ЄУН № 337/3187/19
Провадження № 1-кп/337/14/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Хортицького районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоний Маяк, Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійна технічна, не одруженого, працевлаштованого на ПрАТ «Карлсберг Україна», має неповнолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

встановив:

07.05.2019 року приблизно о13 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на умисне тяжке тілесне ушкодження, знаходячись на ділянці місцевості, розташованій поблизу будинку №13 по вул. Рубана у м. Запоріжжі, під час раптово виниклих особистих неприязнених відносин із ОСОБА_6 , діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи та бажаючи настання наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, наніс останньому невстановленим в ході досудового розслідування предметом, що володіє колюче-ріжучими властивостями, два удари в область грудної клітки зліва та один удар в область черевної порожнини. Тим самим, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 поранення грудної клітки ліворуч в 6-му міжребер`ї по задній пахвовій лінії з гематомою в м`яких тканинах та в 11-му міжребер`ї по лопатковій лінії з пошкодженням обох часток легені, скупченням крові та повітря в лівій плевральній порожнині, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, а також одиночне проникаюче поранення черева з ушкодженням великого чепця і тонкої кишки, скупченням крові в черевній порожнині, що кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю. Суду пояснив, що 07.05.2019 року він приблизно о 17 годині зустрівся з ОСОБА_7 і ОСОБА_13 і йшли по парку по вул. Рубана, 13. Проходячи повз парк до нього підбіг його син ОСОБА_8 і почав розмовляти, розмовляли хвилин п`ять. За три - чотири метри на лавочці сиділи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) і ОСОБА_12 . ОСОБА_9 підійшов і почав з`ясовувати стосунки. Обвинувачений сказав, що йому ні про що з ним розмовляти. Потерпілий почав його нецензурно лаяти і запропонував відійти до арки і «розібратися». Обвинувачений повідомив йому, що не хоче з ним розмовляти і попросив ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) заспокоїти потерпілого, однак остання відвернулась. Обвинувачений запропонував ОСОБА_9 вирішити конфлікт на наступний день, а ОСОБА_12 сказав, що треба розібратися сьогодні так як завтра вони працюють. ОСОБА_11 почав він них відходити, потерпілий і ОСОБА_12 йшли за ним та знову пропонували «розібратися», чіпляли за руки. ОСОБА_13 і ОСОБА_7 на той час пройшли вперед. ОСОБА_11 відходив від ОСОБА_9 і ОСОБА_12 , дійшли до кіосків і почали спускатися до пустиря. ОСОБА_9 ззаду вдарив обвинуваченого в спину, той розвернувся і почав захищатися. Потерпілий бив кулаками обох рук в обличчя і по тулубу більше п`яти раз, попав у підборіддя зліва, обвинувачений впав і втратив свідомість. В ході бійки він тільки закривав обличчя і тулуб руками, ударів у відповідь не наносив. Прийшов до тями коли його піднімали ОСОБА_13 і ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 стояв над ним і казав що може добавити якщо мало. У обвинуваченого була кровотеча, закрив рану. У ОСОБА_9 ніяких ушкоджень не було, він розвернувся і пішов. Хвилин десять витирали кров серветками, а потім пішли додому. Прийшли додому, але кровотеча не зупинялась. ОСОБА_7 пішов додому, а обвинувачений зателефонував дядькові, який приїхав в восьмій вечора. Дядькові сказав, що його побив ОСОБА_9 і розбив обличчя. Дядько сказав їхати до лікарні і зашивати, поїхали до лікарні. В той день обвинувачений був одягнутий у голубі джинси, красну кофту з капюшоном, футболку, кросівки, також була сумка на ремінці де були ключі, кусачки для нігтів, запальничка, документи. В кусачках для нігтів були пилка для нігтів, це був брелок, ножа не було. У той день був тверезий, нічого не пив, а ОСОБА_13 і ОСОБА_7 пили пиво, вони у конфлікті участь не приймали. ОСОБА_9 був у світлій футболці і голубих джинсах. На наступний день, не пам`ятає від кого, мабуть від матері, дізнався про пошкодження у ОСОБА_9 . Також пояснив, що ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) знаходилась за 100 метрів від пустиря де відбувалась подія, сиділа на лавочці з сином. Також у ходи допиту обвинувачений вказав, що ОСОБА_9 знав до цього, конфліктів з ним не було. З ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) неприязнених відносин не було і не має. З ОСОБА_7 вони друзі по роботі, також не має неприязнених відносин. З ОСОБА_13 теж не було неприязнених відносин. ОСОБА_12 бачив перший раз. Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 4355,17 грн. та моральної шкоди в сумі 150000 грн., не визнав у повному обсязі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що 07.05.2019 року приблизно о 6 годині вечора він знаходився в районі вул. Рубана, 13 разом із ОСОБА_15 її сином і ОСОБА_12 , сиділи на лавочці. Повз проходив обвинувачений ОСОБА_11 з своїми знайомими. Дитина підбігла до ОСОБА_11 і вони почали розмовляти. ОСОБА_11 грубо висловився на адресу ОСОБА_17 і потерпілий зробив йому зауваження і почув погрози на свою адресу, почалась словесна перепалка яка через деякий час закінчилась. Згодом перепалка з погрозами поновилась, ОСОБА_11 відійшов приблизно метрів на п`ятдесят і почав кричати - звати потерпілого, той став підходити, між ним та обвинуваченим заходився друг обвинуваченого. Коли до обвинуваченого залишилось метрів півтора, останній вискочив із за свого друга і почав різко розмахувати руками, наносити удари. Потерпілий почав задкувати, ухилятися від ударів, а потім відмахнувся від обвинуваченого правою рукою і потрапив в область обличчя обвинуваченого, той присів на землю і продовжував погрожувати. Потерпілий повернувся і пішов, ОСОБА_12 сказав, що у нього джинси і футболка у крові, підняв футболку на потерпілому і побачили поранення в області грудної клітини, живота і спини. Почали кричати компанії обвинуваченого, однак друзі його підняли і пішли з ним. Потерпілому стало погано та викликали швидку допомогу. Потерпілий вважає, що у обвинуваченого був ніж. Покарання просить призначити на розсуд суд, та вказав, що не хоче йому покарання. Підтримав заявлений цивільний позов у сумі 4355,17 грн. матеріальної шкоди у вигляді витрат на ліки та лікування та 150000 грн. моральної шкоди у тому числі за те, що потерпілий повинен був бути на заробітках, однак був позбавлений такої можливості, і на теперішній час фізично вже не зможе заробляти.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснила, що 07.05.2019 року вечері приблизно о 18-00 годин вони з ОСОБА_9 , сином ОСОБА_8 і товаришем ОСОБА_9 знаходились на лавочці неподалік відділення «Приватбанку» по вул. Рубана, 13, сиділи спілкувалися. Повз них проходив ОСОБА_11 з своїм товаришем і дівчиною. Дитина підбігла до них і спілкувалась. ОСОБА_11 сказав сину образливі слова відносно свідка, ОСОБА_9 зробив йому зауваження і у них виник конфлікт. Потім ОСОБА_11 з товаришем став відходити та покликав ОСОБА_9 «розібратися», той пішов і у них був конфлікт, махали руками. ОСОБА_9 відмахнувася і ОСОБА_11 присів. Потерпілий повернувся, до нього підбіг його товариш підняв на ньому футболку, там була кров, потерпілого посадили на лавку і викликали швидку допомогу. Також пояснила, що першим удари наносив ОСОБА_11 обома руками по черзі кожною у тулуб, ОСОБА_9 відвертався і відходив, а потім відмахнувся, а обвинувачений сів на землю. Товариш обвинуваченого підняв ОСОБА_11 , а ОСОБА_9 повернувся до лавочки. У нього була кров на животі і капала на штани, живіт був розрізаний. Раніше обвинувачений погрожував ОСОБА_9 фізичною розправою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_19 пояснила, що у 2019 році, було тепло о 18-00 годині вони йшли по парку по вул. Рубана 13 з ОСОБА_11 і ОСОБА_8 . До ОСОБА_11 підбігла дитина, яка гуляла зі своєю матір`ю, колишньою дружиною обвинуваченого, а вони відійшли далі метрів на п`ятдесят. ОСОБА_11 згодом підійшов до них, побалакали, потім він покликав потерпілого, той підійшов і почався конфлікт, вони почали махати руками. Перший почав махати руками обвинувачений, намагався наносити удари, а потерпілий намагався захищатися і відходив. У обвинуваченого в руках за спиною щось було на кшталт брелка у вигляді ножичка маленького, який він дістав коли потерпілий підходив до нього. ОСОБА_11 наносив удари цим предметом потерпілому рази три влучаючи в тулуб зліва. Потерпілий відходив від обвинуваченого, який може і падав, їх розборонили і потерпілий пішов до своєї компанії а вони пішли своєю дорогою на орендовану квартиру. У ОСОБА_11 були ушкодження на підборідді, була кров. У потерпілого кров не бачила. Свідок також пояснила, що ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння. Компанія потерпілого складала троє осіб, потерпілий, колишня дружина ОСОБА_11 і ще один хлопець. Суть конфлікту вона не знає. Потерпілий сидів на лавочці з іншими, коли дитина підбігла до ОСОБА_11 , тоді відбувся словесний конфлікт між обвинуваченим і потерпілим.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_20 пояснив, що вечорі 07.05.2019 року в парку у Хортицькому районі він йшов разом з ОСОБА_11 повз лавочку у центрі парку біля відділення «Приватбанку» на якій сиділи чоловік з жінкою і дитиною. Дитина виявилась сином ОСОБА_11 і покликала його. Свідок відійшов на іншу лавочку, а між чоловіком і ОСОБА_11 виник конфлікт. Потім ОСОБА_11 підійшов до свідка, а чоловік вирішив продовжити конфлікт. Чоловік був зі своїм другом і вони почали погрожувати обвинуваченому, намагались завести його у двори але не вдалося, почалась словесна перепалка і зав`язалась бійка. Свідок вирішив їх розборонити, але вони сказали що самі розберуться. В ході бійки чоловік вдарив ОСОБА_11 і наніс тому рани на обличчі, обвинувачений впав і вони розійшлися. У ОСОБА_11 було розбите підборіддя. Також зі свідком була дівчина яка все бачила і піднімала ОСОБА_11 після падіння. В той день пили пиво. ОСОБА_11 його колега по роботі, приятель, знає його десять років. Також пояснив, що все почав потерпілий, погрожував, він був ініціатором. ОСОБА_11 з чоловіком махали руками. У ОСОБА_11 він ножа не бачив, у нього на одежі бачив його кров. У потерпілого тілесних ушкоджень не бачив, той пішов до своєї лавочки. Вказав, що у ОСОБА_11 був брелок ножа з ножицями і щипцями для обрізування нігтів. Бійка відбувалась на відстані метрів п`ятдесят від лавочки де сиділа колишня дружина ОСОБА_11 разом з дитиною і вони не підходили.

