Єдиний унікальний номер справи 678/153/26
Номер провадження 1-кс-678-80/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року селище Летичів

Слідчий суддя Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яке погоджене прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 29 січня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

встановив:

02 лютого 2026 року до суду надійшло клопотання, відповідно до якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене 29 січня 2026 року посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке поміщено до сейф-пакету ICR 0115228, визнане речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000006, позбавивши права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій. Клопотання просять розглянути без участі ініціатора клопотання та прокурора, таке підтримують в повному обсязі з підстав, наведених у ньому.

Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Як зазначено у ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (ч. 1). Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено (ч. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, з метою збереження речового доказу.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що 29 січня 2026 року до чергової частини ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області надійшло повідомлення інспектора СРПП ВП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про те, що 29 січня 2026 року близько 14 години 00 хвилин останнім, під час несення служби на стаціонарному посту "Бохни", що на 321 км автодороги "Стрий-Ізварине», поряд с. Бохни Летичівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області зупинено автомобіль марки «Volkswagen Touran», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який в ході перевірки документів, на вимогу працівників поліції пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки.

Відомості за даним фактом 29 січня 2026 року працівниками СД ВП №3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внесено до ЄРДР за №0000006, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця дії від 29 січня 2026 року, 29 січня 2026 року проведено огляд місця події на ділянці місцевості, яка розташована на автодорозі М 30 зі сполученням «Стрий-Ізварине», що на 321 км, на стаціонарному поліцейському посту «Бохни», в с. Бохни Летичівської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, під час якого вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке ОСОБА_4 пред`явив під час його зупинки працівниками поліції, в ході перевірки документів та, в подальшому, добровільно видав працівникам поліції. В ході детального огляду бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , встановлено ознаки, які свідчать про його підробку, а саме: дане посвідчення водія в базі ІПНП вважається знищеним, а також відсутність відблиску бланку даного посвідчення. Після проведеного огляду місця події, посвідчення водія серії НОМЕР_1 вилучено, поміщено до сейф-пакету ICR 0115228.

Відповідно до Постанови про визнання речовим доказом від 29 січня 2026 року, вилучене посвідчення визнане речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України вилучені речі, а саме: посвідчення водія, є тимчасово вилученим майном і на підставі ст. 98 КПК України його обґрунтовано визнано речовим доказом.

У зв`язку із зазначеним, наявні підстави для накладення арешту на вказане майно, адже речові докази необхідні органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій (експертиз тощо).

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як накладення арешту на майно, що є співмірним тимчасовим обмеженням прав власника майна.

Не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до настання негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, враховуючи, що з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження та приховування та для всебічного, повного, об`єктивного та своєчасного розслідування кримінального провадження необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України), тому клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131,170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 29.01.2026 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , яке поміщено до сейф-пакету ICR 0115228, визнане речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000006, позбавивши права власника даного майна на відчуження, розпорядження та користування ним з метою збереження речових доказів, запобігання можливого їх знищення, пошкодження, приховування, призначення необхідних експертиз та проведення інших слідчих дій.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: підпис ОСОБА_1

Слідчий суддя: ОСОБА_1