ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Одеса Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.09.2025 року за № 0001352 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , з вищою освітою, незаміжньої, працевлаштованої на посаді інженер з організації ДР, КУ «СМЕП» ОМР, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на порушення режиму обігу вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме порушення вимог, передбачених постановою Верховної Ради України № 2471-ХП від 17.06.1992 року з додатками «Про право власності на окремі види майна» зі змінами та доповненнями від 24.01.1995 року, постановою Кабінету Міністерств України № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему» зі змінами та доповненнями від 20.04.2007 року, п. 12 Наказу МВС України № 662 від 21.08.1998 року « ро затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» зі змінами та доповненнями від 17.06.2008, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинила певні дії проти громадської безпеки при наступних обставинах.

Приблизно у 2022 році, більш точний час не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленої особи, у невстановленому місці придбала корпус ручної осколкової гранати РГО, та запал УДЗ до неї, тим самим придбала бойовий припас, без передбаченого законом дозволу.

Продовжуючи далі свої злочинні дії, того ж дня, ОСОБА_4 , придбану ручну осколкову гранату РГО, та запал УДЗ до неї, яка є бойовим припасом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, перенесла до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почала її незаконно зберігати.

19.09.2025 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 17 години 06 хвилин по 18 годину 46 хвилин, виявлено та вилучено корпус гранати РГО та запал типу УДЗ, які у з`єднанні між собою і в сукупності утворюють осколкову гранату РГО, яка належить до бойових припасів та здатна для здійснення вибуху, яку ОСОБА_4 зберігала без передбаченого законом дозволу.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_4 всупереч встановленому законом порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 р. № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», діючи з прямим умислом, з мотивів придбання та зберігання наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому місці, у невстановлений час незаконно придбала у невстановленої особи речовину, яка містить метадон, загальною масою не менше 0,169 г, після чого, не пізніше 19.09.2025, придбаний наркотичний засіб, що знаходився у полімерному згортку з кристалічною речовиною білого кольору загальною масою 0,233 г, яка є наркотичним засобом, обіг якої обмежено - метадон, з кількісним вмістом метадону - 0,131г; та у двох шприцах із рідиною, яка містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон, з кількісним вмістом метадону - 0,038г, - залишила для тимчасового незаконного зберігання у своєму транспортному засобі марки AUDI ТТ, сірого кольору, 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , для власного вживання, без мети збуту, тим самим почала незаконно зберігати наркотичний засіб.

Надалі, того ж дня, приблизно о 10 годині 40 хвилин, біля будинку № 49/2 по вулиці Генерала Петрова в місті Одесі ОСОБА_4 зупинено співробітниками СКП ВП № 1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, в ході спілкування з якими, ОСОБА_4 повідомила, що у своєму транспортному засобі зберігає наркотичні засоби.

В подальшому, 19 вересня 2025 року у період часу з 13 години 46 хвилин по 14 годину 10 хвилин під час огляду місця події на ділянці місцевості, яка розташована на узбіччі біля будинку № 49/2 по вулиці Генерала Петрова в місті Одесі, ОСОБА_4 добровільно видала полімерний згорток в якому містилась кристалічна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, з кількісним вмістом метадону - 0,131 г., який вона зберігала у своєму транспортному засобі до моменту вилучення працівниками поліції. Крім того, того ж дня, під час проведення обшуку вказаного автомобіля, у салоні автомобіля, працівниками поліції виявлено та вилучено два шприци із рідиною, яка містить наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон, з кількісним вмістом метадону - 0,038г, який вона незаконно зберігала без мети збуту.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, визнала повністю та надала покази щодо обставин кримінальних правопорушень аналогічні відомостям, які зазначені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро кається та виражає готовність нести відповідальність за вчинене.

Прокурор під час судового розгляду просив обмежитись допитом обвинуваченої і дослідженням документів, що характеризують її особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила, що саме вона вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин. Показання обвинуваченої ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обвинувачення, добровільності та істинності її позиції. Зважаючи на те, що обвинувачена підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини і беззаперечно визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, покази обвинуваченої суд вважає такими, що відповідають фактичним обставинам, які встановлені судом.

