ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/1852/25
Номер провадження №1-кп-678-157/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів обвинувальний акт, який складений 24 листопада 2025 року прокурором Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 02 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Фрунзівського району Одеської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні п`ятеро малолітніх і неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, інвалідність відсутня, військовозобов`язаного, раніше судимого вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 липня 2024 року за ч. 1 ст. 126 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850,00 грн., про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

неповнолітні потерпілі: ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 ,

законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

його захисник адвокат ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він згідно заочного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 03 листопада 2017 року у справі №363/1291/17 зобов`язаний виплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі з розрахунку по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду, а саме з 04 квітня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття, та згідно заочного рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 08 травня 2025 року у справі №678/470/25 зобов`язаний виплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Незважаючи на наявність судових рішень та обов`язок утримувати власних дітей, ОСОБА_4 , будучи дієздатним і працездатним, не маючи будь-яких обмежень за станом здоров`я, умисно ухилявся від виконання аліментних зобов`язань, отримуючи дохід від тимчасових підробітків, не сплачував аліменти, офіційно не працевлаштовувався, не звертався за допомогою з приводу працевлаштування до районного центру зайнятості населення та не став на облік як безробітній, з метою злісного ухилення від сплати аліментів, не здійснював жодної матеріальної підтримки дітей, подарунків не дарував, будь-яку іншу допомогу не надавав, безпосередньої участі у вихованні та становленні власних дітей не приймав, не вживав жодних інших заходів для погашення аліментної заборгованості, тим самим ігноруючи вимоги ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», а також грубо порушуючи обов`язки батька по утриманні дітей до їх повноліття, передбачені ст. 51 Конституції України та всупереч вимогам ст.ст. 180-183 СК України.

В результаті ігнорування ОСОБА_4 рішень районних судів у справах за №363/1291/17, №678/470/25 та злісного ухилення від сплати аліментів, станом на 30 жовтня 2025 року в нього утворилася заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 394842 грн. 24 коп., що значно перевищує суму сукупних нарахованих платежів за три місяці.

Своїми умисними діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

2. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку) є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, обвинувачений визнав вину, тому, враховуючи його особу, просить призначити йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді пробаційного нагляду на строк два роки із покладенням ряду обов`язків, визначених у ст. 59-1 КК України.

3. Неповнолітні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 від дачі показань відмовились на підставі ст. 63 Конституції України, адже дана справа стосується їх батька ОСОБА_4 , не висловили свою позицію у судових дебатах, однак не ставили під сумнів те, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини, такі не оспорюють.

4. Законний представник неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 також не бажала висловлювати свою позицію у справі відносно свого колишнього чоловіка ОСОБА_4 .

5. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, вказав, що про необхідність сплачувати аліменти на трьох дітей за двома рішеннями судів йому було відомо, однак через труднощі з пошуком роботи не міг їх виплачувати, лише декілька разів перераховував кошти на дітей колишній дружині, суму заборгованості по аліментах не оспорює, в майбутньому намагатиметься сплачувати аліменти на трьох дітей і приймати участь у їх вихованні та утриманні, просить у своїх трьох дітей, які є потерпілими, вибачення за свої дії, бажає виправитись, вказав, що наразі створив нову сім`ю у якій народилось двоє дітей.

6. Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 просив суд при ухваленні судового рішення врахувати, що обвинувачений свою вину визнав повністю, в цілому позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку, попросив вибачення у потерпілих, зазначив, що у майбутньому сплачуватиме аліменти на дітей.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

7. Прокурор, неповнолітні потерпілі і їх законний представник, обвинувачений і його захисник зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, ці обставини вони не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

8. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

9. Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження обрання запобіжного заходу, тощо.

10. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

11. Відповідно до ч. 1 ст. 164 КК України злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а також злісне ухилення батьків від утримання неповнолітніх або непрацездатних дітей, що перебувають на їх утриманні, - карається громадськими роботами на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

12. Верховний Суд у постанові від 28 вересня 2023 року у справі №495/922/21 зазначив, що об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 164 КК України, є право неповнолітніх дітей на повноцінне життя і всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Предметом цього кримінального правопорушення є кошти, які за рішенням суду підлягають сплаті на утримання дітей.

З об`єктивної сторони вищевказане кримінальне правопорушення може бути вчинене у формі злісного ухилення від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), під яким законодавець розуміє будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду, котрі призвели до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за 3 місяці відповідних платежів (примітка до ст. 164 КК України). Такі діяння можуть виразитися як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку.

13. Із встановлених обставин випливає, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно з ч. 2 ст. 12 КК України є проступком, за тих фактичних обставин, які наведені у обвинувальному акті, тому його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України.

14. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

15. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

16. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

17. ОСОБА_4 визнав вину, неодружений, має на утриманні п`ятеро малолітніх і неповнолітніх дітей 20009, 2011, 2012, 2017, 2018 років народження, офіційно не працює, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога і психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, інвалідність відсутня, раніше судимий

В судовому засіданні ОСОБА_4 попросив вибачення у трьох потерпілих, які є його рідними дітьми й обіцяв змінити своє ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків.

18. Органом досудового розслідування і судом не встановлено обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

19. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , відсутність обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді пробаційного нагляду ближче до максимальної межі санкції вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність, із покладенням ряду обов`язків, визначених у ст. 59-1 КК України.

20. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

21. Цивільний позов потерпілими не заявлявся ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду, речові докази та витрати на залучення експерта відсутні.

22. 24 листопада 2025 року ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області (справа №678/1724/25, провадження 1-кс-678-795/25) ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 15 січня 2026 року.

Суд вважає, що вказаний запобіжний захід необхідно залишити до набрання вироком законної сили з метою належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

23. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 2, п. 3 і п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

5) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Попередити ОСОБА_4 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 залишити попередню особисте зобов`язання.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя підпис ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_1