У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кротівщина, Велико-Багачанського району, Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого електрозварником ТОВ «МБС - Інжинірінг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0002096, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва прокурорів Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002096 від 17.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що, відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 265 о/с від 24.05.2023 року старший сержант поліції ОСОБА_4 призначений на посаду поліцейського з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 2 відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції та станом на момент вчинення кримінального правопорушення був працівником правоохоронного органу, наділеним повноваженнями представника влади.

Відповідно до посадової інструкції поліцейського з реагування патрульної поліції СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 серед іншого зобов`язаний знати та неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, утриматися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини.

Будучи наділеним від імені держави владою та службовими повноваженнями працівника правоохоронного органу, що передбачені Конституцією України, Законами України, під час здійснення реагування на заяву про правопорушення, ОСОБА_4 , маючи можливість діяти в межах наданих йому прав та повноважень, тобто застосовувати поліцейські заходи у точній відповідності із законом, всупереч ст. ст. 3, 19, 28, 29 Конституції України, ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 7, 8, 18, 29, 41-44 Закону України «Про Національну поліцію», усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 27.07.2025 перевищив владу та надані йому службові повноваження за наступних обставин.

27.07.2025 року згідно графіку несення служби особовим складом СПД № 2 (смт.Диканька) поліцейський з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 2 відділу поліції № 2 Полтавського РУП ОСОБА_4 разом з інспектором з РПП СПД № 2 ВП № 2 Полтавського РУП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , перебували на добовому чергуванні.

Цього ж дня приблизно о 01 годині 35 хвилин працівники поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , перебуваючи на службовому автомобілі, здійснили реагування на повідомлення із первинною кваліфікацією «тілесні ушкодження» за адресою: с. Глоди, вул.Дачна, 16, та у вказаний час поблизу в`їзду у с. Глоди Полтавського району Полтавської області зупинили транспортний засіб (мопед Spark SP 125 S) під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався із пасажиром громадянкою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час спілкування із вказаними громадянами поліцейський ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , безпідставно взяв своєю рукою останнього за вухо, після чого перехопив за руку, утримував його, тим самим як представник держави здійснив обмеження і контроль над останнім, та здійсним попередження про можливість застосування спеціального засобу (кайданок) у разі спроби втечі.

В цей час, близько 01 години 39 хвилин в ході спілкування, поліцейський ОСОБА_4 раптово схопив ОСОБА_8 рукою за шию, повалив на землю та намагався застосувати спеціальний засіб (кайданки). Під час здійснення таких дій поліцейським ОСОБА_4 , ОСОБА_8 зміг самостійно піднятися та здійснив спробу залишити місце події.

Наздогнавши ОСОБА_8 , поліцейський ОСОБА_4 , перевищивши свої службові повноваження, знаходячись позаду нього, а саме за спиною, без попередження наніс ОСОБА_8 не менше п`яти ударів кулаком правої руки в праву верхню частину тулуба у ділянку ребер.

В подальшому, працівники поліції, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , з метою подолати опір ОСОБА_8 , намагалися повалити його на землю, застосовуючи при цьому фізичну силу та близько 01 години 43 хвилини ОСОБА_8 вже перебуваючи у положенні лежачи на землі, знаходячись під контролем поліцейського ОСОБА_4 , який в цей час тиснув коліном ноги, тримаючись лівою рукою за шию ОСОБА_8 , придавив його до землі. Перебуваючи у такому положенні, поліцейський ОСОБА_4 умисно, з перевищенням своїх службових повноважень, наніс повторно ОСОБА_8 не менше двох ударів кулаком правої руки в ліву частину тулуба у ділянку ребер.

Після застосування фізичної сили та подолання опору, поліцейськими застосовано до ОСОБА_8 спеціальний засіб (кайданки,) та надалі утримували його на колінах з піднятими руками догори за спиною зафіксованими кайданками. У такому положені ОСОБА_8 перебував до моменту прибуття на місце події слідчо-оперативної групи, контроль затриманого протягом всього часу здійснював ОСОБА_4 .

Внаслідок вказаних дій, ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, а саме; перелом 7-го ребра та гематома тулубу зліва а також легкі тілесні ушкодження у вигляді саднів шкіри та синців тулубу, кінцівок.

Під час застосування поліцейських заходів, а саме поліцейських заходів примусу, в тому числі фізичної сили поліцейський ОСОБА_4 явно вийшов за межі наданих йому прав та службових повноважень, перевищив міру, необхідну для виконання покладених на нього обов`язків, нехтуючи вимогами закону про те, що у разі неможливості уникнути застосування фізичної сили можливість завдання шкоди здоров`ю правопорушника повинна зводитись до мінімуму.

Поліцейський ОСОБА_4 , діючи умисно, без об`єктивних на те підстав, застосовуючи фізичну силу відносно ОСОБА_8 , завдав останньому тілесні ушкодження перевищивши міру, необхідну для виконання покладених на нього обов`язків, чим принизив його гідність, завдавши істотної шкоди правам потерпілого та інтересам держави.

21.11.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365КК України, тобто умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувались насильством, за відсутності ознак катування.

З метою запобігання спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що він не буде спілкуватися зі свідками та потерпілим. Провину не визнає, бо діяв в рамках закону, в темний час доби.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання з підстав, вказаних в письмових запереченнях. Зазначив, що клопотання та підозра не обґрунтовані, ризики не доведені. На теперішній час ОСОБА_4 оскаржив звільнення його з роботи до суду, відкрито провадження у справі, але рішення ще не ухвалене. Просив врахувати, що підозрюваний раніше не судимий, працевлаштований, позитивно характеризується, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просив обрати особисте зобов`язання.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до приписів ч.1 та ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Встановлено, щоПершим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, за процесуального керівництва прокурорів Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002096 від 17.09.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

21.11.2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365КК України.

Перевіривши та оцінивши докази, надані слідчим, приходжу до переконання, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у справі доказами, а саме: матеріалами службового розслідування, проведеного службовими особами ГУНП в Полтавській області за фактом порушення службової дисципліни з боку окремих поліцейських СПД № 2 (с-ще Диканька) відділу поліції № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, які надіслані на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві 15.09.2025 за вих. № 201544 від 15.09.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 08.10.2025; протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_8 від 08.10.2025; протоколом проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_9 від 08.10.2025; матеріалами кримінального провадження № 0000595, завірені копії яких отримано в ході тимчасового доступу до документів від 30.10.2025; матеріалами, отриманими на запит з ГУНП в Полтавській області, які надіслані на адресу ТУ ДБР у м. Полтаві за вих. № від 28.10.2025; протоколом огляду відеозаписів від 20.10.2025; іншими матеріалами кримінального провадження

Також вважаю, що слідчим доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя також приймає до уваги строк покарання, що йому загрожує у разі доведеності вини, його особу, вік підозрюваного.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Щодо вимог клопотання про застосування цілодобового домашнього арешту слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та який застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Застосування цілодобового домашнього арешту передбачає доволі відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладення на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду з прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний з позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Враховуючи матеріали кримінального провадження, особу підозрюваного ОСОБА_4 , який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вік та стан його здоров`я, те, що він працює та утримує двох неповнолітніх дітей, міцність соціальних зв`язків останнього, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 21.01.2026 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, без застосування електронних засобів контролю, з покладенням на підозрюваного обов`язків.

Щодо клопотання підозрюваного та адвоката ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, суд вважає, що стороною захисту не надано достатніх доказів, які б підтверджували у сукупності об`єктивність доводів щодо підстав для застосування вказаного запобіжного заходу.

В силу змагальності сторін кримінального провадження, захистом не спростовано тверджень прокурора, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти існуючим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, враховуючи характер інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, наявність ризиків, а також інші обставини у їх сукупності і взаємному зв`язку, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляду особистого зобов`язання, а тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 21.01.2026 року в межах строку досудового розслідування. Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня, без застосування електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою, не відлучатись з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

В іншій частині клопотання відмовити.

У задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляду особистого зобов`язання відмовити.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1