За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує її дії:

- за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу;

- за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , судом встановлено щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку та тяжкого злочину; особу ОСОБА_4 , її вік, сімейний стан: незаміжня, відсутність на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей; стан здоров`я, те, що ОСОБА_4 є осудною особою, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває; в повному обсязі визнає вину у вчиненому та відверто осуджує свою поведінку; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжує покарання.

При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів в цьому конкретному випадку враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого (ч. 2 ст. 50 КК України). Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особи винного та обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини вчинених кримінальних правопорушень, та те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та його майновий стан, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується з позицією прокурора в судових дебатах, та приходить до висновку про можливість призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у виді - обмеження волі, за ч. 1 ст. 263 КК України- у виді позбавлення волі. Остаточне покарання, з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України (шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим) призначити у виді позбавлення волі, з подальшим звільненням обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, та покладенням на неї певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винної та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченій саме такого виду покарання.

Суд вважає, що у цьому випадку буде досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а також враховано інтереси усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався. Враховуючи особу обвинуваченої та приймаючи до уваги призначене покарання, підстав для обрання обвинуваченій запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Хаджибейського районного суду міста . Одеси від 01.10.2025, 03.10.2025 року- скасувати

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 96-1 п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо, зокрема, інше майно було використано як знаряддя вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, враховуючи положення п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, суд застосовує спеціальну конфіскацію до майна, яке було знаряддям злочину - мобільний телефон марки Iphone 12 Рго, золотого кольору з встановленою сім-карткою мобільного оператора «Lifecell» з мобільним номером телефону: НОМЕР_3 , imei 1 - НОМЕР_4 , imei 2 - НОМЕР_5 .

Документально підтверджені процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні на залучення експертів підлягають стягненню на користь держави з обвинуваченої на загальну суму 15 153 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок, а саме за проведення

-судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-25/23501-НЗПРАП від 09.10.2025 у сумі 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 копійок.

-судової експертно вибухово-технічної експертизи № СЕ-19/116-25/23548 ВТХ від 20.10.2025 у сумі 1 782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок;

-судової експертизи на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/116-25/23498 НЗПРАП від 15.10.2025 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді - обмеження волі на строк 1 (один) рік;

-за ч. 1 ст. 263 КК України- у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного основного покарання, у виді позбавлення волі, з випробуванням з визначенням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 протягом визначеного іспитового строку, такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування ОСОБА_4 , а саме іспитовий строк, обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто 22 січня 2026 року.

Скасувати арешт накладений ухвалами слідчих суддів Хаджибейського районного суду м. Одеси від 01.10.2025, 03.10.2025 року.

Речові докази, відповідно до постанов слідчого, а саме:

-банківську картку «А-Банк» НОМЕР_6 - повернути ОСОБА_4 ;

-осколки, які утворилися в результаті експертного дослідження корпусу гранати РГО з маркуванням на корпусі РГО А-IX-І 107-21-88 та запалу УДЗ з тавруванням на спусковому важелі УДЗ С-21-88 із первинним упакуванням- знищити;

-два шприци об`ємом 5 мл. з прозорою рідиною невідомого походження;

-паперовий згорток з речовиною рослинного походження коричнево-зеленого кольору, - знищити;

-паперовий згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору - знищити;

-паперовий згорток порошкоподібною речовиною рожевого кольору - знищити;

-полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору - знищити;

-полімерний пакет з кристалічною речовиною білого кольору - знищити;

--два полімерних пакети з кристалічною речовиною білого кольору. - знищити.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію, та конфіскувати у власність держави

- мобільний телефон марки Iphone 12 Рго, золотого кольору з встановленою сім-карткою мобільного оператора «Lifecell» з мобільним номером телефону: НОМЕР_3 , imei 1 - НОМЕР_4 , imei 2 - НОМЕР_5 .

Стягнути із засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 15 153 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 80 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд міста Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1