Справа № 461/8070/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/240/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 січня 2026 року, якою у кримінальному провадженні № 0000827 від 20.06.2025 застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,підозрюваного за ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 січня 2026 року клопотання слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 28.02.2026 включно, з утриманням його в Львівській установі виконання покарань (№ 19) без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, а саме 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вважає, що ухвала про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту без визначення розміру застави винесена із порушенням норм чинного кримінально-процесуального законодавства України, а також його прав та охоронюваних законом інтересів.

Зазначає, що з долучених до клопотання матеріалів не вбачається що ОСОБА_6 здійснював реалізацію наркотичних засобів, адже два задокументованих епізоди збуту наркотичних засобів, а саме: 04.12.2025 року та 03.12.2025 року здійснював ОСОБА_10 .

Не погоджується з твердженнями прокурора судді про наявність ризиків,

передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки слідчим таких підстав не наведено, ОСОБА_6 жодного разу не викликався працівниками поліції для дачі пояснень та не був підданий примусовому приводу; чи може впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

На думку апелянта, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має тісні соціальні зв`язки, а саме перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 на утриманні у нього перебуває двоє дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є студентом та неповнолітня донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка навчається в 8 класі середньої школи, та які перебувають виключно на утриманні підозрюваного і потребують сторонньої допомоги та грошового утримання, у зв`язку з чим підозрюваний повинен перебувати на волі та працювати.

Зауважує, що протиправна діяльність, в якій підозрюється ОСОБА_6 , продовжувалась порівняно нетривалий час, він притягується до кримінальної відповідальності вперше, має сім`ю: дружину, постійне місце проживання.

У зв`язку із технічними проблемами у ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» не вдалося під єднати підозрюваного ОСОБА_6 для участі у судовому засіданні апеляційного суду.

Захисник адвокат ОСОБА_7 не заперечував проти розгляду справи без участі підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000827 від 20.06.2025 за ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України.

07.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб.

08.01.2026 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.307 КК України, а саме в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, за попередньою змовою групою осіб, в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, у особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжких та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно зі ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею першої інстанції враховано вагомість наявних доказів про підозру вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, особу підозрюваного, конкретні обставини вчинення злочину, ризики його позапроцесуальної поведінки, які існують.

Зокрема, слідчим суддею враховано, що підозрюваний, зважаючи на тяжкість можливого покарання у разі доведення його вини, може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, при цьому соціальні зв`язки не перешкоджатимуть йому покинути своє місце проживання; може впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом їх переконання з метою надання ними неправдивих показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованого злочину; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та саме тому слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе належним чином забезпечити поведінку останнього під час досудового розслідування та може запобігти ризикам, пов`язаним із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження у будь-яких формах та цим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Однією з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у справі «К.-Ф. проти Німеччини» 27.11.1997 року (заява №144/1996/765/962) ЄСПЛ знову наголошував, що обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної гарантії проти свавільного арешту й затримання й що це передбачено п. «с» ч.1 ст.5 Конвенції. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа ймовірно вчинила правопорушення.

Так, згідно з матеріалами провадження наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується: протоколом про проведення обшуку від 07.01.2026 з додатками; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 07.01.2026 в порядку ст. 208 КПК України; висновками експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій по даному кримінальному провадженні; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, долучені до клопотання докази свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих останньому кримінальних правоворушень.

Ураховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів дійшла висновку, що за таких умов слідчий суддя, застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, відповідно до п.3 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.

Доводи апелянта стосовно того, що ОСОБА_6 одружений, має на утриманні двох дітей, має постійне місце проживання, колегія суддів апеляційного суду не вбачає підставою для скасування оскарженого рішення, адже хоч такі дані і враховуються при вирішенні питання обрання, продовження запобіжного заходу, однак не можуть бути безумовними підставами для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст. 183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження апелянта в цій частині.

Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника.

Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визнячення розміру застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 09 січня 2026 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,підозрюваного за ч. 2 та ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: