Справа № 752/5304/25
Провадження № 1-кп/752/1692/25
УХВАЛА

09 грудня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003532 від 07 грудня 2024 року, за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився у м. Києві, має вищу освіту, неодруженого, без офіційного місця роботи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів

медичного характеру ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

1.Обставини вчинення суспільно небезпечного діяння, визнані судом доведеними.

ОСОБА_3 27 листопада 2024 року приблизно о 09:55, перебуваючи у стані неосудності, з метою пошкодження чужого майна шляхом підпалу, прибув до прилеглої території приміщення ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131, підійшов до дизельного генератора марки «WS22-FS», який знаходився на прилеглій території ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум», поклав на генератор книжку, дістав з кишені куртки, в яку був одягнений, пляшку з легкозаймистою речовиною, облив нею книжку та за допомогою сірників здійснив підпал, внаслідок чого відбулося загорання книжки, після чого виконавши всі дії, які вважав необхідними для пошкодження генератора, покинув місце події, однак пошкодити генератор не вдалося, натомість на ньому залишилась лише кіптява.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, а саме закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

ОСОБА_3 06 грудня 2024 року, приблизно о 21:30, перебуваючи у стані неосудності, з метою повторного пошкодження чужого майна шляхом підпалу, прибув до приміщення ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131, підійшов до вхідних дверей, дістав з кишені пляшку з легкозаймистою речовиною, облив нею вхідні двері до приміщення центру та за допомогою сірників здійснив підпал, внаслідок чого відбулося пошкодження дверей, а ОСОБА_3 покинув місце події.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння, що має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме повторне умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

2.Досліджені в судовому засіданні докази

В судовому засіданні ОСОБА_3 відмовився від надання пояснень.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 повідомив, що працює завідувачем господарством ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131. Бачив як ОСОБА_3 неодноразово приходив до приміщення клініки. Спочатку приносив бите скло та складав його під дверима клініки. Потім за допомогою каменя розбив вікно клініки. Пізніше розбив скло вхідних дверей клініки. Кидав у напрямку дівчат на рецепції скляну пляшку, яка влучила у стіну та пошкодила її. Також ОСОБА_3 підпалив вхідні двері клініки, підсунувши під них ганчірку, однак пожежу своєчасно було ліквідовано пожежною охороною, яка своєчасно приїхала на виклик, у результаті чого обгоріли лише двері. Також ОСОБА_3 неодноразово намагався пошкодити генератор клініки, засовуючи в нього легкозаймисті предмети. Одного разу намагався підпалити генератор, поклавши на нього книжку, однак пошкодити генератор не вдалося.

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 грудня 2024 року, ОСОБА_7 повідомив, що 06 грудня 2024 року приблизно о 21:30 йому зателефонував керівник клініки «Візіум» ОСОБА_8 та повідомив, що за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131, спрацювала охоронна сигналізація та за вищевказаною адресою знаходиться екіпаж поліції.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 07 грудня 2024 року, за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131 на вході до клініки «Візіум» виявлено пошкодження дверної конструкції у вигляді деформації пластикової конструкції чорного забарвлення, навпроти вхідних дверей виявлено обгорілу ганчірку червоно кольору з різким неприємним запахом;

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05 грудня 2024 року, ОСОБА_9 повідомила, що 27 листопада 2024 року о 09:55 за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131 поблищу приватного закладу охорони здоров`я мережі офтальмологічних центрів «Візіум» було вчинено суспільно небезпечне діяння, спрямоване на умисне знищення/пошкодження шляхом підпалу дизельного генератора WS22-FS, який належить ТОВ ВІЗІУМ;

Відповідно до заяви про вчинене правопорушення від 06 грудня 2024 року, ОСОБА_7 повідомив, що 06 грудня 2024 року о 21:29 за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 13 біля вхідної двері центру «Візіум» було вчинено суспільно небезпечне діяння, спрямоване на умисне знищення шляхом підпалу приміщення центру. Особа підозрюваного - ОСОБА_3 , який 27 листопада 2024 року уже здійснював підпал генератора, перед цим двічі розбивав вікна в клініці.

Відповідно до заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27 листопада 2024 року ОСОБА_9 повідомила, що 27 листопада 2024 року о близько 10:00 за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131 невідома особа підпалила книгу та поклала на генератор під клінікою «Візіум».

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27 листопада 2024 року за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131, поруч від входу в клініку «Візіум» виявлено генетарот з залишками кіптяви, пошкоджень генератора не виявлено. Біля генератора виявлено книгу зі слідами обгорання та пластиковий предмет, схожий на кришку.

Відповідно до відеозапису з камер відеоспостереження ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» та протоколу огляду вказаного відеозапису від 07 грудня 2024 року ОСОБА_3 06 грудня 2024 року, приблизно о 21:30, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131, підклав заздалегідь підготовлену ганчірку під пластикові двері клініки, облив двері невідомою речовиною та за допомогою сірників здійснив їх підпал, після чого пішов з місця події.

Відповідно до відеозапису обставин підпалу генератора та протоколу огляду вказаного відеозапису від 07 грудня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи біля будівлі ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131, поклав на розташований поряд з клінікою дизельний генератор книжку, облив її невідомою речовиною та підпалив.

Відповідно до договору підряду на здійснення ремонтних робіт № 0912/2024 від 09 грудня 2024 року та акту надання послуг від 11 грудня 2024 року вартість ремонтних робіт пошкоджених вхідних дверей ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131 склала 2180 грн.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 07 грудня 2024 року ОСОБА_3 у присутності понятих за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 131 на місці події показав яким чином він здійснював підпал генератора та вхідних дверей ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум».

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 278 від 25.12.2024 ОСОБА_3 виявляє ознаки хронічного, психічного захворювання - «Шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг, параноїчний синдром, апато-дисоціативний дефект» (F 20.00 за МКХ-10). В період вчинення інкримінованих правопорушень він виявляв ознаки хронічного, психічного захворювання - «Шизофренія, параноїдальна форма, безперервний перебіг, параноїчний синдром, апато-дисоціативний дефект» (F 20.00 за МКХ-10). За своїм психічним станом не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час ОСОБА_3 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи психічний стан ОСОБА_3 , а саме: «наявність продуктивної психопатичної симптоматики у вигляді психічного автоматизму, псевдогалюцинацій, маячних ідей, відсутністю критики до свого стану», із врахуванням діяння, в скоєнні якого він підозрюється, некритичним ставленням до необхідності лікування, ОСОБА_3 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення до спеціального лікувального закладу з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь.

3.Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання. Просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечні діяння, які мають ознаки кримінальних правопорушень, перебуває у стані неосудності та потребує застосування заходів медичного характеру.

Захисник заперечила проти задоволення клопотання прокурора. Вказала на відсутність у діях ОСОБА_3 ознак кримінальних правопорушень. Шкоди у великих розмірах ОСОБА_3 не спричинено. За фактом намагання підпалу генератора ОСОБА_3 притягувався до адміністративної відповідальності за дрібне хуліганство, а тому він не може повторно нести відповідальність за одне й те ж діяння в порядку кримінального провадження. ОСОБА_3 не є суспільно небезпечним, скарг за місцем проживання на нього не надходило, згідно з висновком експерта застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру не визнано обов`язковим. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та передати ОСОБА_3 на піклування матері ОСОБА_5 .

Законний представник ОСОБА_5 підтримала захисника. Просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора та передати ОСОБА_3 хй на піклування.

ОСОБА_3 підтримав захисника та законного представника.

4.Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Не підлягає покаранню особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але до постановлення вироку захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи за рішенням суду можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру, а після одужання така особа може підлягати покаранню.

Згідно зі ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Відповідно до ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

Так, факти вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 та ч. 2 ст. 194 КК України, а саме закінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, та умисне пошкодження чужого майна, вчинене повторно, шляхом підпалу, підтверджуються сукупністю зібраних матеріалах кримінального провадження та досліджених в судовому засіданні доказів, підстав недовіряти яким у суду немає.

Перебування ОСОБА_3 на час вчинення вказаних суспільно небезпечних діянь та на даний час у стані неосудності, а також необхідність поміщення його до спеціального лікувального закладу з метою обов`язкового лікування та запобігання вчиненню суспільно небезпечних діянь підтверджується висновком судово-психіатричного експерта.

Відповідно до клопотання прокурора за фактом підпалу генератора ОСОБА_3 підозрювався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, а саме в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, що спричинило ТОВ «Центр лазерної хірургії ока «Візіум» матеріальну шкоду на суму 437784,77 грн.

