УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000707, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000707, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023.

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження №0000707від 22.08.2023, зокрема, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.

04.09.2025 на адресу слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань адвокатом направлено клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_7 .

В подальшому, 09.09.2025 слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Вказана постанова слідчого мотивована тим, що, ОСОБА_7 під час досудового розслідування вже допитувалася в якості свідка.

Не погоджуючись з вказаною постановою, адвокат ОСОБА_9 просить її скасувати.

Так, в обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що вказана постанова є формальною без наведення належних обґрунтувань доводів адвоката викладених у клопотанні.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав у повному обсязі, та просив її задовольнити.

Слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вважав постанову обґрунтованою. Крім того, просив повернути скаргу адвоката, оскільки вважав, що вона не підсудна Шевченківському районному суду міста Києва.

Слідчий суддя, заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про наступне.

Щодо підсудності даної скарги слідчий суддя відзначає, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює досудове розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244 КПК України), а тому з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, вірним є застосування зазначеного правила й до розгляду скарг, клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (зокрема ч. 1 ст. 306 КПК України).

Отже, скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду міста Києва.

Отже, враховуючи наведене, слідчий суддя не вбачає підстав для висновку про непідсудність скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання, Шевченківському районному суду міста Києва.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань перебуває кримінальне провадження № 0000707від 22.08.2023, зокрема, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111 КК України.

04.09.2025 на адресу слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань адвокатом направлено клопотання про проведення допиту свідка ОСОБА_7 .

В подальшому, 09.09.2025 слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчим в постанові від 09.09.2024 зазначено, що свідок ОСОБА_7 під час досудового розслідування вже допитувалася в якості свідка

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Так, приймаючи постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката про проведення допиту свідка ОСОБА_7 , слідчим не наведено жодних мотивів відмови щодо доводів адвоката. В своїй постанові слідчий обмежився лише загальним формулюванням, що вказаний свідок вже був допитай стороною обвинувачення. В той же час, під час проведення вказаного допиту свідка, сторона захисту була відсутня.

Відтак, вищевикладене свідчить про необґрунтованість винесення слідчим постанови про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , та відсутність підстав для прийняття такого рішення, що є суттєвим порушенням вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливає на законність прийнятого рішення слідчим.

Також слідчий суддя зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000707, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023.

В той же час, адвокат ОСОБА_5 просить зобов`язати слідчого повторно допитати свідка ОСОБА_7 , однак згідно вимог процесуального закону, зокрема, ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже, оскільки до повноважень слідчого судді при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування не віднесено прийняття рішення про зобов`язання слідчого вчинити конкретні рішення за наслідками розгляду заяви/клопотання/скарги учасника кримінального провадження, що було би втручанням без законних на те підстав у повноваження прокурора, а тому скарга в цій частині не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 91, 93, 110, 303, 306, 307, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000707, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023 - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 09.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000707, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.08.2023.

У задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1