Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/660/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 396/1548/19 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 вересня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, українцю, громадянину України, не одруженого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.11.2025 року включно.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Фортечного районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000227 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні злочинів за п.п. 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що21 березня 2019 року близько 18 год. 30 хв., більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з дозволу господаря будинку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився у середині будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у кімнаті кухні будинку розпивав спиртні напої спільно з ОСОБА_9 .

Знаходячись у середині житлового будинку, ОСОБА_8 , не маючий достатнього для існування джерела прибутку, керуючись корисливими спонуканнями, вирішив вчинити вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_9 .

З метою виконання свого злочинного наміру, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в приміщенні вищевказаного житлового будинку 21 березня 2019 року близько 21 години, більш точного часу слідством не встановлено, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою позбавлення життя потерпілого та заволодіння його майном, взяв зі столу кухонний ніж із металевим лезом, за допомогою якого наніс потерпілому 13 ножових ударів та відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи № 36 від 28.06.2019, спричинив тілесні ушкодження у вигляді а) ушкоджень в ділянці шиї: рана по задньо-бічній правій поверхні шиї на межі середньої і верхньої третини рана по задній поверхні шиї в середній третині на 0,5 см справа від задньої серединної лінії рана по задній поверхні шиї справа в нижній третині, рана по задній поверхні шиї справа в нижній третині, рана по передньо-бічній правій поверхні шиї на межі середньої і нижньої третини, крововилив у м`які тканини шиї на рівні правої пластинки щитоподібного хряща. б) ушкоджень в ділянці грудної клітини: рана по задній поверхні грудної (клітини біля нижнього кута правої лопатки по лопатковій лінії на рівні VI міжребер`я, рана по задній поверхні грудної клітини по прихребтовій лінії справа, на рівні V ребра, рана по задній поверхні грудної клітині по прихребтовій лінії справа на рівні VI ребра з переломом ребра і ушкодженням легені відламками ребра, рана по задній поверхні грудної клітини між прихребтовою і лопатковою лінією зліва на рівні III ребра, рана по задній поверхні грудної клітини між прихребтовою і міжлопатковою лінією зліва на рівні IV міжребер`я з ушкодженням аорти, рана по задній поверхні грудної клітини по лопатковій лінії на рівні IV міжребер`я, рана по задній поверхні грудної клітини між лопатковою і задньою пахвинною лінією зліва на рівнів ребра з переломом ребра і ушкодженням легені відламками ребра, рана по задній поверхні верхнього краю трапецієподібного м`язу справа, рана по задній поверхні верхнього краю трапецієподібного 0СТаннь м`язу зліва на відстані 1,6 см від остистого відростка 7 шийного хребця, крововиливи у ліву і ч 4 сі праву плевральну порожнину.

Тілесні ушкодження в вигляді проникаючої у ліву плевральну порожнину рани з ушкодженням аорти, ран з переломами VI ребра справа і V ребра зліва із ушкодженням відламками ребер легень, крововиливами у плевральні порожнини утворилися від не менш трьох травматичних дій предметом (ами), що володіє колюче ріжучими властивостями, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупа (рани веретеноподібної, щілинодібної форми, загострені кінці, рівні краї, краї добре співставляються між собою, адрес наявність ранових каналів з рівними стінками) у термін до 1 години до моменту настання смерті (згідно результатів судово гістологічного дослідження); мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних рівні ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження в вигляді ран у ділянці шиї і непроникаючих у плевральні порожнини ран у ділянці грудної клітини утворилися внаслідок не менш одинадцяти травматичних впливів предметом (ами), що володіє колюче-ріжучими вил властивостями (рани веретеноподібної і щілиноподібної форми, рівні краї, краї добре співставляються між собою, загострені кінці, наявність додаткових надрізів, рівні стінки); рана № 9 утворилася посмертно (відсутність крововиливів), усі інші - незадовго до настання смерті, та мають ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та не мають прямого причинного зв`язку з настанням смерті. Тілесне ушкодження в вигляді крововиливу в м`які тканини шиї на рівні правої пластинки щитоподібного хряща утворилося внаслідок не менш однієї травматичної дії тупим (ми) предметом (ами) незадовго до моменту настання смерті; має ознаки ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та не має прямого причинного зв`язку з настанням смерті; в ушкодженні відобразилися загальні ознаки тупих предметів, п індивідуальні ознаки травмуючого предмету в ушкодженні не відобразилися.

Впевнившись в тому, що ОСОБА_9 перестав подавати ознаки життя, ОСОБА_8 продовжив реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заволодіння майном останнього, діючи з корисливих мотивів, заволодів належним ОСОБА_9 майном, а саме грошовими коштами в сумі 10 000 гривень, системним блоком до персонального комп`ютеру, та мобільним телефоном ТМ «Леново» та ліхтариком.

Взявши вказане майно, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник та обернув майно ОСОБА_9 на свою користь, чим завдав потерпілому майнову шкоду.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 вересня 2025 року, зокрема, стосовно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.11.2025 року включно.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_8 є: умисними, особливо тяжкими, закінченими, корисливими, одне з яких вчинене з особливою жорстокістю та посягає на найвищі соціальні цінності життя і здоров`я потерпілого, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки. Крім того, хоча ОСОБА_8 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, однак не одружений та не має на утриманні малолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню. В ухвалі слідчого судді про застосування відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яка набрала законної сили, ретельно та докладно наведені підстави та ризики застосування саме цього виду запобіжного заходу, у теперішній час обставини справи та особистість обвинуваченого змін не зазнали.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу суду про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ризики передбачені ст.177 КПК України відсутні. Ризик втечі є неможливим оскільки не збирався тікати та порушувати закон. Ризик тиску на свідків є неможливим оскільки ніхто не вказує, що він був на місці злочину. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є припущенням. Ризик знищити або спотворити докази неможливо оскільки докази знаходяться у розпорядженні слідчого і прокурора. Вказує, що тримається під вартою вже 6 років і 6 місяців. Зазначає, що описані обставини у сукупності свідчать про недоцільність продовження строку запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 .

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_8 є: умисними, особливо тяжкими, закінченими, корисливими, одне з яких вчинене з особливою жорстокістю та посягає на найвищі соціальні цінності життя і здоров`я потерпілого, санкції тяжчої статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. ОСОБА_8 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, однак не одружений та не має на утриманні малолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити вчиняти інші злочини, ухилятись від суду, перешкоджати подальшому кримінальному провадженню, уникаючи відповідальності може покинути місце свого проживання, а також може здійснювати незаконний вплив на свідків та потерпілу з метою подальшої зміни ними показів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки потерпілий та свідки проживають в одному населеному пункті, неподалік від місця проживання підозрюваного, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в своїй апеляційній скарзі обвинувачений колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зникли та не зменшилися, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Також суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про недоцільність визначення розміру застави у зв`язку із тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що недоведені прокурором наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи. Оскільки жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Крім того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою ним та його захисником в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, які не зменшилися та продовжують існувати, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 24 вересня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_8 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.11.2025 року включно залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)