Провадження № 274/6544/25
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/861/25

І м е н е м У к р а ї н и

03.10.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 274/6544/25 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стрижівка Любарського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, має інвалідність 3 групи, пов`язану з проходженням військової служби, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської окружної прокуратури та підозрюваний за участі захисника уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 03 лютого 2025 року, за невстановлених досудовим слідством обставин та у невстановленому місці, діючи з прямим умислом, з метою збуту бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, не маючи відповідного дозволу, незаконно придбав корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем - УДЗ та корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО з підривачем - УДЗ, які зберігав за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 .

У подальшому ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, не пізніше 03 лютого 2025 року в ході спілкування із особою зі зміненими анкетними даними відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні» - ОСОБА_7 (далі ОСОБА_7 ), запропонував передати останньому за виконані ним послуги корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем - УДЗ та корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО з підривачем - УДЗ, які він придбав без передбаченого законом дозволу, тобто запропонував їх йому збути.

У свою чергу ОСОБА_7 , розуміючи суспільно небезпечний характер дій ОСОБА_3 , погодився на пропозицію останнього з метою викриття його злочинних дій.

Надалі ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, з указаного мотиву та мети, 28 лютого 2025 року близько 16 год. 39 хв., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, в порушення вимог постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», та Закону України від 23.12.2004 «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення», перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , збув ОСОБА_7 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем - УДЗ та корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО з підривачем - УДЗ.

О 16 год. 57 хв. того ж дня ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні Бердичівського районного відділу УСБУ в Житомирській області, що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. С. Ковтуна, 4, добровільно видав працівникам Служби безпеки України придбані в ОСОБА_3 корпус наступальної осколкової ручної гранати РГН з підривачем - УДЗ та корпус оборонної осколкової ручної гранати РГО з підривачем - УДЗ.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

17 вересня 2025 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України та узгоджують покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, є тяжким злочином, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (28.06.25) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 263 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим винуватості у вчиненні злочину, зазначено узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та обвинуваченим є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочину, скоєного ОСОБА_3 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним, у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_3 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу, враховуючи призначене покарання, особу та поведінку обвинуваченого, відсутність клопотань з даного приводу, до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 вересня 2025 року між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1), 2) ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4775 грн 40 коп. процесуальних витрат на залучення експерта при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України судової вибухово-технічної експертизи (отримувач: ГУК у Жит. обл./ ТГ м. Житомир/24060300; банк отримувача: Казначейство України; ; рахунок UA4489 9998 0313 0101 1500 0006 797; код класифікації доходів: 24060300).

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 - не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1