Справа №153/1856/25
Провадження по справі №1-кп/150/32/26
УХВАЛА

15 січня 2026 року с. Мазурівка

Суддя Чернівецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно з власних технічних засобів).

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (дистанційно з власних технічних засобів)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду у дистанційному режимі матеріали кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000038 від 21.02.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сіверськ Артемівського району Донецької області, який зереєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу положень ст.89 КК України раніше не судимого

за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Чернівецького районного суду Вінницької області перебувають матеріали вище вказаного кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку перебування під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України. Ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 27.09.2025 стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб. В подальшому ухвалою Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.11.2025 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 продовжено з право внесення застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Термін перебування ОСОБА_4 під вартою закінчується 22.01.2026. Наголосив на існуванні ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Прокурором ОСОБА_3 при проведенні підготовчого судового засідання заявлено клопотання про виклик в судове засідання свідків, вважає можливим призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою. Висловив думку про можливість призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно його підзахисного ОСОБА_4 , оскільки, останній не буде чинити тиск на свідків. Висловив думку про можливість призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ґрунтуючись на наступних підставах.

Частиною 3 статті 331 КПК України встановлено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Оскільки, судове провадження у даному кримінальному провадженні не завершене, призначено лише підготовче судове засідання, суд має підстави розглянути у підготовчому судовому засіданні питання доцільності тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта.

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, зокрема, кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, які караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років, а тому усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, останній може спробувати переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання, в сукупності з вагомістю доказів причетності обвинуваченого до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Характер вчинених ОСОБА_4 злочинів дає підстави вважати, що перебуваючи на волі без застосування дієвого запобіжного заходу він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інший злочин, що є ризиком передбаченим п.5 ч.1 ст.177 КК України. Наявний ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому відоме їх місце проживання.

Судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, а також наявність ризиків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 27 вересня 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

При вирішенні питання про продовження терміну перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України; його вік; відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи та навчання.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про наявність належних та достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатнім застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам перешкоджати кримінальному провадженню, ухилятися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.

Судом враховано практику Європейського суду з прав людини (Рішення Летельє проти Франції від 26.06.1991 та Мартенко проти України від 10.12.2009), відповідно до якої рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Частиною 4 статті 97 КПК України встановлено обов`язок суду визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.1 ст.322 КПК України судовий розгляд відбувається безперервно, крім часу, призначеного для відпочинку. Не вважається порушенням безперервності судового розгляду випадки відкладення судового засідання, зокрема, внаслідок неприбуття сторони або інших учасників кримінального провадження (п.1 ч.2 ст.322 КПК України).

Завершивши підготовку до судового розгляду, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду в строки, передбачені частиною 2 статті 316 КПК України.

У відповідності до положень статті 32 КПК України дане кримінальне провадження підлягає здійсненню Чернівецьким районним судом Вінницької області.

Обвинувальний акт затверджений прокурором i містить відомості, визначені у ч.2 ст.291 КПК України.

До обвинувального акту додані документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.

Підстав для повернення обвинувального акта не встановлено.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Відповідно до ст.31 КПК України кримінальне провадження здійснюється суддею одноособово, крім випадків, передбачених законом, з викликом сторін кримінального провадження.

Клопотань про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів від учасників судового провадження не надходило.

З урахуванням вимог ч.1 ст.31 КПК України судовий розгляд кримінального провадження слід проводити суддею одноособово.

Частиною 2 статті 27 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Завершивши підготовку до судового розгляду, суд приходить до висновку про призначення судового розгляду в строки, передбачені частиною 2 статті 316 КПК України.

При вирішенні клопотання, заявленого прокурором про виклик в судове засідання свідків, судом враховується наступне.

Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації інших процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до статті 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, які містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 65 КПК України визначено, що свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

Пунктом 4 частини 2 статті 315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

З врахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні належним чином обґрунтовано необхідність виклику свідків, заявлене клопотання не суперечить вимогам КПК України та загальним засадам кримінального провадження, визначеним статтею 7 КПК України, що дає підстави для задоволення клопотання, заявленого прокурором про виклик в судове засідання свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 тримається під вартою та перебуває у слідчому ізоляторі державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» (вул. Брацлавська, 2 м. Вінниця, 21100).

Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Статтею 318 КПК України встановлено, що судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Законом України від 24.02.2022 за №2102-IX затверджено Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022, відповідно до якого в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року запроваджено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно розшукову діяльність, досудове розслідування та органів, підрозділи яких здійснюють контр розвідувальну діяльність.

В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст.12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

З врахуванням вище наведеного, задля запобігання загрози життю і здоров`ю судді та учасників судового процесу, з власної ініціативи приходжу до висновку про здійснення судового провадження у режимі відеоконференції під час трансляції з державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Частиною 1 статті 336 КПК України встановлено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі захисника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності забезпечення безпеки осіб; проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч.9 ст.336 КПК України дистанційне судове провадження може здійснюватися в судах першої, апеляційної, касаційної інстанцій, Верховному Суді України при здійсненні судового провадження щодо будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Частиною 2 статті 336 КПК України встановлено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження з власної ініціативи або за клопотанням сторони, інших учасників кримінального провадження. У випадку, якщо сторона чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише мотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення.

Якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи (ч.6 ст.336 КПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.336 КПК України, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться у приміщенні, розташованому на території, яка перебуває під юрисдикцією суду, або на території міста, в якому розташований суд, судовий розпорядник або секретар судового засідання цього суду зобов`язаний вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати з нею до закінчення судового засідання.

Відповідно до ч.1, 2, 6 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації інших процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. ст.31, 314, 315, 316, 336, 369, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - задоволити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб, - до 15.03.2026 включно.

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000038 від 21.02.2025 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, на 11 годину 00 хвилин 17 лютого 2026 року в залі судових засідань Чернівецького районного суду Вінницької області.

Проведення судового засідання в межах кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №000038 від 21.02.2025 відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, призначене на 11 годину 00 хвилин 17 лютого 2026 року, а також всі подальші судові засідання здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Чернівецьким районним судом Вінницької області, за адресою: вул. Незалежності, 20, с. Мазурівка Могилів - Подільського району Вінницької області та державною установою «Вінницька установа виконання покарань (№1») (вул. Брацлавська, 2 м. Вінниця, 21100) за участі обвинуваченого ОСОБА_4 .

Виконання ухвали в частині технічного забезпечення відеоконференції за участі обвинуваченого ОСОБА_4 доручити ДУ «Вінницька УВП (№1)».

Учасникам кримінального провадження на виконання вимог ч.3 ст.336 КПК України забезпечити можливість чути та бачити хід судового провадження, задавати питання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження.

Учасники справи можуть отримати інформацію стосовно справи, що розглядається на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет. Вебадреса сторінки: https://cr.vn.court.gov.ua/sud0228/.

Ухвала щодо продовження застосованого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст., ст.284, 288, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.

СУДДЯ: ОСОБА_7