Разом із цим, вказані обставини не знайшла свого підтвердження в матеріалах справи. Так, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів, судом встановлено, що в результаті підпалу генератора на його кришці залишилась лише незначна кіптява, при цьому сам генератор пошкоджень не отримав. Вказане підтверджується відеозаписом обставин події, протоколом огляду місця події, а також показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 .

Пошкодження чужого майна в розумінні ст. 194 КК України полягає в такому протиправному впливі на предмет, внаслідок якого він частково, не в повному обсязі, втрачає свої споживчі властивості та економічну цінність і при цьому істотно обмежується можливість його використання за призначенням. Пошкоджене майно може бути відновлене і знову набути тимчасово або частково втрачених корисних якостей для використання його за функціональним призначенням лише після необхідних фінансових, трудових та інших витрат.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів того, що у результаті підпалу генератор отримав пошкодження та його відновлення потребує фінансових, трудових та інших витрат, суд не вбачає у діях ОСОБА_3 ознак закінченого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, натомість вважає правильною кваліфікацію таких дій за ознаками ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Вказана кваліфікація покращує становище ОСОБА_3 , а тому є можливою за результатами судового розгляду з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав ОСОБА_3 , при цьому вона не впливає на наявність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру.

Доводи захисника про те, що діями ОСОБА_3 не спричинено шкоди у великому розмірі, не свідчать про відсутність у таких діях ознак кримінальних правопорушень, оскільки замах на пошкодження генератора та пошкодження дверей клініки вчинено загально небезпечним способом, а саме шляхом підпалу.

Так, відповідно до позиції Верховного Суду, зокрема викладеній у постанові від 27 березня 2019 року (справа № 1-8/2012, провадження № 51-1581км18), словосполучення «те саме діяння», яке використовується в диспозиції ч. 2 ст.194 КК, указує на те, що до діяння в цій статті слід відносити тільки знищення (пошкодження) майна, а шкода у великих розмірах є наслідком, який виступає криміноутворюючою ознакою лише для ч. 1 ст.194 КК і не є необхідною для кваліфікації за ч. 2 цієї статті. При кваліфікації випадків умисного знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом (ч.2 ст.194 КК) не має правового значення розмір спричиненої майнової шкоди. З цього приводу склалася єдина усталена судова практика тлумачення та застосування ч. 2 ст. 194 КК України, від якої Верховний Суд не відступає. Існування усталеної судової практики привносить у положення ч.2 ст. 194 КК необхідну правову визначеність в аспекті вимог статті 7(1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи захисника про те, що за намагання підпалити генератор на ОСОБА_3 постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року було накладено адміністративне стягнення за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство), також не є підставою для закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки заходи медичного характеру не мають на меті притягнення особи до кримінальної відповідальності, а застосовуються виключно з метою лікування особи та запобігання вчиненню нею нових суспільно небезпечних діянь.

Оскільки дії, пов`язані з підпалом генератора, ОСОБА_3 вчинив у стані неосудності, тому постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 13 лютого 2025 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення за дрібне хуліганство, на яку посилається захисник у своїх запереченнях, може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами, враховуючи що про неосудність ОСОБА_3 не було відомо суду на час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини справи, а саме факт вчинення ОСОБА_3 суспільно небезпечних діянь, які мають ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 194 КК України, встановлений експертом характер захворювання ОСОБА_3 та потребу у поміщенні його до спеціального лікувального закладу з метою обов`язкового лікування, суд на підставі ст. 92, ст. 94 КК України вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Такий захід забезпечить ефективне лікування ОСОБА_3 та сприятиме запобіганню вчинення ним нових суспільно небезпечних діянь.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню, натомість у задоволенні клопотань захисника та законного представника про передачу ОСОБА_3 на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом слід відмовити.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст. 369-372, 508, 503-513 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотань захисника та законного представника про передачу ОСОБА_3 на піклування матері з обов`язковим лікарським наглядом.

Клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Направити ОСОБА_3 для госпіталізації до КНП «КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ «ПСИХІАТРІЯ» з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази:

CD-R диски з відеозаписами обставин вчинення суспільно небезпечних діянь залишити в матеріалах справи;

ганчірку, змиви, книгу, зразок букального епітелію, передані на зберігання до Голосіївського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 204223 від 07.02.2025) - знищити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1