У судовому засіданні допитаний за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_21 пояснив, що 07.05.2019 року надвечір о 20 годині до нього подзвонив його племінник - обвинувачений і попросив приїхати на вул. Рубана. Свідок приїхав, було темно, біля будинку стояв ОСОБА_11 з жінкою і на його лівій стороні щелепи було щось наліплено, була кров. Він сказав, що йшов з товаришем і зустрів колишню дружину з дитиною і співмешканцем і його товаришем, та відбулась бійка. Сіли до машини і поїхали до лікарні. Дівчина - ОСОБА_22 казала, що відбулося. Після лікарні повернувся додому. ОСОБА_11 був знервований, футболка була обляпана кров`ю. У лікарні йому наклали шви, зі слів ОСОБА_11 . З матірю ОСОБА_11 їздили до лікарні де був потерпілий ОСОБА_9 , і той казав, що його підрізав ОСОБА_11 , і спілкуватися не буде.

У судовому засіданні повторно допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_18 пояснила, що у травні місяці 2019 року вечорі вона гуляла з дитиною з ними був ОСОБА_9 і його товариш. Сиділи на лавочці білі відділення «Приватбанку» по вул. Рубана. Повз них проходив ОСОБА_11 з товаришем і подругою. Дитина побачила тата - ОСОБА_11 , підбігла до нього і вони почали спілкуватися. ОСОБА_11 щось сказав свідку, але ОСОБА_9 це не сподобалось і у них почався конфлікт, почали друг на друга кричати. Спочатку відійшли один раз, потім другий і почали битися на відстані метрів п`ятдесят віл лавочки. Потім ОСОБА_11 з товаришем пішли в одну сторону, а ОСОБА_9 в її сторону, підійшов і був у крові на животі, викликали поліцію і швидку допомогу. Також вказала, що раніше надавали свідчення більш детально так як більше пам`ятала, її свідчення відповідали дійсності. Ніякого тиску на неї зі сторони ОСОБА_9 не було.

