Єдиний унікальний № 509/3131/20
Провадження № 1-кп/501/110/25
УХВАЛА

22 жовтня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000778 від 25.06.2020 р.

Прокурор ОСОБА_3

Захисник ОСОБА_4

Обвинувачена:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Іллічівськ (Чорноморськ) Одеської області, громадянка України, українка, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.2 ст.191 КК України,

Суть питання, що вирішується

Захисник заявив клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження. Захисник вважав можливим судові витрати віднести на рахунок держави, а цивільний позов залишити без розгляду.

Обвинувачена надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Прокурор підтримала клопотання, зазначивши, що перешкоджають звільненню від кримінальної відповідальності, цивільний позов просила залишити без розгляду.

Встановлені судом обставини

Відповідно до зміненого обвинувачення, обвинувального акту, погодженого першим заступником керівника Одеської обласної прокуратури 14.10.2025 р., у лютому 2016 року, більш точна дата не встановлена, організатор злочинної групи Особа1 (обвинувальний акт стосовно якого розглядається судом), який обраний депутатом Великодолинської селищної ради VI скликання Овідіопольського району Одеської області з 12.11.2011 до 25.10.2015 та з 13.11.2015 13.11.2015 - депутатом Овідіопольської районної ради VII скликання, діючи на виконання відведеної йому ролі, з метою незаконного заволодіння бюджетними грошовими коштами, запропонував ОСОБА_5 надати свої персональні данні для пособництва у заволодінні грошовими коштами, які виділяються з державного бюджету у якості державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

При цьому, Особа1 повідомив ОСОБА_5 про те, що у неї відсутні законні підстави для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, що визначені Постановою КМУ від 24.02.2003 року № 250 «Про затвердження порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі Постанова), однак, у разі надання її згоди на участь у даній злочинній діяльності та надання йому незаконної винагороди у розмірі 50% від нарахованих сум соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, він забезпечить оформлення та нарахування такої допомоги.

У свою чергу ОСОБА_5 достовірно знаючи про відсутність у неї законних підстав для отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою пособництва у привласненні грошових коштів державного бюджету, погодилась на пропозицію та умови Особи 1.

Разом з цим, ОСОБА_5 не була обізнана про структуру злочинного угруповання, план та функції учасників організованої групи, очолюваної Особою1 та не входила до неї.

Далі, приблизно у лютому 2016 року, ОСОБА_5 з метою сприяння Особі 1 у привласненні грошових коштів, надала останньому копії паспорту, ІПН, свідоцтва про народження дітей тощо, які необхідні для проведення процедури нарахування соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також номер особового карточного рахунку, відкритого в ООД «Райффайзен Банк Аваль»,

Продовжуючи діяти відповідно до плану злочинної діяльності, у лютому 2016 року Особа 1, виконуючи роль керівника організованої групи, з метою створення підстав для нарахування соціальної допомоги ОСОБА_5 , передав надані останньою копії особистих документів учасникам організованої групи Особі 2, який займав посаду начальника Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації в Одеській області в період з 02.11.2009 по 01.12.2015, а також з 22.04.2016 22.04.2016 по 10.06.2016, Особі 3, яка займала посаду начальника відділу соціальних компенсацій і гарантій Управління праці та соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації з жовтня 2015 по березень 2016 та головного спеціаліста відділу соціальних компенсацій і гарантій Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації з березня 2016 по липень 2017 року, Особі 4, яка займала посади: виконуючої обов`язки начальника відділу соціальних компенсацій і гарантій Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації з 22.03.2013 по 14.07.2015 та головного спеціаліста відділу персоніфікованого обліку пільгових категорій громадян Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації з 14.07.2015 по липень 2017 року (обвинувальний акт стосовно яких розглядається судом) та надав вказівку здійснити реєстрацію ОСОБА_5 в базі АСОПД та провести нарахування їй грошових коштів у якості державної соціальної допомоги, яка передбачена Постановою.

Відповідно до злочинного плану в електрону базу АСОПД необхідно було внести неправдиві данні про те, що ОСОБА_5 здійснювала звернення до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації з метою створення нібито законних підстав для нарахування державної соціальної допомоги.

