УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011 від 30.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси, після скасування апеляційним судом ухвали про арешт майна та повернення клопотання на до оформлення прокурору, надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим 29.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні:

- Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав, просив його задовольнити. Повідомив, що на вилучених носіях віднайдено інформацію, яка має значення для кримінального провадження.

- представник власника майна адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, посилаючись на надані письмові заперечення, зокрема зазначає, що майно вилучене у ОСОБА_8 вилучено з порушенням частини 2 статті 168 КПК України та частини 3 статті 172 КПК України. Стверджує, що під час обшуку слідчим було надано повний доступ до електронних інформаційних систем, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, вважає що слідчі не мали права вилучати ноутбук, телефон та флеш-накопичувач, а повинні були скопіювати інформацію і така скопійована інформація була б належним доказом у кримінальному провадженні і могла бути направлена на експертизу, тощо. Зазначає, що наразі вилучене в ході обшуку майно незаконно перебуває у органу досудового розслідування, зважаючи на порушення строку звернення до слідчого суді з даним клопотанням. На думку представника власника майна, клопотання не містить підстав та обґрунтувань для накладення арешту на майно. З урахуванням викладеного просив відмовити у задоволенні клопотання та зобов`язати слідчого повернути майно власнику.

Вислухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що досудовим розслідуванням, встановлено, що посадові особи КП «Чорноморськводоканал» () під час реалізації проекту (фінансування здійснює міжнародна організація ООН ЮНІСЕФ) по забезпеченню сталого управління водопостачання та гігієни, зменшення екологічної проблеми та покращення доступу до чистої води, шляхом зловживання службовим становищем вступили у злочинну змову з посадовими особами приватного підприємства (підрядника) та представниками міжнародної організації, привласнили грошові кошти, виділені на реалізацію вказаного проекту, чим спричинили нанесення збитків місцевому бюджету у значних розмірах.

Встановлено, що міжнародна організація ООН (ЮНІСЕФ) стала першим міжнародним партнером з відновлення України. Так, ЮНІСЕФ підписав договір з Чорноморською громадою Одеської області щодо реконструкції головної каналізаційно-насосної станції міста,яка розташована по вулиці Паркова, 23 у м. Чорноморськ.

Реалізація проекту забезпечить надійне та безперебійне водопостачання стічних вод з міста Чорноморська та прилеглих територій громади, де проживає понад 70 тисяч мешканців. Середньодобове скидання стоківстановить - 10 000 м3/добу. Проєкт відповідає плану дій сталого та енергетичного розвитку та клімату громади та передбачає часткову заміну морально застарілого та фізично зношеного електротехнічного обладнання на сучасне.

3 метою реалізації вказаного проекту КП «Чорноморськводоканал» 06 вересня 2024 року проведено тендер із закупівлі послуг з реконструкції вказаної ГКНС, за результатами якого обрано переможця (виконавця робіт)ПП «Южспецтрейд» (код ЄРДПОУ 3743386), зареєстроване за адресою:Одеська область,м. Південне, вул. Будівельників 9, приміщення XV).

Загальна сума договору складає 12.7 млн. грн. (11 млн. грн. виділено міжнародною організацією ООН ЮНІСЕФ, та 1.7 млн. грн. виділено з місцевого бюджету Чорноморською міською радою).

Так, за ініціативи ОСОБА_9 з метою реалізації протиправної схеми щодо заволодіння грошовими коштами, які виділені на реконструкцію вказаної КНС міжнародною організацією ЮНІСЕФ, 28.02.2025 КП«Чорноморськводоканал» проведено тендер, щодо коригування проектно-кошторисної документації об?єкта, перемогу в якому за сприянням ОСОБА_9 , отримало ТОВ «ТК ПРОЕКТ», загальна сума проведеного тендеру складає 150 645,00 гривень.

Однак директор КП «Чорноморськводоканал» ініціював розірвання основного договору між КП «Чорноморськводоканал» та ПП «Южспецтрейд» щодо реконструкції ГКНС, мотивуючи вказані дії тим, що нібито під час проведення робіт з реконструкції КНС, підрядник виконав на даному етапі обсяг робіт на ту суму, яку було заплановано кошторисом, однак виникла необхідність у проведенні інших видів робіт, які не були передбачені проектом та кошторисом та в послідуючому укладено прямий договір на виконання будівельних робіт по завершенню, які вже фактично завершені.

Встановлено, з метою зменшення витрат на реалізацію проекту, не виконано основні вимоги проекту по заміні покрівлі на ГКНС (не було встановлено пароізоляційну плівку; пінополістирол 70 MM; гідроізоляційну плівку; армуючу сітку; стяжку - 60 мм; руберойд) з улаштуванням водовідведення. Відведення дощових вод виконати зовнішнім водостоком з відведенням стоків на вимощення, а також, не здійснили улаштування фундаменту під насос No1 (H-1), No2 (H-2).

Отримана інформація, що до вказаної протиправної діяльності причетний ОСОБА_9 , який перебуває на посаді директора КП «Чорноморськводоканал» (код ЄРДПОУ32927654), останній неодноразово надавав вказівки своїм підлеглим щодо імітації проведення робіт під час планових перевірок співробітниками ЮНІСЕФ ходу робіт з реконструкції головної КНС м. Чорноморська.

Крім того, за наявною інформацією ОСОБА_9 з метою приховування своїх протиправних дій, вступив в змову з наступними співробітниками філії ЮНІСЕФ у м. Одесі, які за своїми функціональними обов`язками уповноважені проводити перевірку щодо відповідності проекту виконання робіт та витрачення грошових коштів, виділених міжнародною організацією на реконструкцію ГКНС:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Одеси, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користується номером телефону: НОМЕР_1 .

В ході досудового розслідування призначено судову будівельно-технічну експертизу та судову електротехнічну експертизу при проведенні яких надійшли клопотання експертів, щодо надання необхідних документів для дослідження.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 21 липня 2025 року (справа №947/26824/25, провадження №1-кс/947/10816/25), 29 липня 2025 року в період з 06 години 11 хвилини по 07 годин 47 хвилину проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: ноутбук Redmi SIV 595/29ze00592; мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro з картою НОМЕР_2 , imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 ; флеш накопичувач Rivsstou 66GB DTX/64GB-CZ489-321-1700HF.

30.07.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року накладено арешт на вищевказане майно.

Однак, 24.09.2025 ухвалою Одеського апеляційного суду, задоволено частково апеляційну скаргу представника власниці майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_4 , а саме скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.08.2025 року та повернуто клопотання прокурору для усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали на протязі 72 (семи десяти двох) годин, з моменту отримання повного тесту ухвали апеляційного суду

Повертаючи клопотання прокурору для усунення недоліків, колегія апеляційного суду зазначила, що клопотання прокурора, всупереч вимогам ч.2 ст.171 КПК не містить доказів на підтвердження тієї обставини, що виявлені на мобільному телефоні, ноутбуці та флеш накопичувачу інформація має значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження, зокрема до клопотання не додані копія протоколу огляду вилучених телефону, ноутбуку та флеш накопичувача, а також копії постави про призначення експертизи вилучених пристроїв.

В послідуючому органом досудового розвідування було проведено огляд ноутбуку Redmi та мобільного телефону Redmi Note 10 Pro, за результатами яких було встановлено, що на вказаних технічних пристроях наявні фото по об`єкту реконструкції головної каналізаційно-насосної станції міста, яка розташована по вул. Паркова, 23 у м. Чорноморськ., про що свідчать відповідні протоколи огляду від 26.08.2025 року.

