Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/3227/25
Номер провадження1-кп/173/262/2025
18 грудня 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця . Верхньодніпровськ, Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одружений, раніше не судимий, працює водієм автозавантажувача у ТОВ «Верхньодніпровський авторемонтний завод», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 25 червня 2021 близько 22:00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , дотримуючись вимог п. 12.2. Правил дорожнього руху України (згідно яких - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги) рухався з постійною швидкістю 50 км/год по головній дорозі сполученням «Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя» (Н-08), що проходить на ділянці проїжджої частині вулиці Шевченка у с. Павлівка Верхньодніпровської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області з пасажиром ОСОБА_9 , у напрямку м. Верхньодніпровська. Після чого у районі буд. № 13 вказаної вулиці, ОСОБА_5 виявив пішохода ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину вул. Шевченка в районі буди. № 13, зліва направо, ведучи справа від себе велосипед радянського виробництва.
Під час подальшого руху водій ОСОБА_5 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме:
-п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди,
що виявилось у тому, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а також, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правила дорожнього руху), та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, умисно та зухвало ігноруючи вищезазначені вимоги Правил дорожнього руху України, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, діючи необережно, маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою та безпечно керувати транспортним засобом, не зміг вірно оцінити дорожню обстановку та її зміни, маючи технічну можливість запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, здійснив наїзд передньою лівою частиною автомобіля «ВАЗ 2107» д.н. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїжджу частину вул. Шевченка в районі буди. № 13, зліва направо, ведучи біля себе велосипед радянського виробництва.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілій ОСОБА_10 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді:
- відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась забитими ранами голови та обличчя, відкритим переломом кісток склепіння та основи черепу з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка у своєму клінічному перебігу призвело до різкого порушення функції центральної нервової системи, систем дихання та кровообігу, з розвитком розповсюдженої зливної абсцедуючої пневмонії, застійного венозного повнокрів`я та глибоких дистрофічних змін у внутрішніх органах, набряку головного мозку. Вказана травма виникла від ударної дії тупих предметів, можливо у вказаний у медичній документації термін та стосовно живої особи, згідно п. 2.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 р. МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» мала би ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Між вказаною травмою та настанням смерті є прямий причинний зв`язок.
- закритого перелому тіла лівої ключиці, який виник від ударної дії тупого предмету, можливо, у вказаній у медичній документації термін та стосовно живої особи згідно п. 2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 р. МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» мав би ознаки тілесних ушкоджень середнього ступнею тяжкості, як потребуючий для свого загоєння терміну понад 21 дня (3 тижнів);
- рваної рани задньої поверхні лівого стегна, яка виникла ударної дії тупого предмету, можливо, у вказаний у медичній документації термін та стосовно живої особи, згідно п. 2.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 р. МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» мала би ознаки легких тілесних ушкоджень, як потребуюча для свого загоєння терміну понад 6-ти, але менш 21 дня (3 тижнів).
Причиною смерті ОСОБА_10 1957 р.н. стала отримана нею відкрита черепно-мозкова травма, яка супроводжувалась забитими ранами голови та обличчя, відкритим переломом кісток склепіння та основи черепу з крововиливами під оболонки та у речовину головного мозку, яка у своєму клінічному перебігу призвело до різкого порушення функції центральної нервової системи, систем дихання та кровообігу, з розвитком розповсюдженої зливної абсцедуючої пневмонії, застійного венозного повнокрів`я та глибоких дистрофічних змін у внутрішніх органах, набряку головного мозку, що підтверджується об`єктивними даними медичних документів та даними судово-медичної експертизи трупа.
Згідно висновку експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/104-23/9146-ІТ від 03.04.2023 р., у даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_5 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною ДТП. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_5 не суперечили вимогам п. 12.2 Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ 2107» ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода своєчасним застосуванням екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця наїзду, при заданих вихідних даних.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду з угодою між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання обвинуваченим ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, пояснив, що кваліфікацію своїх дій не оспорює, укладення угоди є добровільним, будь-яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між нею та прокурором.
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання ОСОБА_5 винуватості.
Потерпіла у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що надала письмову згоду на укладання угоди, після роз`яснень наслідків укладення угоди просила затвердити дану угоду.
У зв`язку з цим суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 19 листопада 2025 року про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення, сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинений ним злочин у виді позбавлення волі строком на три роки без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням ст. 75 КК України, а саме, звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 286 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженого покарання у виді позбавлення волі. Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснені положення ч.ч.4,6,7 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінальних правопорушень у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений просив затвердити угоду.
Щодо покарання, яке узгоджено сторонами, суд враховує, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем праці характеризується позитивно, одружений, не судимий, на утриманні неповнолітніх дітей або інших осіб не має, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має наслідки перенесеного гострого ішемичного інсульту.
Обставиною, що пом`якшує покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
За таких підстав, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання буде достатньою карою для обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення, та сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
В той же час, враховуючи обставини, які характеризують особу обвинуваченого, а також конкретні обставини кримінального провадження, які в своїй єдності й сукупності знижують ступінь небезпечності особи для суспільства, суд погоджується, що від відбування покарання у виді позбавлення волі обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно звільнити з випробуванням згідно ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначення узгодженого сторонами покарання з випробуванням.
Так як під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , не обирався і суд дійшов до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання із встановлення строку випробування та враховуючи, що під час розгляду справи обвинувачений не допускав ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , при ухваленні вироку.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21.02.2022 року підлягає скасуванню.
Цивільний позов не заявлений.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
Затвердити угоду від 19 листопада 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання ним винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначивши узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до вимог ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з іспитовим строком на один рік, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 21 лютого 2022 року на автомобіль "ВАЗ 2107", державний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, легковий седан-В, номер шасі НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1451, червоного кольору, 1996 року випуску, який зареєстрований на ОСОБА_8 , шляхом заборони користування та розпорядження, - скасувати.
Речові докази: автомобіль "ВАЗ 2107", державний номер НОМЕР_1 , 1996 року випуску, легковий - седан-В, номер шасі НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1451, червоного кольору, 1996 року випуску, передати ОСОБА_8 , велосипед радянського виробництва, предмети одягу загиблої ОСОБА_10 , а саме: штани чорного кольору, футболка у білу та червону полоси, пластикові жіночі шльопанці фіолетового кольору, повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати:
- за проведення судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-23/9146-ІТ від03.04.2023 р. - 1510 (одну тисячу п`ятсот десять) грн. 24 коп.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1