У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю заявника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Ужгород, матеріали скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

встановив:

05 вересня 2025 року представник скаржника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з вищевказаною скаргою.

В обґрунтування скарги зазначає, що 01 квітня 2022 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за №0000330 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України.

28 серпня 2025 року адвокатом на електронну пошту було отримано відповідь від Ужгородської окружної прокуратури про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна у зв`язку з закриттям кримінального провадження дізнавачем сектору дізнання ОСОБА_5 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, в той час коли вказана постанова була скасована ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 01 серпня 2025 року та відновлення досудового розслідування із зобов`язанням здійснення конкретних слідчих дій.

На підставі наведеного адвокат ОСОБА_3 просить визнати бездіяльність Ужгородської окружної прокуратури в особі прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 незаконною та зобов`язати звернутися із клопотанням до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду про накладення арешту на майно.

У судове засідання представник скаржника з`явився, підтримав вимоги викладені в скарзі.

Представник прокуратури у судове засідання не з`явився, про дату та час був повідомлений належним чином про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи скорочені терміни розгляду скарги та належне повідомлення слідчого про час та місце розгляду такої, слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги без участі суб`єкта оскарження.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності,слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано ст.ст. 303-308 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження і цей перелік є вичерпним.

Відповідно до ч. 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Згідно з ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, 1-1) скасування повідомлення про підозру, 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію, 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, КПК України чітко встановлює перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги.

Водночас, Верховний суд України у справі № 405/680/22 від 14.02.2023 зробив висновок, що ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження рішень та дій слідчого. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні.

Як вбачається з поданої скарги, ОСОБА_3 просить зобов`язати прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернутися із клопотанням до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду про накладення арешту на майно.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, має право зобов`язати слідчого вчинити певну дію відповідно до вимог кримінального процесуального закону, однак при цьому не втручаючись у межі його повноважень у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

За результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 309, 369 КПК України, -

постановив:

У задоволенні скарги представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04 листопада 2025 року о 16.30 год..

Суддя ОСОБА_1