Таким чином в ході проведення огляду ноутбуку Redmi та мобільного телефону Redmi Note 10 Pro отримано фактичні дані, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використані як джерело доказів у кримінальному провадженні № 0000011 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчим суддею також встановлено, що за результатом отриманої в ході огляду технічних пристроїв, вилучених у ОСОБА_8 , 15 вересня 2025 року слідчим СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 була винесена постанова про призначення фототехнічної експертизи за експертною спеціальністю 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення».

Такими чином слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення усунуті недоліки, на які звернула увагу колегія суддів Одеського апеляційного суду.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В ході досудового розслідування встановлено, що до обставин даного кримінального провадження ймовірно може бути причетний ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучені мобільний телефон, ноутбук та флеш накопичувач можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з заволодінням коштами під час реалізації проекту по забезпеченню водопостачання та гігієни, зменшення екологічної проблеми та покращення доступу до чистої води ), в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, він потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Слідчий суддя не виключає факту того, що вказані мобільний телефон, ноутбук та флеш накопичувач використовувалися у вчиненні злочинів у даному провадженні, зокрема через них відбувався обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, він може містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочину, відтак, дослідження його вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії, зокрема з метою відновлення видалених файлів.

В клопотанні про арешт майна прямо зазначено підставу та мету арешту майна, наведено відповідне обґрунтування, вказано обсяг та вид майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також зазначено про відповідність цього майна критеріям ст.98 КПК України.

Як на цьому обґрунтовано зауважує прокурор у клопотанні про арешт майна, вилучені речі необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі долучених до клопотання матеріалів прийшов до висновку, що вилучені під час обшуку чорнові записи відповідають критеріям речових доказів, оскільки належить особам, причетність до вчинення кримінального правопорушення яких перевіряється наразі органом досудового розслідування.

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих, чи інших речей речовими доказами. У той же час слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

Так, слідчим суддею на підставі долучених до клопотання матеріалів встановлено, що вилучене під час обшуку майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки може містити в собі відомості щодо обставин вчинення кримінального правопорушення в рамках кримінального провадження та імовірно є предметом вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, однак дана обставина не спростовує той факт, що обставини даного провадження підлягають ретельній перевірці органом досудового розслідування.

Ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відтак, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Отже, за наявності достатніх підстав вважати, що могло бути вчинене кримінальне правопорушення, а вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , майно ймовірно містить відомості, що можуть мати значення для цього провадження, а тому є вагомі підстави вважати, що існує ризик приховування, пошкодження, псування, знищення, передання майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт.

Що стосується тверджень представника власника майна відносно порушення строку звернення з клопотанням про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Так слідчим своєчасно було подано попереднє клопотання про арешт вищевказаного майна на розгляд слідчому судді.

Проте за результатом розгляду клопотання слідчим суддею було постановлено ухвалу про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, визначивши строк для їх усунення в 72 години, після чого сторона обвинувачення, усунувши недоліки клопотання, повторно звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до чого слідчий суддя вважає поважними причини пропуску строку звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Сам по собі факт порушення строку звернення до слідчого судді для вирішення питання про арешт не може бути підставою для відмови в арешті майна, яке відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Вказане обумовлюється тим, що порушення строку на звернення з клопотанням про арешт майна, яке має ознаки речового доказу, не позбавляє таке майно доказової сили в кримінальному провадженні, а тому потребує забезпечення його збереження, зокрема, шляхом накладення арешту.

Сплив процесуального строку виконання обов`язку вжити заходи до збереження речових доказів не припиняє необхідності виконати цей обов`язок стороною обвинувачення і не тягне за собою припинення повноважень службової особи на здійснення обов`язкової дії. (Аналогічна правова позиція щодо правових наслідків пропуску строку виконання обов`язку детально висвітлена в Постанові Верховного Суду від 08.04.2020 року у справі № 63/15845/2019).

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування майном, вилученого 29.07.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1. ноутбук Redmi SIV 595/29ze00592;

2. мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro з картою НОМЕР_2 , imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 ;

3. флеш накопичувач Rivsstou 66GB DTX/64GB-CZ489-321-1700HF.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_5

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1