умови для реалізації права на доступ до матеріалів, можливість скопіювати чи відобразити іншим чином будь-які докази і документи досудового розслідування. Будь яких об`єктивних підстав для неможливості ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, які перебувають у володінні Болградської окружної прокуратури, під час розгляду даного клопотання судом не встановлено, а тому клопотання адвоката ОСОБА_5 - підлягає задоволенню.

Варто зазначити, що право на ознайомлення з усіма матеріалами кримінального провадження гарантує реалізацію конституційного права обвинуваченого на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення, а також забезпечує обвинуваченому чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.

Згідно ч.1 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. При цьому критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є, як складність кримінального провадження, так і поведінка учасників кримінального провадження.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування кримінально-процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справи у судах першої інстанції» від 30 травня 2008 року за №6 слід визнати правильною практику тих суддів, які обмежують час на ознайомлення з матеріалами справи, а потім припиняють ознайомлення у випадку недобросовісного користування (зловживання) особи своїми процесуальними правами (зокрема при явному затягуванні ознайомлення чи висуванні не передбачених законом вимог щодо умов такого ознайомлення).

При визначенні тривалості днів, що необхідно надати захиснику для ознайомлення, суд виходить із складності кримінального провадження та кількості аркушів кримінального провадження (три томи).

За таких обставин, задля уникнення умисного затягування ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, суд вважає за необхідне встановити адвокату ОСОБА_5 строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження терміном 40 (сорок) днів, а саме до 07.02.2025 року, чого буде достатньо для реалізації права обвинуваченого та його захисника на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі.

Обов`язок ознайомити сторони з матеріалами кримінального провадження №0001032 від 19.09.2025 покласти на прокурора Болградської окружної прокуратури, який підтримує державне обвинувачення в даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Інших заяв та клопотань, які підлягають вирішення в підготовчому засідання від сторін даного кримінального провадження до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 100, 131-132, 170, 174, 291, 314, 315, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001032 від 19.09.2025 року відносно ОСОБА_4 на 08:30 годину 05.01.2025 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Болградського районного суду Одеської області за адресою: вул.25 Серпня, № 192, м. Болград, Одеська область, за участю сторін кримінального провадження.

Розгляд обвинувального акту у даному кримінальному провадженні здійснювати суддею одноособово.

В судове засідання викликати:

- прокурора Одеської обласної прокуратури: вул. Італійська, 3, м. Одеса, 68026, ел. пошта: , прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

- обвинуваченого ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тел: НОМЕР_7 , ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

- захисника обвинуваченого ОСОБА_5 : вул. Клушина, №2-Б/1, м. Ізмаїл, Одеська область, 68600, тел.: НОМЕР_8 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_3

Клопотання прокурора про виклик і допит свідків обвинувачення - задовольнити.

Викликати, на визначені судом у подальшому під час судового розгляду дату і час, свідків обвинувачення, перелік яких наведено в реєстрі матеріалів кримінального провадження.

Обов`язок забезпечити явку свідків обвинувачення покласти на прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 про виклик свідків сторони захисту залишити відкритим.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «BMW», д.н.з НОМЕР_3 - задовольнити частково.

Скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеса від 26.09.2025 року (справа 947/35668/25, провадження №1-кс/947/14629/25) в частині накладеного арешту шляхом позбавлення права на користування транспортним засобом марки «BMW», д.н.з НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 .

Звільнити транспортний засіб марки «BMW», д.н.з НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 з відповідального зберігання з майданчика тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Одеській області (штраф майданчик).

Змінити місце зберігання транспортного засобу марки «BMW», д.н.з НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 та передати вказаний транспортний засіб на відповідальне зберігання і користування власнику ОСОБА_4 .

Визначити адресу місця зберігання транспортного засобу: вул. Добровольців, 10/4, м. Одеса.

Покласти обов`язок забезпечення належного зберігання вказаного транспортного засобу транспортного засобу марки «BMW», д.н.з НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку та забороною відчуження і користування вказаним транспортним засобом на ОСОБА_4 : проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

Попередити власника майна ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт в частині позбавлення права на відчуження та розпорядження.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 (в порядку ст.290 та ч.2 ст.317 КПК України) - задовольнити.

Надати дозвіл на ознайомлення у повному обсязі з матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001032 від 19.09.2025 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень ч.3 ст.332, ч.2 ст.353, ч.ч.3,4 ст.358 КК України, які перебувають у володінні Болградської окружної прокуратури.

Визначити строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження терміном 40 (сорок) днів, а саме до 07.02.2025 року включно.

Зобов`язати прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 вжити заходів та забезпечити можливість ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001032 від 19.09.2025 обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_5 .

Зобов`язати Болградський районний сектор № 1 філії Державної установи "Центр пробації" в Одеській області, скласти та надати суду в строк до 16.01.2026 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст даного судового рішення складено і проголошено 05.01.2026 року о 08:00 годині.

Суддя: ___________ ОСОБА_1