ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1241/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/372/25 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - запобіжний захід
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року,

ВсТАНОВИла:

Ухвалою Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року задоволено клопотання прокурора і продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на строк 60 днів, до 16 січня 2026 року включно, без можливості внесення застави.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану та проти громадської безпеки, передбачених ч.2 ст. 113, ч.1 ст. 14, ч.1 ст. 258 КК України, врахував тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, взяв до уваги дані, що характеризують його особу, зокрема відсутні міцні соціальні зв`язки: не одружений, утриманців не має, не має постійного місця роботи та джерела доходу, вказав на наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, тому дійшов висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого. Тому, з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зважаючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , суд вважав виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою та продовжив запобіжний захід на 60 днів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року та винести нову ухвалу якою обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або з врахуванням особи, стану здоров`я, майнового стану обвинуваченого та його рідних визначити розмір застави ОСОБА_7 в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Вважає, що висновки та обставини вказані у клопотанні не відповідають фактичним обставинам справи та належним чином не ґрунтуються на доказах доданих до клопотання, а суд належним чином не перевірив його обґрунтування.

Посилається на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги реальний стан здоров`я ОСОБА_7 ..

Наголошує, що тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням застосування тримання під вартою.

Вказує, що обвинувачений не притягувався до кримінальної відповідальності, не був засуджений, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно.

Стверджує, що суддя належним чином не перевірив та не дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави та дійшов помилкового висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, предбаченим статтею 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просить її залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвала, яку оскаржує сторона захисту, постановлена судом 18 листопада 2025 року під час підготовчого судового засідання за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.2 ст.113, ч.1 ст.14, ч.1 ст.258 КК України, відповідно до ст.331 КПК України, за клопотанням прокурора про продовження строку дії раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжких та тяжких кримінальних правопорушень, врахував тяжкість покарання, яке йому загрожує, у випадку визнання його винуватості, взяв до уваги, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану та проти громадської безпеки, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів, тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність ризиків, визначених в ст.177 КПК України, а саме - може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого не є можливим, з метою уникнення обвинуваченим суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

Застосований запобіжний захід відносно обвинуваченого кореспондується з характером суспільного інтересу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі Летельє проти Франції особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також суд з урахуванням абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України правомірно не визначив обвинуваченому альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.113; ч. 1 ст.14, ч. 1 ст.258 КК України.

Щодо посилання апелянта на стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на цукровий діабет, то стороною захисту не надано належних доказів на підтвердження того, що обвинувачений позбавлений можливості отримувати необхідне лікування в умовах УВП №26 чи в разі необхідності в лікувальному закладі.

За таких обставин, ухвала суду про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою, підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Борщівського районного суду Тернопільської області від 18 листопада 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді