Провадження №1-кс/447/475/26
Справа №447/330/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 р. м. Миколаїв

Слідча суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Стрийського РУП ГУНП у Львівській області - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаїв Львівської області клопотання слідчого відділення №2 Стрийського РУП ГУНП в Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000051 від 28 січня 2026 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця, який підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 263 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий відділення № 2 СВ Стрйиського РУП ГУНП в Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 строком на 60 днів із визначенням розміру застави в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обгрунтування клопотання слідчий зіслався на те, що слідчим відділом Стрийського РУП ГУНП в Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000051 від 28 січня 2026 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 263 КК України.

У клопотанні зазначено, що проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про загальну мобілізацію» 12.03.2022 ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації до лав Збройних Сил України та в подальшому направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , колишній майстер 2 відділення ударних безпілотних авіаційних комплексів 2 взводу ударних безпілотних авіаційних комплексів роти ударних безпілотних авіаційних комплексів військової частини НОМЕР_1 , перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 та зарахований до списків особового складу, на всі види забезпечення даної військової частини.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_5 17.08.2025 року зарахований на тимчасовий облік до військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_3 полковника ОСОБА_8 від 23.08.2025 № 18543, старший солдат ОСОБА_5 , який раніше проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , не прибув до розташування військової частини НОМЕР_3 з батальйону резерву.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проходячи військову службу, ОСОБА_5 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 126, 127 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил поведінки військовослужбовців; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України старший солдат ОСОБА_5 , зобов`язаний: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, старший солдат ОСОБА_5 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 28 січня 2026 року, близько 09 години 14 хвилин, ОСОБА_5 перебував у приміщенні магазину «Продуктовий», що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Шевченка, 106, Стрийського району, Львівської області, де перебуваючи у торговому залі, в останнього виник умисел на протиправне заволодіння чужим майном.

Надалі, ОСОБА_5 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер для продавця, реалізовуючи свій злочинний умисел на грабіж, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, суспільно небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою власної наживи, в умовах воєнного стану, підійшовши до прилавку звідки раптово взяв пластикову банку, в якій знаходився шоколадний арахіс ТМ «Домінік», у кількості більше половини банки, приблизно близько 2 кг, після чого почав рухатися до виходу з магазину та усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, не реагуючи на численні зауваження продавця магазину ОСОБА_9 покинув приміщення магазину з викраденим майном, що належить потерпілому ОСОБА_9 , за яке не розплатився та яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдав матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму близько 300 гривень.

28 січня 2026 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, з метою унеможливлення ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

28 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкритому викраденні чужого майна (грабіж) в умовах воєнного стану.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 263 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: показаннями ОСОБА_9 відеозаписами з камер відеоспостереження, повідомленням про підозру від 28.01.2026 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення і ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі викладеного, слідчий відділення №2 СВ Стрийського РУП ГУНП в Львівській області ОСОБА_5 просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави в сумі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні прокурор Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити. При цьому заперечив можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

У судовому засіданні слідчий відділення № 2 СВ Стрийського РУП ГУНП в Львівській області ОСОБА_4 підтримав клопотання, з підстав, наведених прокурором, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечили проти задоволення клопотання та зазначили, що на утриманні підозрюваного знаходиться малолітній син. Крім того, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки тримання під вартою у даному випадку є надто суворим запобіжним заходом. Також вказали, що запропонований прокурором розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є непомірним для підозрюваного тайого сім`ї.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу, слідчий суддя установив таке.

На розгляді у СВ Стрийського РУП ГУНП в Львівській області знаходиться кримінальне провадження № 0000051 від 28 січня 2026 року відносно ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 263 КК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000051 вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 263 КК України.

28 січня 2026 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, частиною 2 статті 263 КК України.

Згідно зі статтею 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує в сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, у тому числі наявність утриманців, наявність постійної роботи, джерела існування, репутацію, майновий стан, притягнення до кримінальної відповідальності раніше.

Відповідно до положень статті 194 КПК України, суд вважає, що під час розгляду клопотання були доведені:

- обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення за частиною 4 статті 186 КК України;

- підстави вважати, що існують хоча б один з ризиків, що передбачені у частині 1 статті 177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 частиною 4 статті 186 КК України у повному обсязі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

В ході досудового слідства та під час судового засідання слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Львівській області було доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Тримання під вартою, за нормами частини 1 статті 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідча суддя виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленої підозри, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленої підозри, суспільної небезпеки злочинних дій, в яких підозрюється ОСОБА_5 .

У рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року визначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, вчинення іншого злочину.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Крім того, слідча суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у пункті 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Аналізуючи вимоги КПК України та наявні в розпорядженні суду документи, які додані слідчим в підтримку заявленого клопотання, слідча суддя дійшла висновку, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 є обґрунтованим та відноситься до тяжких злочинів, відповідно до статті 12 КК України, санкцією частин 4 статті 186 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Ураховуючи зазначене, клопотання слідчого, погоджене прокурором, про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до обвинуваченого та накладає відповідні зобов`язання не тільки на обвинуваченого, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за останнього (заставодавця). Так, застава забезпечує виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на обвинуваченого як процесуальним законом, так і обов`язків, покладених суддею, що передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК). При цьому, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За умови зменшення існування ризику кримінального провадження застава зможе і в подальшому достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, хоча і в меншому розмірі, ніж її було визначено первісно.

Тобто застава забезпечує дієвість кримінального провадження, що обумовлюється забезпеченням виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Варто зауважити, що при внесенні коштів в якості застави заставодавець має усвідомлювати пов`язані з цим ризики, в тому числі і можливість звернення внесених коштів у дохід держави, адже відповідно до приписів ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків. У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.

Слідча суддя врахувала обставини кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та вважає за можливе визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_5 відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки такий буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Слідча суддя відхиляє доводи підозрюваного та його захисника про доцільність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме домашнього арешту, оскільки такі доводи не підтверджено належними доказами під час розгляду клопотання. Крім того, наявність ризиків, визначених статтею 177 КПК України доведено у судовому засіданні під час розгляду клопотання.

Керуючись статтями 6, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196, 370-372, 395 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

клопотання слідчого відділення № 2 СВ Стрийського РУП ГУНП в Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за № 0000051 від 28 січня 2026 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Львівський слідчий ізолятор №19», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20 строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 26 березня 2026 року включно, з визначенням в якості альтернативного запобіжного заходу, заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатися за межі Львівської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування) роботи, навчання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали становить до 26 березня 2026 року включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом 5-ти днів з дня її оголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Слідча суддя: ОСОБА_10