Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/28/26
Категорія ст. 303 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року

Житомирський апеляційний суд

у складі головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у письмовому провадженні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002597 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира звернувся ОСОБА_4 зі скаргою на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002597 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги, встановивши, що вимоги закону слідчим в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0002597 були дотримані при прийнятті постанови про його закриття, а також слідчим у повному обсязі перевірені доводи заяви про вчинення кримінального правопорушення, та з урахуванням сукупності зібраних доказів та обставин, останній дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення в діях керівника Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_6 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000096. Винесена постанова про закриття кримінального провадження прийнята з врахуванням вимог статей 110, 284 КПК України, будь-яких обґрунтованих доводів на спростування висновку слідчого скаржником не надано.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить поновити строк для оскарження ухвали слідчого судді від 29 грудня 2025 року, ухвалу слідчого судді від 29 грудня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 30 вересня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002597 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України скасувати.

Вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, внаслідок чого підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя неправомірно відмовив у задоволенні скарги від 06.10.2025 з мотивів, що постанова була прийнята з урахуванням вимог статтей 110, 284 КПК України, будь-яких обгрунтованих доводів на спростування висновків слідчого не надано. Також не було враховано, що в його клопотаннях було неодноразове прохання витребувати у прокурора Коростенської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження № 0000096 для ознайомлення з ними.

Вказує, що прокурор Житомирської обласної прокуратури надсилав повістку про виклик на допит у якості свідка у кримінальному провадженні № 0002597, який повинен був проводитися в приміщенні обласної прокуратури в м. Житомир, хоча прокурор уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування. Тобто заявника не було допитано в даному провадженні, хоча він просив допитати його та дружину в якості потерпілих за місцем їхнього проживання в м. Овручі Коростенського району Житомирської області.

Вказує, що в ході досудового розслідування не було задоволено клопотання заявника, не було визнано його потерпілим, наводить доводи щодо обгрунтованості заяви про скоєння злочину.

В судове засідання скаржник ОСОБА_4 не з`явився, надав додаткові письмові пояснення та клопотання, в апеляційній скарзі просив розглядати справу без його участі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, в письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, надав письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити оскаржуване рішення слідчого судді без змін. Також надав для огляду матеріали кримінального провадження № 0002597 від 14.10.2024.

Враховуючи, що участь сторін в даному провадженні не є обов`язковою та з метою дотримання розумних строків розгляду провадження, колегія суддів вважає за можливе провадити апеляційний розгляд без участі прокурора та апелянта.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали кримінального та судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді та матеріалів провадження надає підстави дійти висновку про те, що оскаржуване судове рішення вимогам вищенаведеної статті не в повній мірі відповідає з огляду на наступне.

Приписами ст. 3 КПК України передбачено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Згідно із вимогами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчий суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження прийшов до висновку про те, що постанова слідчого є обґрунтованою, оскільки у ході досудового розслідування допитано свідків, які вказали, що будь-якого тиску чи впливу під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження №0000096 з боку керівника Коростенської окружної прокуратури на них не було. Допитати ОСОБА_4 не представилось за можливе, оскільки останній відмовився від допиту в процесуальному статуті свідка, вважаючи себе потерпілим у кримінальному провадженні, факт відмови від явки до прокурора підтверджується письмовими доказами. А також, не встановлено факту спричинення істотної шкоди в результаті діяння керівника Коростенської окружної прокуратури, що спростовує наявність складу злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

Колегія суддів дані висновки слідчого судді вважає не в повній мірі обгрунтованими.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий, дізнавач приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4-1, 9, 9-1 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Під час розгляду скарги на рішення органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження слідчий суддя враховує положення ч.2 ст.9 КПК України, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчій суддя при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 40 КПК України, слідчий, дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчими, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 223 КПК України, слідчий, дізнавач зобов`язаний вживати дії спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 були зібрані докази у даному кримінальному провадженні, яким надана мотивована оцінка в постанові про закриття провадження.

Також, не є самостійними підставами для скасування постанови про закриття провадження і не визнання заявника потерпілим, оскільки вказане питання було предметом оскарження та було оцінене слідчим суддею в ході досудового розслідування.

Проте, колегія суддів погоджується з відповідними доводами апелянта про неповноту досудового розслідування, оскільки органом досудового розслідування не було виконано вказівок прокурора в частині допиту заявника ОСОБА_4 та не допитано його дружину.

Згідно матеріалів справи, ще 01.11.2024 процесуальним керівником прокурором ОСОБА_7 було надано письмові вказівки слідчому у даному кримінальному провадженні, в тому числі і щодо допиту як свідка ОСОБА_4 (а.п.99 т. 11).

Водночас, в постанові старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002597 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України зазначено, що допитати ОСОБА_8 не представилось за можливе, оскільки останній відмовився від допиту в процесуальному статусі свідка, вважаючи себе потерпілим у кримінальному провадженні. Факт відмови від явки до прокурора підтверджується письмовими доказами.

Отже, органом досудового розслідування не було допитано ОСОБА_4 , тобто фактично не виконано вказівки прокурора від 01.11.2024, а слідчим суддею не надано належної оцінки зазначеним обставинам, про що обґрунтовано зазначено апелянтом.

Суд звертає увагу, що незгода ОСОБА_4 з процесуальним статусом його чи його дружини у кримінальному провадженні чи небажання прибути в інше місто для допиту не позбавляє можливості їх допиту в якості свідка.

Так, положення КПК регламентують можливість проведення допиту не лише за місцем проведення досудового розслідування, а й в іншому місці за погодженням з особою ( ч.1 ст. 224 КПК України).

Крім того, ст. ст. 139, 140 КПК передбачають наслідки для свідка за неявку на виклик у виді грошового стягнення чи приводу, проте в матеріалах справі відсутні відомості при вжиття таких заходів щодо ОСОБА_4 .

Отже, орган досудового розслідування не використав всіх можливостей для допиту заявника та його дружини в якості свідків на виконання вказівки процесуального керівника, тому висновок про неможливість його допиту є передчасним та необгрунтованим.

В свою чергу, без допиту заявника стверджувати про повноту досудового розслідування є передчасним.

За таких обставин, зазначену постанову старшим слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Житомирі) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 не можна визнати законною та обґрунтованою.

Вказані обставини залишилися поза увагою слідчого судді, що призвело до постановлення ухвали, яка не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому не може залишатися без зміни.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Отже, з огляду на вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 , скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про скасування постанови слідчого про закриття провадження.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали слідчого судді, з постановленням нової ухвали про задоволення апеляційної скарги ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 29 грудня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002597 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 від 30.09.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002597 від 14.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, - скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