Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1542/23
Провадження № 1-в/542/41/25
У Х В А Л А

Іменем України

27 листопада 2025 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення від покарання по закінченню іспитового строку щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 310 КК України, призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14 вересня 2023 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, а також визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України, та призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України суд звільнив ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

19 листопада 2025 року до суду від командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_4 надійшло клопотання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування клопотання командир військової частини НОМЕР_1 зазначив, що ОСОБА_3 призваний до ЗСУ під час мобілізації і направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.02.2025 № 38 призначений солдатом у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , де проходить військову службу по теперішній час.

З метою виконання вироку Новосанжарського районного суду Полтавської області, солдата ОСОБА_3 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 23.08.2025 № 2807, ОСОБА_3 згідно з Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням поставлений на облік.

Під час несення служби ОСОБА_3 сумлінно виконував покладені на нього обов`язки, бойові розпорядження та накази командира. Протягом іспитового строку засуджений ОСОБА_3 не вчинив нового проступку чи злочину. 19 вересня 2025 року іспитовий строк скінчився.

Представник військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не з`явився.

19 листопада 2025 року від командира ВЧ НОМЕР_2 до суду надійшло клопотання, за змістом якого він просив проводити розгляд клопотання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_3 у справі № 542/1542/23 без участі командира військової частини НОМЕР_1 (а.с. 135).

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду передав телефонограму про розгляд клопотання без його участі (а.с. 141).

Прокурор Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі (а.с. 139).

Відповідно до частини 5 статті 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З огляду на викладене, враховуючи неприбуття в судове засідання учасників провадження, клопотання про звільнення від призначеного покарання розглянуто за даної явки без фіксування за допомогою технічних засобів.

Вивчивши матеріали особової справи відносно засудженого ОСОБА_3 , суд вважає, що клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченнями іспитового строку підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2023 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 310 КК України, йому призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, а також визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 309 КК України та призначено узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі статті 75 КК України суд звільнив ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього під час іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Як вбачається із матеріалів справи з 23 жовтня 2023 року ОСОБА_3 перебував на обліку в Полтавському РС № 6 філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області (а.с. 92-93).

В подальшому відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 23 серпня 2025 року №2807 про постановлення на облік військовослужбовця, якого вироком суду, що набрав законної сили, засуджено за частиною 2 статті 310 та частиною 1 статті 309 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі та звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки відповідно до статті 75 КК України, солдата ОСОБА_3 , який перебуває на посаді солдата у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , поставлено на облік у такій військовій частині (а.с. 98).

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 537 Кримінального процесуального кодексу України під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з пунктом 3 частини 2 статті 539 Кримінального процесуального кодексу України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 9 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до статті 14 КВК України військові частини, гауптвахти виконують покарання у виді позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, службового обмеження для військовослужбовців, засуджених за кримінальні проступки, арешту з утриманням засуджених на гауптвахтах, а також здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

На підставі частини 1 статті 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

Відповідно до пункту 2 розділу 1 Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 337 від 17 вересня 2020 року (надалі Порядок), термін «військовослужбовець, звільнений від відбування покарання з випробуванням» вживається в такому значенні - військовослужбовець, якого вироком суду, що набрав законної сили, засуджено до покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі або позбавлення волі на строк не більше п`яти років та звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України.

Згідно з пунктом 2 розділу 2 Порядку, поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) здійснюється в одноденний строк після отримання копії вироку суду, що набрав законної сили, засвідченого та скріпленого відповідною печаткою суду.

Відповідно до пункту 3 розділу 2 Порядку підставою для поставлення військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, на облік у військовій частині (установі) є вирок суду, що набрав законної сили, та надійшов на адресу військової частини (установи) у визначений законодавством строк.

Абзацом 8 пункту 3 розділу 2 Порядку передбачено, що в разі мобілізації засуджених, звільнених від відбування покарання з випробуванням, під час дії особливого періоду в Україні до закінчення іспитового строку копія судового рішення передається уповноваженим органом з питань пробації, на обліку якого перебував засуджений, до військової частини (установи) за місцем проходження військової служби.

Згідно з абзацом 10 пункту 3 розділу 2 Порядку, у разі виявлення факту призову засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, на військову службу під час дії особливого періоду територіальний центр комплектування та соціальної підтримки надає уповноваженому органу з питань пробації інформацію про військову частину (установу), в якій засуджений проходить військову службу, її місцезнаходження та витяг із відповідного наказу.

Відповідно до пункту 12 розділу 3 Порядку, стосовно військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, який протягом іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (підтверджується наданою військовослужбовцем довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, отриманою відповідно до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 січня 2017 року за № 22/29890), після закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого проживає такий військовослужбовець, клопотання про звільнення його від призначеного покарання та додані документи.

Відповідно до частини 1 статті 78 Кримінального кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного покарання.

Згідно з пунктом 1 статті 89 Кримінального кодексу України такими, що не мають судимості, визнаються: 1) особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.

Іспитовий строк для засудженого закінчився. Протягом іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення.

Таким чином, перешкоди для звільнення засудженого від призначеного покарання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись частиною 1 статті 78 КК України, частиною 2 статті 165 КВК України, статтями 537-539 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по закінченню іспитового строку, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2023 року, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 19 вересня 2023 року, по закінченню іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Суддя ОСОБА_5