УХВАЛА

Справа № 569/15608/25

1-кс/569/8886/25

01 грудня 2025 року Рівненський міський суд Рівненської області

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне клопотання прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Острог Рівненської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом щодо ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України в межах строку досудового розслідування до 08 січня 2026 року.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчими третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091 від 02.05.2025за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 246 КК України та за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

Із матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду майстра лісу Верхівського лісництва Дубенського надлісництва філії «Поліського лісового офісу» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», постійно виконуючи свої службові обов`язки та згідно «Положення про державну лісову охорону», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2009№ 976, будучи посадовою особою державної лісової охорони, а також відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, знав і повинен був суворо дотримуватися вимог Конституції України, Лісового кодексу України, Законів України та норм чинного законодавства, що регламентують діяльність державної лісової охорони, однак в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, настання суспільно небезпечних наслідків, а також в порушення вимог ст. ст. 89-91 Лісового Кодексу України та ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», зловживаючи своїм службовим становищем, з корисливих мотивів, з метою отримання систематичної неправомірної вигоди від здійснення незаконних порубок лісу та реалізацію незаконно здобутої лісопродукції на ввіреній йому ділянці лісомасиву - майстерської дільниці № 5 Верхівського лісництва Дубенського надлісництва Філії, став на шлях злочинної діяльності та вступив в злочинну змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Зокрема, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_6 , в період з лютого 2025 року по 01.08.2025, на системній основі здійснювали незаконні порубки лісу переважно породи «сосна» у ввірених масивах Верхівського лісництва, що входить до території Національного природного парку «Дермансько-Острозький» та знаходиться на територіях природно-заповідного фонду. В подальшому, незаконно зрізана лісосировина завантажувалася на транспортні засоби та без будь-яких товаросупровідних документів та відповідних бирок маркування доставлялася співучасниками до лісопилорами, розташованої у с. Новомалин Рівненського району Рівненської області, що належить ОСОБА_8 .

Доставлена до лісопилорами, незаконно здобута лісопродукція породи «сосна» приймалася ОСОБА_8 , який для її приховування і обробки використовував стрічкову пилораму. В подальшому, оброблена деревина у формі пиломатеріалів реалізовувалась за готівку, здобуті таким чином грошові кошти розподілялися між співучасниками та витрачалися на власні потреби.

На даний час слідством задокументовано п`ять фактів незаконної порубки дерев у лісах та на територіях природно-заповідного фонду, а крім того, низку фактів перевезення, зберігання та збуту незаконно зрубаних дерев, що заподіяло матеріальних втрат охоронюваним законом державним інтересам, які виразились у спричиненні шкоди державі у розмірі 972 336 гривень 28 копійок, що є тяжкими наслідками.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: ч. 4 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах та на територіях природно-заповідного фонду, перевезення, зберігання та збут незаконно зрубаних дерев, вчинені повторно, за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки; ч. 2 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та інших фізичних осіб використання службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам та інтересам юридичних осіб.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини:Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами огляду ділянок лісомасиву, де вчинялися незаконні порубки лісу, у ході яких вилучені зрізи пнів; протоколами обшуків, в ході яких виявлено та вилучено транспортний засіб, бензопилу марки«Stihl»та незаконно здобуту лісопродукцію; висновком судової інженерно-екологічної експертизи від 07.08.2025; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій - таємного проникнення до іншого володіння особи (приміщення пилорами) та отримання зразків, в порядку ст. 267 КПК України; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо,-відеоконтроль місця, в порядку ст. 270 КПК України; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій - спостереження за місцем, в порядку ст. 269 КПК України; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж в порядку ст. 263 КПК України; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , показаннями підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На цьому етапі кримінального провадження, до встановлення судом фактичної істини у ньому, сукупність зазначених матеріалів є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, відповідає критеріям, сформованим в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

08.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 13.08.2025 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово та покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, який в подальшому продовжено, на підставі ухвали від 06.10.2025, на 2 місяці, тобто до 06.12.2025.

Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, які не зменшилися: відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду ; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, які не зменшилися:

Метою продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років. При цьому, злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_4 , являється корупційним, а тому у разі визнання судом останнього винуватим у його скоєнні, до нього не можуть бути застосовані положення ст. ст. 69, 75 КК України у зв`язку з чим ОСОБА_4 , усвідомлюючи невідворотність покарання та його міру, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, органом слідства проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, встановлення можливих свідків та інших осіб, причетних до систематичних незаконних порубок лісу, незаконного перевезення, зберігання, збуту незаконно зрубаних дерев. Таким чином, ОСОБА_4 , в силу своєї професійної діяльності, будучи обізнаним з порядком ведення лісового господарства, здійснення охорони і захисту лісу, проведення рубок дерев тощо, маючи зв`язки серед співробітників державної лісової охорони, безпосередньо або шляхом надання вказівок, висловлення прохань може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом знищення, схову або спотворення документів та речей, які ще не відшукані стороною обвинувачення та можуть мати значення для кримінального провадження, що може вкрай негативно вплинути на його хід та кінцеві результати.

- незаконно впливати на свідків (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Цей ризик підтверджується тим, що під час досудового розслідування ряд свідків дали правдиві викривальні показання стосовно причетності ОСОБА_19 та інших підозрюваних до вчинення злочину, а тому останній шляхом погроз, умовлянь, чи іншим чином може впливати на них з метою їх відмови від давання показань або дачі необ`єктивних чи вигідних для нього показань під час розгляду справи в суді. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

- продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним, зважаючи на те, що ОСОБА_4 ,працюючи на посаді майстра лісу Верхівського лісництва Дубенського надлісництва Філії, будучи зобов`язаним здійснювати охорону лісу та іншого ввіреного майна в закріпленому за ним обході, систематично та протягом тривалого періоду часу (щонайменше з лютого по серпень 2025 року), у співучаст із іншими підозрюваними вчиняв незаконні рубки дерев у ввірених йому лісових масивах. При цьому, ОСОБА_4 вживав заходи конспірації, а також здійснював приховування своєї протиправної діяльності шляхом маскування пнів незаконно зрубаних дерев перед усвідомленням факту потенційного виявлення співробітниками правоохоронних органів, що не виключає продовження ним зазначеної протиправної діяльності у майбутньому.

При вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу, окрім наведеного вище, відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати наступні обставини: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним вищевказаного кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 .

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів: застосування особистого зобов`язання, особистої поруки не зможе забезпечити належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, застосування особистого зобов`язання для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_19 , їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків. В свою чергу,застосування особистої поруки є неможливим, оскільки відсутні особи, які б висловили готовність надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просити відмовити та застосувати в нічну пору доби.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

06.10.2025 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 02.05.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 246 КК України та за підозрою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України до п`яти місяців, тобто до 08 січня 2026 включно.

Таким чином, враховуючи, що надані прокурором докази довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам буде недостатнім, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 08 січня 2026 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під домашнім арештом відносно ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 08 січня 2026 року.

Окрім цього, продовжуючи, щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України продовжити дію обов`язків: прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України.

Керуючись ст.ст. ст.ст.131-132, 176-178, 181, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 2 ст. 364 КК України в межах строку досудового розслідування до 08 січня 2026 року.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 - в період доби з 22 год. до 06 хв., окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції в Рівненській області за місцем проживання підозрюваного.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: прибувати на виклик слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування безпосередньо та опосередковано із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорти громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дозволяють право на виїзд з України та в`їзд до України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 08 січня 2026 року.

Ухвалу про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1