Справа № 194/2123/25
Номер провадження 1-кс/194/2/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року слідчий суддя Тернівського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернівка Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського району Дніпропетровської області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 08 серпня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 08.08.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000011 від 10.01.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України.

В обґрунтування скарги посилається на те, що копію оскаржуваної постанови від 08.08.2024 про закриття кримінального провадження скаржник отримав лише 25.12.2025. З даною постановою він не згоден, оскільки вважає її, зокрема, передчасною. Дізнавачем постійно фальсифікуються матеріали кримінального провадження. Також не погоджується з висновками дізнавача, зроблених на підставі проведених судово-медичних експертиз. Не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між тілесними ушкодженнями, про які він зазначає та діями ОСОБА_5 . Також дізнавачем не встановлено місцезнаходження металевих виробів за фактом крадіжки його майна. Взагалі не встановлено, чи були металеві вироби на території домоволодіння АДРЕСА_1 та в якій кількості. Також у скаржника виникають сумніви щодо правдивості показів свідка ОСОБА_6 , невідомо коли він став проживати неподалік від домоволодіння його матері, а також сумніви того, що він міг бачити, оскільки від будинку, де мешкає зазначений свідок не видно будинку, де мешкала його матір. У зв`язку з чим вважає, що дізнавачем допущена неповнота досудового розслідування, не забезпечено повного, неупередженого та ефективного розслідування кримінального провадження, тому просить постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив в задоволенні скарги відмовити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, просив в задоволенні скарги відмовити, оскільки досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000011 від 10.01.2022 за ч. 1 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України проведено в повному обсязі, рішення про закриття кримінального провадження прийнято обгрунтовано та законно.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав викладених в скарзі. Зазначає, що дізнавачем проводиться досудове розслідування не в повному обсязі, ігноруються його клопотання, зокрема, про огляд місця події - домоволодіння (сінник), де він зберігав своє майно, призначення комплексної медичної експертизи, щодо спричинених йому тілесних ушкоджень, не було допитано свідка ОСОБА_7 нового власника домоволодіння АДРЕСА_1 . Крім того зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять ряд доказів, які були долучені скаржником, зокрема, заяв, клопотань та дисків з відеофіксацією.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступних підстав.

29.12.2025 скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження від 08.08.2024.

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровськоїобластівід29.12.2025 відкрито провадження по скарзі.

У відповідності до ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

В матеріалах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000011 від 10.01.2022 року, на аркуші 226 тому №1 міститься супровідний лист від 13.08.2024 за вих. №48.1-6703 про направлення оскаржуваної постанови ОСОБА_3 , однак підтвердження отримання цієї постанови останнім, матеріали кримінального провадження не містять.

Натоміть, в судовому засіданні скаржником надано для огляду супровідний лист з підтвердженням того, що він отримав постанову про закриття кримінального провадження від 08.08.2024 25.12.2025.

Отже, строк оскарження постанови дізнавача про закриття кримінального провадження за №0000011 від 10.01.2022 року з урахуванням ч.1 ст. 304 КПК України не сплинув.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскарженні рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Під час розгляду скарги встановлено, що 10.01.2022 року до ЄРДР внесені відомості за №0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, 10.01.2022 року до ЄРДР внесені відомості за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, 10.01.2022 року до ЄРДР внесені відомості за №0000013 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Також, 10.01.2022 року до ЄРДР внесені відомості за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Постановою прокурора Павлоградської окружної прокуратури від 20.04.2022 кримінальні провадження №0000011, №0000012, №0000013, №0000014 об`єднанні в одне провадження та їм присвоєно єдиний номер кримінального провадження - №0000011.

В ході досудового розслідування дізнавачем було допитано ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_5 . Проведено ряд судово-медичних експертиз, зокрема: №10 від 17.01.2022, №18 від 25.01.2022, №20 від 27.01.2022.

З постанови дізнавача від 08.08.2024 убачається, що кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України та постанова обгрунтована тим, що неможливо встановити причинно-наслідкового зв`язку, про які зазначає скаржник та діями ОСОБА_5 , оскільки згідно об`єктивних даних встановлених в судово-медичних обстеженнях, будь-яких тілесних ушкоджень 09.01.2022 ОСОБА_3 не отримано. З показів всіх учасників не було здобуто доказів беззаперечної вини ОСОБА_5 у спричиненні ним тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , а можливості здобути такі докази вичерпана, оскільки допитані всі учасники подій.

