УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні №0000546 від 24.10.2025, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні №0000546 від 24.10.2025, що полягає у не врученні ОСОБА_3 пам`ятки про права та обов`язки потерпілого.

Скарга мотивована тим, що 03.10.2025 ОСОБА_3 надав заяву про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 367 КК України та полягає в завідомо неправдивому повідомленні правоохоронних органів про дії, які, як зазначає заявник, він не вчиняв, не чинив і не мав намірів чинити, з проханням внести відомості до ЄРДР, надати йому пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого, направити матеріали за підслідністю та провести розслідування.

Крім того на думку заявника, в порушення ч. 2 ст. 55 КПК слідчий, у відповідь на заяву, не надав заявнику пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, а в порушення ч. 1 ст. 214 КПК свідомо не вніс відомості до ЄРДР.

13.10.2025 суд зобов`язав відповідальну особу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості в ЄРДР і надати ОСОБА_3 витяг з ЄРДР.

Як стверджує заявник після надходження рішення суду до Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області йому надано витяг з ЄРДР, проте, пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого йому так і не було надано.

Крім того заявник стверджує, що 24.10.2025 він особисто залишив заяву в розумінні клопотання у кримінальному провадженні, передбаченого ч. 1 ст. 220 КПК, в якій просив надати йому пам`ятку про права та обов`язками потерпілого, оскільки він є потерпілим ще з моменту подачі заяви про кримінальне правопорушення відносно нього і щоб не порушувати його права, йому потрібно все ж надати пам`ятку з правами та обов`язками потерпілого.

Однак, як зазначає заявник у скарзі, слідча, демонструючи очевидну бездіяльність з як мінімум, 27.10.2025, у зв`язку з його клопотанням про надання пам`ятки про права та обов`язками потерпілого все ж призначила зустріч на 04.11.2025. На зустрічі, як зазначає заявник, ОСОБА_4 спробувала виключно на словах пояснити йому, що в заяві про злочин проти себе він не є потерпілим, бо заявив про злочин як стороння особа, яка просто щось там десь бачила на стороні і про це повідомила в поліцію.

Враховуючи вище викладене ОСОБА_3 просив суд визнати бездіяльність посадових осіб слідчого відділу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, зокрема, слідчих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з їх безпосереднім керівником, яка полягає в системному ігноруванні ними усіма норм ч. 2 ст. 55 КПК України і як наслідок у ненаданні йому пам`ятки з правами та обов`язками потерпілого, а також просив суд зобов`язати слідчого Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 або керівництво вчинити дії, чітко передбачені ч. 2 ст. 55 КПК, та невідкладно вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак при поданні скарги просив суд проводити її розгляд у його відсутність, що підтверджується клопотанням від 06.11.2025 доданим до матеріалів скарги.

Слідче відділення Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області повноважного представника в судове засідання не забезпечило, однак слідча СВ ОСОБА_6 подала на адресу суду клопотання в якому просила суд проводити розгляд скарги у її відсутність, щодо вимог скарги заперечила, просила відмовити у задоволенні її вимог. Додатково надала на адресу суду матеріали наглядового провадження.

Відповідно до частини третьої статті 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи стислі строки розгляду скарги, слідчий суддя вважає за можливе проводити судове засідання у відсутність сторін у справі, які були належним чином повідомлені про розгляд справи.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наглядового провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Як встановлено з матеріалів скарги, ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.10.2025 зобов`язано уповноважену особу відділення поліції ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР, за заявою ОСОБА_3 від 03.10.2025 та зобов`язано слідчого, який проводитиме досудове розслідування кримінального провадження, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зі змісту Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000545 від 24.10.2025, встановлено, що уповноваженою особою Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, а саме слідчою ОСОБА_4 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2025 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, з коротким викладом обставин про те, що: «До відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла ухвала Вінницького міського суду Вінницької області, щодо зобов`язання внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_3 від 03.10.2025»

Правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена ч. 1 ст. 366 КК України.

До відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшла заява ОСОБА_3 від 24.10.2025 подана в межах кримінального провадження №0000545 від 24.10.2025 про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

27.10.2025 слідчою слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 24.10.2025 поданої у кримінальному провадженні №0000545 від 24.10.2025 про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Також судом встановлено, що слідчим відділенням відділення поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилось досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000545 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, №0000546 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, №0000547 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.

В ході досудового розслідування кримінальних проваджень №0000545, №0000546, №0000547, встановлено, що досудове розслідування в даних кримінальних провадженнях, проводиться з приводу однієї події та її наслідків та відносно тих самих учасників події - працівників УПП у Вінницькій області.

Постановою прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 матеріали кримінальних проваджень, відомості про які внесені до ЄРДР за № 0000545 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, №0000546 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, №0000547 від 24.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України об`єднанні в одне провадження.

Визначаючись щодо обґрунтованості скарги суд виходить з того, що відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з положеннями частини 1 статті 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зокрема, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Дослідивши матеріали справи суд констатує, що слідчою слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову від 27.10.2025 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 24.10.2025 поданої у кримінальному провадженні №0000545 від 24.10.2025 про вручення йому пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Враховуючи вищезазначене судом встановлено, що оскільки слідчою розглянуто заяву ОСОБА_3 від 24.10.2025, яка, як зазначає слідча слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 надійшла до неї 27.10.2025, а саме про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, то вимоги ст. 220 КПК України слідчою слідчого відділення відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 виконанні в повному обсязі.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог скарги.

Однак, суд також звертає увагу заявника, на те, що оскільки заявник в своїй скарзі просить суд зобов`язати уповноважених осіб слідчого відділу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області вчинити дії, чітко передбачені ч. 2 ст. 55 КПК, та невідкладно вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що ототожнюється з поняттям про визнання його потерпілим то суд констатує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

З огляду на викладене суд звертає увагу заявника, що останній не позбавлений можливості, за наявності відповідних правових підстав, звернення до суду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України з вимогою про скасування постанови про відмову у задоволенні його заяви про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Подаючи скаргу на бездіяльність слідчого щодо невручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, останній постанову слідчого від 27.10.2025 про відмову в задоволенні заяви, в якій останній по суті просив надати йому процесуальний статус потерпілого, не оскаржує, хоча, відповідно до вимог процесуального закону має таке право.

З огляду на викладене судом не встановлено процесуальних підстав для визнання бездіяльності слідчого щодо невручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого протиправною при наявності не скасованого процесуального рішення слідчого, яким заявнику відмовлено у наданні процесуального статусу потерпілого.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Водночас, з норм статті 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні №0000546 від 24.10.2025, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 60, 284, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого відділу Відділення поліції №1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області у кримінальному провадженні №0000546 від 24.10.2025, що полягає у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя