УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року

м. Київ

справа № 344/2622/14-к

провадження № 51 - 4878 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року виділено матеріали кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 в окреме провадження у зв`язку із згодою щодо укладання угоди між ним та прокурором.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року в кримінальному провадженні № 345/2622/14-к залишено без зміни вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , якого визнано винуватим та призначено узгоджене сторонами покарання за ст. 190 ч. 4 КК України (в редакції КК України чинній на час вчинення злочину), ст. 69 ч. 2, ст. 70 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років без конфіскації майна.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд зазначених вище судових рішень в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Так, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не погоджується з ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року, якою виділено матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , постановлену в цьому кримінальному провадженні № 344/2622/14-к, а також з вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 жовтня 2025 року, якою цей вирок залишено без зміни в іншому кримінальному провадженні № 345/1498/25 щодо ОСОБА_5 , тобто вирок та ухвала апеляційного суду постановлені в межах іншого кримінального провадження і не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції у цьому кримінальному провадженні № 344/2622/14-к.

Крім того, відповідно до ст. 424 ч. 2 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження.

Проте, зі змісту касаційної скарги не вбачається, що оскаржувана ухвала Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року, якою кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_5 виділено в окреме провадження, була предметом розгляду суду апеляційної інстанції і за результатом її оскарження прийнято процесуальне рішення у цьому кримінальному провадженні № 344/2622/14-к.

Таким чином, ОСОБА_4 у касаційній скарзі відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 3 КПК України не вказала конкретні судові рішення, що оскаржуються нею у кримінальному провадженні № 344/2622/14-к та в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК Українине навела належних обґрунтувань, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до ст. 427 ч. 5 КПК України до касаційної скарги додаються копії оскаржуваних рішень, однак ОСОБА_4 не надала копію ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2025 року, яка постановлена в цьому кримінальному провадженні.

Згідно з частиною 3 ст. 427 КПК України якщо особа не бажає брати участі

у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху.

Встановити ОСОБА_4 десятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3