Щодо скоєння крадіжки, то постанова дізнавача про закриття кримінального провадження мотивована тим, що встановити всі обставини скоєння кримінального правопорушення, так як і сам факт вчинення такого кримінального правопорушення неможливо. Натомість в ході проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_3 , який подав до органу досудового розслідування письмову заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, будь-яких металевих виробів на територію домоволодіння не привозив, а відтак факт вчинення крадіжки свого підтвердження не знайшов, про що зазначають допитані всі учасники події, зокрема, власниця домоволодіння ОСОБА_9 та місцеві мешканці, які проживають по сусідству.

Оцінюючи в сукупності зібрані в ході досудового розслідування докази, дізнавач у постанові про закриття кримінального провадження від 08.08.2024 виснував, що на теперішній час встановити всі обставини скоєних кримінальних правопорушень неможливо.

Проте, скаржником у судовому засіданні зазначено, що під час проведення досудового розслідування не допитано інших свідків події, зокрема, нового власника будинку АДРЕСА_1 , не досліджені дізнавачем покази допитаних свідків на предмет неправдивих показів, оскільки всі свідки є заінтересованими, оскільки брали участь у вивезенні металобрухту. Крім того, скаржник вказує, що він просив дізнавача провести огляд вказаного вище домоволодіння, де знаходились його речі і де залишилися сліди різки та залишки металу разом із експертом, що зроблено не було. Також посилається на необхідність проведення комплексної судово-медичної експертизи по факту заподіяння йому тілесних ушкоджень, а також долучення до матеріалів кримінального провадження відеозаписів, які у скаржника є в наявності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Стаття 25 КПК України визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження. У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки дізнавачем, слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Слідчий суддя приходить до висновку про недотримання дізнавачем вимог ст. 110 КПК України при винесенні постанови від 30.09.2025 року, що є порушенням змісту та форми загальних засад кримінального провадження, визначених ст. 7 КПК України.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Практика Європейського Суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

У рішенні ЄСПЛ Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява №21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява №42310/04, параграф 150).

Крім того, статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження, згідно з якою кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Так, неповнота досудового розслідування полягає в тому, що дізнавачем не перевірені доказами і не спростовані фактичні обставини, викладені в заяві скаржника, не в повному обсязі проведені слідчі дії.

Отже, на думку слідчого судді, в ході досудового розслідування дізнавачем допущена неповнота, усунення якої потребує застосовування всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування і виконання слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, спрямованих на збирання та перевірку доказів, а без дослідження дізнавачем всіх обставин вчинення вказаних кримінальних правопорушень, передчасно було прийнято рішення про закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що прийнята постанова є передчасною і такою, що винесена без дотримання вимог ст.ст. 9, 91-94, 110, 284 КПК України, а досудове розслідування, що проведене дізнавачем не було ретельним.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 4 ст. 40-1 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) дізнавачу щодо проведення конкретних слідчих дій, адже дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних дізнанням доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

При здійсненні відновленого досудового розслідування цього провадження органу досудового розслідування необхідно перевірити викладені скаржником обставини, виконати необхідні дії і в залежності від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване рішення відносно подальшого провадження у даній справі, яке має бути належним чином вмотивованим з всебічним, повним аналізом доводів, викладених скаржником.

Тому, вимога скаржника щодо скасування постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скаржника про направлення ухвали суду щодо підробки документів (фальсифікації) матеріалів досудового розслідування даного кримінального провадження до Третього слідчого відділу ДБР, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Крім того, в частині 1 ст. 36 та в частині 4 ст. 40-1 КПК України закріплено, що прокурор і дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відтак, вказані вище вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не ґрунтується на положеннях КПК України в межах розгляду скарги в порядку ст. 303 КПК України.

Згідно з вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що скаржник не позбавлений самостійно звертатися до ДБР з заявою щодо вчинення посадовими особами будь-якого кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 7-9, 22, 25-26, 36, 40-1, 91-94, 110, 284, 303, 306-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження - задовольнити частково.

Постанову дізнавача СД ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 08 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 10 січня 2022 року за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України - скасувати.

В іншій частині скарги відмовити.

Матеріали даного кримінального провадження повернути до ВП № 1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2025 року (слідчий суддя перебувала у відпустці з 12 по 13 січня включно).

Слідчий суддя: ОСОБА_1