З метою конспірації злочинної діяльності Особа 3 та Особа 4 за погодженням з Особою 2, особову справу ОСОБА_5 не завели, необхідні процедури щодо перевірки наявності підстав для отримання ОСОБА_5 державної соціальної допомоги не виконали.

Після цього, Особа 3 та Особа 4, на виконання своєї злочинної ролі, достовірно знаючи, що ОСОБА_5 не має права на призначення допомоги, оскільки середньомісячний сукупний дохід її родини перевищував прожитковий (гарантований) мінімум для сім`ї, в порушення положень п. 10 Порядку, використовуючи персональні коди та унікальні паролі доступу, закріплені за працівниками Управління, надані їм учасником злочинної групи Особою 2, за погодженням і у співучасті з останнім, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Овідіопольської районної державної адміністрації, за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Шевченка, буд. 169, внесли в електрону базу АСОПД неправдиві відомості щодо ОСОБА_5 , чим створили умови для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, згідно з Порядком.

Продовжуючи свою злочинну діяльність Особа 2, Особа 3 та Особа 4, діючи умисно, з корисливих мотивів, відповідно до розробленого Особою 1 плану та розподілу ролей, зловживаючи своїм службовим становищем, знаходячись на своєму робочому місці в порушення Постанови, використовуючи персональні коди та унікальні паролі доступу, увійшли до електронної бази АСОПД та безпідставно здійснили нарахування грошових коштів ОСОБА_5 в якості державної соціальної допомоги, яка передбачена Постановою, а саме:

- 26.02.2016 за період з квітня 2015 по серпень 2015 року - 9 839,50 грн.;

- 27.02.2016 за період з вересня 2015 по грудень 2015 року, - 10 860,90 грн.;

- 01.04.2016 за березень 2016 року - 2 285,75 грн.;

- 03.04.2016 за квітень 2016 року - 2 285,75 грн.;

- 05.05.2016 за травень 2016 року - 2 285,75 грн.;

- 01.06.2016 за червень 2016 року-2 285,75 грн.;

- 02.07.2016 за липень 2016 року - 2 285,75 грн.;

- 02.08.2016 за період з травня по серпень 2016 року - 577,10 грн.

Вказані грошові кошти на загальну суму 32 706 грн 25 коп виплачено в період з 26.02.2016 по 02.08.2016 шляхом перерахування на особистий рахунок ОСОБА_5 , відкритий в СЮД «Райффайзен Банк Аваль».

Після нарахування та отримання щомісячної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, ОСОБА_5 , в невстановленому досудовим розслідуванням місці, приблизно в період часу з березня 2016 року по серпень 2016 року, передавала половину отриманих в якості соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям коштів Особі1 під час особистих зустрічей.

У подальшому, Особа1, відповідно до розробленого ним плану та функцій організатора злочинної групи, розподіляв між всіма її учасниками привласнені грошові кошти.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 191 КК України, а саме: пособництво у привласненні чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

Покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років передбачає санкція ч. 2 ст. 191 КК України

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років (ч. 4 ст. 12 КК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Оскільки з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України, відповідно до обвинувачення, у період з 26.02.2016 по 02.08.2016, на момент розгляду клопотання минуло більше ніж п`ять років, прокурором не надано доказів про вчинення обвинуваченою нового злочину, то обвинувачена має бути звільнена від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Суд враховує положення ч. 2 ст. 49 КК України, а також те, що ОСОБА_5 перебувала у розшуку з 13.11.2024 р, оголошеного ухвалою суду (а.с. 165). по 24.12.2024 р., коли судом були отримані відомості про встановлення її місцезнаходження (а.с. 168), однак перебіг давності не зупинявся, оскільки строк давності, що становить п`ять років сплив ще 02.08.2021 р., тобто задовго до того, як ОСОБА_5 була оголошено в розшук до 13.11.2024 р.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд враховує і погоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові другої судової палати Касаційного кримінального суду від 15.01.2019 р. у справі № 185/442/16-к, відповідно до якого, за змістом ст. 129 КПК суд наділений правом вирішення цивільного позову у кримінальному провадженні лише при ухваленні вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру. Тому, у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК та закриття кримінального провадження, цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, натомість може бути переданий для розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому цивільний позов необхідно залишити без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати документально не підтверджені, у зв`язку з чим питання про їх розподіл не може бути вирішене.

Керуючись ст. 284, 372 КПК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 191 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1