Справа № 740/2811/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/797/25
Категорія - ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000379 від 07.05.2025, за скаргою заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, фактичне та зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 грудня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України до 01 року обмеження волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 01 рік, в

-вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2025 року за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71 КК України до 01 року 03 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим за ч.4 ст.185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13 березня 2025 року у виді позбавлення волі на 03 місяці, і призначиено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 років 03 місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 постановлено обчислювати з 26 липня 2025 року.

Зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 04 серпня 2025 року по 29 серпня 2025 року, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнуто із ОСОБА_7 на користь держави 1337 грн 10 коп витрат на залучення експерта.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_7 у період часу з 21 год 00 хв 27 березня 2025 року до 08 год 00 хв 28 березня 2025 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи в умовах воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, у подальшому неодноразово продовженого і діючого станом на 27, 28 березня 2025 року, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив таємне викрадення мобільного телефону марки Motorola моделі G24 Power (XT2425-4 moto) з обсягом пам`яті 8/256 GB у кольорі Glacier Blue, вартістю 5423,12 грн, який знаходився на столі в одній із кімнат будинку і належав потерпілому ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_7 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Потерпілому ОСОБА_9 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 5423,12 грн.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_10 просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність у частині визначення початку строку відбування покарання, та постановити нову ухвалу, якою початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з дня ухвалення Ніжинським міськрайонним судом вироку, яким його визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто з 29.08.2025. У решті вирок залишити без змін.

Зазначає, що згідно копії протоколу затримання ОСОБА_7 , його 26.07.2025 о 12:30 год було затримано в порядку ст. 208 КПК України на виконання попереднього вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.03.2025. Звертає увагу, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 04.08.2025 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України обвинуваченого тимчасово залишено у слідчому ізоляторі на час розгляду цього кримінального провадження, оскільки ОСОБА_7 з 26.07.2025 почав відбувати призначене покарання за попереднім вироком. Тому подальше (після 26.07.2025) перебування ОСОБА_7 під вартою на виконання попереднього вироку неможна вважати строком попереднього ув`язнення та не можливо зараховувати в строк остаточного покарання, призначеного відповідно до вимог ст. 71 КК України. Вважає, що суд, призначивши покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, мав визначити початок строку відбування покарання з часу ухвалення оскаржуваного вироку, а саме з 29.08.2025.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених в ній підстав, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За правилами ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадження та визначені ст. 91 КПК.

Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті, погодився на недоцільність дослідження доказів у кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції за згодою учасників судового провадження було визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, вини обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

При призначенні покарання обвинуваченому суд дотримався положень ст.ст. 50, 65 КК України, врахував характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який має постійне та зареєстроване місце проживання, за яким скарги відсутні, є працездатною особою, має професійно-технічну освіту після закінчення 9 класів школи, з укладеним у встановленому порядку трудовим договором не працює і не має постійного джерела доходу, не навчається, не одружений, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, раніше судимий до покарання у виді позбавлення волі за злочини, пов`язані з незаконним обігом особливо небезпечної психотропної речовини, врахував зміст досудової доповіді, згідно якої щодо нього встановлені високі ступені ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із зазначенням неможливості виправлення без позбавлення чи обмеження волі, врахував обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, його молодий вік та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, при цьому об`єктивних даних, які характеризують щирість каяття обвинуваченого, який неодноразово судимий упродовж короткого проміжку часу, подані суду матеріали не містять, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність щирого каяття у вчиненні кримінального правопорушення, обтяжуючу обставину -вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, та обґрунтовано дійшов висновку про призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 71 цього Кодексу.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та неврахування практики касаційного суду щодо визначення початку строку відбування покарання, то такі є слушними.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України та роз`яснень п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 Про практику призначення судами кримінального покарання, при визначенні покарання за правилами ст. 71 КК України до покарання за новим вироком повністю або частково приєднується невідбута частина покарання за попереднім вироком, а тому суди повинні точно встановлювати невідбуту частину основного й додаткового покарань і зазначити їх вид та розмір у новому вироку. Невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати невідбуту засудженим частину будь-якого основного покарання.

Тобто, оскільки при призначенні остаточного покарання за правилами ст. 71 КК України суд до призначеного покарання за новим вироком приєднує саме невідбуту частину покарання за попереднім вироком, то початок строку відбування має рахуватись або з дня ухвалення нового вироку (коли особа перебуває під вартою), або ж з дня приведення такого вироку до виконання (коли особа не під вартою). При цьому, відповідно до ст. 71 КК України, на відміну від положень ч. 4 ст. 70 КК України, відбута частина покарання за попереднім вироком в строк відбування покарання не зараховується.

Як вбачається з матеріалів провадження, у цьому кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався.

Згідно копії протоколу затримання від 26.07.2025, ОСОБА_7 26.07.2025 о 12 год 30 хв було затримано в порядку ст. 208 КПК України на виконання попереднього вироку Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 13.03.2025.

З огляду на те, що ОСОБА_7 з 26.07.2025 почав відбувати призначене покарання за попереднім вироком, ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 04.08.2025 на підставі п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України обвинуваченого тимчасово залишено у слідчому ізоляторі на час розгляду кримінального провадження № 00379.

Тому подальше, а саме після 26.07.2025, перебування ОСОБА_7 під вартою на виконання попереднього вироку неможна вважати строком попереднього ув`язнення та не можливо зараховувати в строк остаточного покарання, призначеного відповідно до вимог ст. 71 КК України, що кореспондується з правовоми позиціями Верховного Суду, викладених у постановах від 08.09.2022 (справа № 229/5466/20) та від 13.04.2021 (справа № 676/37/20).

Колегія суддів звертає увагу, що місцевий суд, призначивши покарання за ч. 4 ст. 185 КК України та остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, мав би визначити початок строку відбування покарання з часу ухвалення оскаржуваного вироку, а саме з 29.08.2025.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відтак, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_7 - зміні через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині визначення початку строку відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Задовольнити апеляційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_8 .

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 серпня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити у частині визначення початку строку відбування покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції.

Початок строку відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_7 рахувати з дня ухвалення Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області вироку, яким його визнано винуватим за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто з 29.08.2025.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4