При встановлених обставинах, оцінивши надані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена і наданих доказів достатньо для визнання його винуватим.

У судовому засіданні досліджені надані суду письмові докази.

Протокол проведення слідчого експерименту від 20.06.2019 року за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , відповідно до якого свідок ОСОБА_19 за відсутності інших свідків пояснила з приводу обставин які мали місце 07.05.2019 року, а саме те, що вони з ОСОБА_11 і ОСОБА_7 йшли з зупинки маршрутного таксі по алеї до парку по вул. Рубана. До ОСОБА_11 підійшов його син. Син був разом з колишньою дружиною ОСОБА_11 , з її новим чоловіком і його другом, сиділи на лавочці. Свідок з ОСОБА_7 пішли далі до магазину, а потерпілий з ОСОБА_11 щось з`ясовували. Потерпілий хотів відвести ОСОБА_11 до арки неподалік, стояли біля дерева і розійшлися. Потім ОСОБА_11 покликав потерпілого обратно і у них почалась «потасовка», почали махати руками. ОСОБА_11 наносив приблизно три удари в ліву частину а чим не бачила, предмет знаходився у правій руці.

В подальшому свідок ОСОБА_19 на місці показала розвиток подій, вказала на лавочку на які знаходився потерпілий та його компанія, вказала на місце де вона зупинилась із ОСОБА_8 , після того як ОСОБА_4 зустрів свого сина, вказала на місце біля магазину де знаходився ОСОБА_20 під час бійки ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за допомогою статиста вказала механізм нанесення ударів ОСОБА_4 . ОСОБА_6 та вказала, що підозрюваний перебуваючи по відношенню до потерпілого на відставні близько пів метра наніс три удари правою рукою в які тримав якийсь предмет, який саме вона не бачила, в область тулуба зліва. Також вказала, що після нанесення ОСОБА_4 ударів ОСОБА_6 останній наніс йому удар, механізм якого вона вказати не може, оскільки самого удару вона не бачила, після удару ОСОБА_24 впав на підлогу. Вказала область в яку прийшовся удар потерпілого ОСОБА_4 таа зазначила, що удар прийшовся в область щелепи зліва. Також свідок зазначила, що після того як ОСОБА_4 впав він втратив свідомість, після цього потерпілий пішов та вона підійшла до ОСОБА_4 . Коли потерпілий уходив то вона бачила пляму крові на одязі потерпілого в області живота зліва, при цьому у ОСОБА_4 вона помітила на щелепі зліва тілесне ушкодження.

Свідок ОСОБА_23 за відсутності інших свідків пояснила з приводу обставин які мали місце 07.05.2019 року, а саме те, що приблизно о половині на сьому вечора вони з дитиною потерпілим ОСОБА_9 і його другом по роботі, сиділи на лавочці і відпочивали біля відділення «Приватбанку» по вул. Рубана. Повз проходив ОСОБА_11 зі своє дівчиною і другом. ОСОБА_11 зупинився і до нього підбіг син і почав спілкуватися. Потім ОСОБА_11 в сторону свідка сказав неприємні слова на що відреагував ОСОБА_9 , спитавши нащо той каже грубощі, а ОСОБА_11 почав на нього «фиркати» і запропонував «поговорити» і з цього почався конфлікт. Спочатку конфлікт був словесний, а потім вони відійшли. Свідок підійшла до ОСОБА_9 і відвела його, але згодом в другий раз ОСОБА_11 стоячи на доріжці крикнув ОСОБА_9 щоб той підійшов. ОСОБА_9 підійшов до нього і вони почали штовхатися. Друзі з кожної сторони стояли поруч і не втручалися. Свідок у цей час сиділа з сином на лавочці метрів за 50. Потім вони пішли далі до магазину і ще був словесний конфлікт, а потім почали махати кулаками. У ОСОБА_11 в руках нічого не бачила. Бачила як ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 правим кулаком в обличчя і той впав на спину і товариш допоміг йому піднятися. Коли ОСОБА_9 повернувся він вже був порізаний.

В подальшому свідок ОСОБА_23 на місці показала розвиток подій, вказала на лавочку де вона сиділа з сином, вказала на безпосереднє місце де відбувалась бійка. За допомогою статиста вказала механізм нанесення ударів ОСОБА_4 . ОСОБА_6 , вказала на статисті що ОСОБА_4 знаходячись обличчям до обличчя із ОСОБА_6 наносив двома руками махові удари в область груді та живота, куди саме приходились удари із місця на якому вона знаходилась їй не було видно, при цьому потерпілий захищався відходив та намагався нанести удар підозрюваному. Крім того свідок вказала приблизне місце на якому ОСОБА_6 наніс удар ОСОБА_4 від якого останній впав, при цьому зазначила що ОСОБА_6 наніс останньому удар кулаком скоріше за все правої руки, після чого потерпілий повернувся до неї та ОСОБА_24 підняли його знайомі.

Свідок ОСОБА_20 за відсутності інших свідків пояснив з приводу обставин які мали місце 07.05.2019 року, а саме те, що ввечері вони йшли через парк з ОСОБА_11 і ОСОБА_13 повз лавочку неподалік «Приватбанку» на якій відпочивали люди по вул. Рубана. На лавочці сиділа компанія ОСОБА_25 її спільний з ОСОБА_26 син і два парні. Син покликав тата, а свідок із ОСОБА_27 пішли в кінець парку. ОСОБА_11 з одним із хлопців словесно з`ясовував стосунки. Потім ОСОБА_11 підійшов, а за ним підійшли хлопці і почалась «потасовка». «Потасовка» проходила між чоловіком невеликого зросту і ОСОБА_11 , вони друг другу наносили удари. Хто перший наніс удар не пам`ятає. В руках у обох ніяких предметів не бачив, був на відстані метрів 10.

В подальшому свідок ОСОБА_20 на місці показав розвиток подій, вказав на ділянку місцевості де розпочалась потасовка, та зазначив що в момент її початку він намагався розняти останніх, після чого відійшов у бік магазину на відстань близько десяти метрів від місця потасовки. Після чого свідок зазначив що обернувся та помітив нанесення удару ОСОБА_11 який впав. За допомогою статиста вказав що потерпілий наніс ОСОБА_4 один удар кулаком правої руки в області обличчя зліва, однак зазначив, що вказане місце є приблизно тим місцем де було нанесено удар ОСОБА_4 та зазначив що моменту нанесення потерпілим підозрюваному удару та самого удару він не бачив та бачив лише момент падіння ОСОБА_4 на спину (т. 1 а.с. 100-115).

Протокол проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого в ході слідчого експерименту потерпілий пояснив, що приблизно о шостій годині вечора він разом із ОСОБА_28 , ОСОБА_29 знаходились по вул. Рубана неподалік відділення «Приватбанку», сиділи на лавочці разом з малолітньою дитиною ОСОБА_30 . На зустріч йшов ОСОБА_26 разом з своїм товаришем і дівчиною. Дитина підійшла до ОСОБА_11 поговорити і у ході розмови ОСОБА_11 почав хамити ОСОБА_15 , йому було зроблене зауваження на що він відреагував дуже запально і почав хамити вже потерпілому, погрожувати наслідками, якимись проблемами, почалась словесна перепалка. Потім ОСОБА_11 начебто заспокоївся і почав йти, але через метрів десять знову почав і вони знову зійшлися у словесній перепалці з погрозами і призначенням дня «розборок». Далі потерпілий пояснив, що ОСОБА_11 його товариш почав відводити і через метрів 50 віл лавочки той почав кричати щоб потерпілий до нього підійшов. Потерпілий встав з лавочки почав підходити до ОСОБА_11 перед яким стояв його товариш, очікуючи, що той хоче з ним про щось домовитися, але за метр до них, із за товариша вискочив ОСОБА_11 і дуже швидко почав розмахувати перед потерпілим руками. Розмахуючи руками зачіпав по тілу рази три. Потерпілий відмахнувся від ОСОБА_11 і попав тому у щелепу кулаком правої руки, і ОСОБА_11 присів на пару хвилин, і сидячи на землі погрожував. Потерпілий розвернувся і пішов від нього і майже дійшов до лавочки де все почалося, ОСОБА_12, який його зустрів сказав, що у нього штани у крові, потерпілий припідняв футболку і побачив три отвори. Один отвір на грудях під рукою, другий на животі, а третій позаду начебто на спині.

В подальшому потерпілий ОСОБА_6 на місці показав розвиток подій, напрямок з якого до них підійшов ОСОБА_4 , місце де у нього і ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, місце де ОСОБА_4 розпочав розмахувати в його бік руками. За допомогою статиста, вказав механізм нанесення йому ударів. Також потерпілий зазначив що він відходив назад при цьому ухилявся, уклонявся, нагибався, після чого зрозумів що більше не зможе уклонятись та, захищаючи своє обличчя наніс ОСОБА_4 один боковий удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, від чого останній присів(т. 1 а.с. 116-123).

Протокол проведення слідчого експерименту від 18.07.2019 року за участю ОСОБА_4 , відповідно до якого останній пояснив, що 07.05.2019, він разом зі своїми друзями слідував повз відділення «ПриватБанку», розташованого за адресою: м. Запоріжжя вул. Рубана, буд. 13. Поблизу відділення до нього підійшов його син після чого вони розпочали розмовляти, при цьому друзі ОСОБА_4 прослідували уперед. Під час бесіди син питав його коли він його забере до себе додому, далі вони підійшли до відділення «Приватбанку» та розташувались навпроти лавочки, де знаходилась його колишня дружина ОСОБА_23 , ОСОБА_6 та його знайомий. Із останнійми ОСОБА_4 не розмовляв та навіть не здоровався. Коли ОСОБА_4 розмовляв із сином ОСОБА_6 щось не сподобалось та він зробив йому зауваження, після чого запропонував розібратись «по-чоловічі». ОСОБА_4 повідомив, що розбиратись він не бажає, та якщо є необхідність розібратись можна зустрітись завтра. Далі до них підійшов друг ОСОБА_6 та повідомив йому що необхідно розібратись сьогодні, оскільки завтра вони працюють. В подальшому ОСОБА_6 знов запропонував ОСОБА_4 піти розібратись «у арку», однак останній на цю пропозицію не погодився та вирішив піти. Коли ОСОБА_4 став слідувати по тротуарній доріжці повз буд. № 13 по вул. Рубана у м. Запоріжжі ОСОБА_6 став йти поруч із ним та штовхати його плечем, та пропонував розібратись «по-чоловічі» при цьому знайомий ОСОБА_6 також йшов за ними. Прослідувавши близько 150 метрів ОСОБА_4 зайшов за торгівельні кіоски, при цьому ОСОБА_6 йшов за ним. Коли ОСОБА_4 знаходився на галявині то ОСОБА_6 , наздогнав його та знову пропонував розібратись після чого ОСОБА_4 сказав йому що не бажає з ним розбиратись та зазначив, якщо останній хоче із ним розібратись це можна зробити завтра, та відчув удар в область спини, повернувшись помітив ОСОБА_6 який

розпочав наносити йому удари кулаками рук в область обличчя, яких було не менше трьох. Від ударів ОСОБА_4 впав правий бік, трохи вперед та оперся руками об землю. Чи втрачав він свідомість та скільки знаходився на землі вказати не може. Коли він знаходився на землі над ним стояв ОСОБА_6 . Піднявшись з землі ОСОБА_4 помітив що в нього на підборідді зліва йде кров. Чи були у ОСОБА_6 сторонні предмети у руках в момент нанесення ударів він не помічав. В цей момент ОСОБА_6 спитав у нього чи є необхідність йому «добавити ще». Друг ОСОБА_6 знаходився десь поруч, участі у конфлікті та бійці не приймав Друзі ОСОБА_4 знаходились також десь поруч із ним. Після бійки. ОСОБА_4 зазначив що не помічав будь-яких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , з місця бійки він пішов самостійно. Під час бійки будь-яких ударів ОСОБА_4 йому у відповідь не наносив, сторонніх предметів в руках не мав та намагався лише захиститись закриваючи своє обличчя руками. Скільки тривала бійка ОСОБА_4 зазначити не зміг(т.1 а.с. 124-131).

Протокол огляду місця події від 07.05.2019 року за участю ОСОБА_23 відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості розташованої за будинком №13 по вул. Рубана в м. Запоріжжі з оформленням фототаблиці, схеми місця події. В ході даної слідчої дії ОСОБА_23 пояснила, що коли вона перебувала на лавочці навпроти відділення «Приватбанку» з дитиною та ОСОБА_9 до них підійшов колишній чоловік з дівчиною та другом, який поспілкувався з спільною дитиною та образив її. Після чого ОСОБА_9 відійшов від останніх та наздогнав її колишнього чоловіка в результаті чого між ОСОБА_9 та її колишнім чоловіком виник конфлікт який переріс в бійку на ґрунтовій ділянці місцевості навпроти протилежного торця буд. 13 по вул. Рубана. З місця огляду нічого не вилучалось, слідів конфлікту не виявлено( т.1 а.с. 132-138).

Витяг з ЄРДР, відповідно до якого 08.05.2019 року( за повідомленням підприємств, установ, організацій та посадових осіб) внесені відомості до ЄРДР за № 0000761 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.121 КК України. Вказано, що 07.05.2019 року приблизно о 18-00 годин ОСОБА_4 1985 року народження перебуваючи з тильної сторони буд. АДРЕСА_2 в ході бійки спричинив тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 1976 року народження а саме невстановленим предметом спричинив тілесні ушкодження у вигляді двох проникаючих поранень грудної клітини з ліва по підмишечній лінії області 6-го та 11-го міжреберя з пошкодженням верхньої та нижньої долі лівої легені та одне проникаюче поранення брюшної порожнини з переду. (т.1 а.с.139).

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10.05.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 заявив, що 07.05.2019 року приблизно о 18-00 годин невстановлена особа знаходячись поблизу буд. 13 по вул. Рубана в м. Запоріжжі спричинила тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 . Перебуває на стаціонарному лікуванні(т.1 а.с. 140).

Протокол вилучення від 07.05.2019 року відповідно до якого в приміщенні медичного реєстратора КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» з картонної коробки вилучено джинси сині з нашаруванням РБК на лівій штанині, та футболку сіру з просякненням РБК (т.1 а.с.141-144).

Висновок експерта № 409 від 24.05.2019 року відповідно до якого проникаючі поранення грудної клітки ліворуч (два) в 6-му міжребір`ї по задній пахвовій лінії з гематомою в м`яких тканинах та в 11-му міжребір`ї по лопатковій лінії з пошкодженням обох часток легені, скупченням крові та повітря в лівій плевральній порожнині у гр. ОСОБА_6 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Ранові канали ран мають напрямок: 1. «перпендикулярно до вісі тіла», 2. знизу вгору, ззаду наперед. Одиночне проникаюче поранення черева з ушкодження великого чепця і тонкої кишки, скупченням крові в черевній порожнині у ОСОБА_6 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя. Враховуючи переважання глибини ранових каналів над довжиною шкірних ран, проникаючий характер ран, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 утворились від дій предмета, що володіє колюче-ріжучими властивостями. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному оглянутим і в наданій медичній документації. Враховуючи дані зазначені в наданій медичній документації, тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_6 утворились не менш ніж від трьох травматичних впливів(т.1 а.с. 147-151).

Висновок судово-психіатричного експерта № 310 від 10.07.2019 року відповідно до якого при теперішньому дослідженні, на тлі незначної неврологічної симптоматики виявлено: послідовність та логічність мислення; поверхневість суджень, збереженість інтелектуально-мнестичних функцій, нестійкість уваги, емоційна лабільність, брехливість, незнижений настрій, відсутність галюцінаторно - маячних хвилювань і об`єктивних ознак депресії. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а за матеріалами кримінального провадження перебував у стані короткочасного тимчасового психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації, на що вказує: вживання алкогольних напоїв, адекватний мовний контакт, орієнтування в навколишньому, цілеспрямованість дій, відсутність галюцінаторно - маячної симптоматики, збереженість пам`яті на період правопорушення, поступовий вихід зі стану сп`яніння. Отже він міг усвідомлювати фактичний характер і соціальну небезпеку своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними(т.1 а.с. 152-157).

Висновок експерта № 1099 від 22.05.2019 року відповідно до якого кров ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 відноситься до групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО (т.1 а.с. 158).

Висновок експерта № 1098 від 22.05.2019 року відповідно до якого кров ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО (т.1 а.с. 159).

