УХВАЛА

05 січня 2026 року

м. Київ

справа № 354/435/20

провадження № 51-4938ск25

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року і

ВСТАНОВИВ:

Вироком Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2024 року визнано винуватими та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК:

- ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки;

- ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки - ОСОБА_5 , 3 роки - ОСОБА_6 та покладено на них обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

Цивільний позов задоволено частково та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 по 500 000 грн моральної шкоди з кожного.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, з врахуванням ухвали від 20 листопада 2025 року, вирок місцевого суду змінено в частині цивільного позову.

Цивільний позов задоволено та стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_7 2 000 000 грн моральної шкоди.

В решті вирок місцевого суду залишено без змін.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_4 подала на нього касаційну скаргу.

Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК та встановив, що її подано із порушенням п. 4 ч. 2 названої статті.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування, які, на її думку, були допущені судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

ОСОБА_4 , яка подала касаційну скаргу, потрібно врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Попри наведену норму ОСОБА_4 у касаційній скарзі наводить мотиви скасування ухвали апеляційного суду, які не ґрунтуються на нормах законодавства, та зазначає про невідповідність висновків суду апеляційної інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що не є предметом касаційного перегляду.

Крім того, статтею 425 КПК передбачено вичерпний перелік учасників кримінального провадження, які мають право подати касаційну скаргу на судові рішення, вказані у ст. 424 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 425 КПК касаційну скаргу мають право подати: засуджений, його законний представник чи захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого; виправданий, його законний представник чи захисник - у частині мотивів і підстав виправдання; підозрюваний, обвинувачений, його законний представник чи захисник; законний представник, захисник неповнолітнього чи сам неповнолітній, щодо якого вирішувалося питання про застосування примусових заходів виховного характеру, - в частині, що стосується інтересів неповнолітнього; законний представник чи захисник особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного характеру; прокурор; потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції; цивільний позивач, його представник або законний представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; цивільний відповідач або його представник - у частині, що стосується вирішення цивільного позову; представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, - у частині, що стосується інтересів юридичної особи.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що у рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій її взагалі не зазначено в якості потерпілої, хоча місцевим судом вона була визнана потерпілою у вказаному кримінальному провадженні. Однак до поданої касаційної скарги ОСОБА_4 не долучено жодного доказу на підтвердження вказаних обставин.

Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - сім днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати ОСОБА_4 .

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3