Провадження № 1-кс/161/7048/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 27 листопада 2025 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 до суду подав клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 в рамках кримінального провадження № 0000346 від 28.03.2025 року, а саме: змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою: цілодобовий домашній арешт, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст 194 КПК України, в тому числі із застосуванням електронних засобів контролю, або в разі неможливості застосування цілодобового арешту, визначити заставу в розмірі, що відповідає майновому стану підозрюваного. Своє клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та в подальшому повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 серпня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Згодом, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2025 року у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу було відмовлено. В подальшому, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено тримання під вартою до 05 грудня 2025 року включно. З моменту постановлення останньої ухвали минув достатній час, що згідно з частиною першою статті 201 КПК України, надає стороні захисту безумовне право повторно звернутися з даним клопотанням. Разом з тим, підставою для цього звернення є поява нових, раніше не відомих суду обставин, які доводять, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а ризики, на які посилалися слідчі судді, суттєво зменшилися або нівельовані повністю. Водночас, з моменту обрання запобіжного заходу сторона обвинувачення так і не надала жодних прямих доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_6 об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, а саме мети збуту психотропних речовин. Матеріали провадження не містять ані матеріалів закупок, ані показань свідків-покупців, ані інших протоколів гласних чи негласних СРД, які б фіксували факт збуту речовини іншим особам. Підозра в цій частині продовжує ґрунтуватися виключно на припущеннях, що є неприпустимим, що в подальшому сторона захисту в порядку встановленим КПК України. При цьому, сторона захисту продовжує вважати подальше тримання ОСОБА_6 під вартою безпідставним, необґрунтованим, незаконним та що найважливіше надмірним заходом саме на даний час. Вважає, що з урахуванням нових обставин та спливу значного часу, підстави, на які посилався слідчий суддя при обранні та при відмовах у зміні запобіжного заходу, втратили свою актуальність. Зокрема, обґрунтованість продовження існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, частково не відповідають дійсності, адже такі ризики є очевидно зменшеними на даний час. Водночас, висновки суду про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів не є достатньо обґрунтованими та переконливими на даному етапі досудового розслідування. Згідно з консультаційним висновком спеціаліста КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» від 23.09.2025, у сина підозрюваного, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діагностовано вроджений гідронефроз та, у зв`язку із прогресуванням пієлоектазії та наявністю больового синдрому, рекомендовано оперативне лікування. Ця обставина має винятковий характер, оскільки ОСОБА_6 є єдиною опорою для своєї родини, що виховує трьох малолітніх дітей. З моменту встановлення цього діагнозу минуло вже два місяці, протягом яких ОСОБА_6 перебуває в умовах ізоляції. За цей час, внаслідок відсутності батька та неможливості проведення операції через категоричну психологічну відмову дитини, стан здоров`я хлопчика об`єктивно погіршився. Новою обставиною є судова практика, що склалась у межах саме цього кримінального провадження стосовно інших підозрюваних, яким було змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на тримання під вартою із визначенням застави, що свідчить про непослідовний підхід до застосування безальтернативного тримання під вартою. Більше того, процесуальна поведінка ОСОБА_6 прямо спростовує припущення про його схильність до перешкоджання слідству. Під час допиту 14.08.2025 він не лише заперечив свою причетність, а й висловив готовність активно співпрацювати зі слідством та наполягав на проведенні ДНК-експертизи для доведення своєї невинуватості, яка на даний час вже призначена в рамках кримінального провадження. Така поведінка демонструє його налаштованість на встановлення істини у справі, а не на здійснення незаконного впливу. При цьому, за його особистим клопотанням він був готовий добровільно пройти поліграфічне дослідження щодо обставин кримінального провадження, але орган досудового розслідування самостійно відмовився від проведення такого дослідження без належних обґрунтувань відмови. Вказані дії ОСОБА_6 прямо свідчать про його готовність сприяння слідству виконання усіх завдань кримінального провадження встановлених ст. 2 КПК України. ОСОБА_6 позитивно характеризується, є учасником бойових дій, має міцну родину та трьох дітей на утриманні, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки та високий рівень відповідальності, які є ефективним стримуючим фактором.

В судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника. Крім того, повідомив, що на час затримання ніде не працював, доходу не мав, сплатити заставу не зможе.

В судовому засіданні прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання захисника.

Вислухавши учасників клопотання, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя зазначає наступне.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 14.08.2025 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст 307 КК України та в подальшому повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.08.2025 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 вересня 2025 року у задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 жовтня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено тримання під вартою до 05 грудня 2025 року включно

Як вбачається із клопотання захисника підставою для зміни запобіжного заходу підозрюваному є зменшення ризиків, поява нових, невідомих раніше суду обставин.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам вчинити дії, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставами для зміни запобіжного заходу, на думку слідчого судді, може бути суттєва зміна обставин, які було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме: змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я підозрюваного, змінився склад його родини чи осіб, які перебувають на його утриманні, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Стороною захисту у клопотанні про зміну запобіжного заходу та під час його обґрунтування у суді не наведено доводів та доказів того, що станом на день подання даного клопотання до суду відсутні ризики, встановлені ст. 177 КПК України, існування яких стало підставою для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Посилання сторони захисту на наявність в підозрюваного родини та міцних соціальних зв`язків, не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що в судовому засіданні сам підозрюваний повідомив, що на час затримання він ніде не працював, доходу не має, сплатити завставу не в змозі.

Що стосується посилання захисника на те, що судом у даному кримінальному провадженні було змінено запобіжні заходи відносно інших співучасників з тримання під вартою на тримання під вартою із визначенням розміру застави, слідчий суддя зауважує, що в законодавстві України офіційно не закріплено поняття прецедент як джерела права та суддя приймає рішення в кожному конкретному випадку, стосовно кожної особи на основі закону і внутрішнього переконання.

Слідчий суддя вважає, що об`єктивних даних щодо зменшення встановлених при застосуванні/продовженні запобіжного заходу до ОСОБА_6 ризиків суду не надано.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у якому ОСОБА_6 повідомлено про підозру, дані про його особу та наявність ризиків, відповідно до ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки підстави запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.7, 177, 200, 201, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 307 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1