Висновок експерта № 1100 від 12.06.2019 року відповідно до якого в плямах на футболці та брюках, що вилучені під час огляду у приміщенні медичного реєстратора КНП «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», знайдена кров людини та виявлений лише антиген Н. Отриманий результат не виключає походження крові у цих об`єктах від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 . Походження крові від ОСОБА_4 у вищевказаних об`єктах виключається (т.1 а.с. 160-163).

Висновок експерта № 1136 від 12.06.2019 року відповідно до якого в слідах на кофті ОСОБА_4 встановлена наявність крові людини та виявлені антигени А і Н. Такий результат не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н, в тому числі від самого ОСОБА_4 , при наявності у нього тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею на момент злочину. Домішку крові від потерпілого ОСОБА_6 виключити не можна (т.1 а.с. 164-166).

Протокол огляду предмету від 16.05.2019 року відповідно до якого оглянуто одяг ОСОБА_4 в який він був одягнутий 07.05.2019 року та виявлено нашарування РБК на кофті без видимих механічних пошкоджень(т.1 а.с. 169-171).

За клопотанням сторони захисту до матеріалів долучено: виписка з історії хвороби №6506 ОСОБА_4 за час стаціонарного лікування з 30.04.2018 року по 19.05.2018 року (т.1 а.с. 216-217); виписка з історії хвороби №12879 ОСОБА_31 за час стаціонарного лікування з 05.09.2019 року по 17.09.2019 року(т.1 а.с. 218-219); висновок експерта №402 від 05.06.2019 року щодо судово-медичного дослідження ОСОБА_4 (т.1 а.с. 220-223); ухвала слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2019 року у провадженні №1-кс/337/1156/2019(т.1 а.с. 224); ухвала слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.06.2019 року у кримінальному провадженні №1-кс/337/964/2019(т.1 а.с. 225); лист директора ДНДІ судових експертиз від 10.07.2019 року(т.1 а.с. 226); ухвала слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.06.2019 року у кримінальному провадженні №1-кс/337/966/2019(т.1 а.с. 227-228); протокол опитування адвокатом гр-на ОСОБА_21 (т.1 а.с. 229-230); протокол опитування адвокатом гр-ки ОСОБА_32 (т.1 а.с. 231-234); протокол опитування адвокатом гр-на ОСОБА_33 (т.1 а.с. 235-237); заява ОСОБА_4 від 17.05.2019 року про вчинене кримінальне правопорушення(т.1 а.с. 238-239); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000853(т.1 а.с. 240); постанова слідчого Хортицького ВП ОСОБА_34 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000853(т.1 а.с. 241-242); ухвала слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2019 року у кримінальному провадженні №1-кс/337/1897/2019(т.1 а.с. 243-244); постанова слідчого Хортицького ВП ОСОБА_35 від 24.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000853(т.2 а.с. 1); скарга адвоката від 22.05.2020 року на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000853(т.2 а.с. 2-6).

Згідно до норми ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

Щодо наданих стороною захисту протоколів опитування адвокатом ОСОБА_21 , ОСОБА_36 , ОСОБА_33 , суд констатує наступне, що за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні допитаний свідок захисту ОСОБА_21 , клопотань щодо допиту свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_33 , не надходило.

Згідно до норми ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Посилання сторони захисту як докази на: висновок експерта №402 від 05.06.2019 року щодо судово-медичного дослідження ОСОБА_4 ; заява ОСОБА_4 від 17.05.2019 року про вчинене кримінальне правопорушення; витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000853; постанова слідчого Хортицького ВП ОСОБА_34 від 27.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000853; ухвала слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 18.12.2019 року у кримінальному провадженні №1-кс/337/1897/2019; постанова слідчого Хортицького ВП ОСОБА_35 від 24.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000853; скарга адвоката від 22.05.2020 року на рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000853 суд вважає неспроможними і не належними, так як стосуються іншого кримінального провадження і не є предметом розгляду даного.

Згідно до норми ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Посилання сторони захисту на ухвали слідчого судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2019 року у провадженні №1-кс/337/156/2019; від 14.06.2019 року у кримінальному провадженні №1-кс/337/964/2019; від 18.06.2019 року у кримінальному провадженні №1-кс/337/966/2019; а також лист директора ДНДІ судових експертиз від 10.07.2019 року, стосуються ходу досудового розслідування за даним кримінальним провадженням, вирішення процесуальних питань і не можуть бути сприйняті як докази. Суд також враховує те, що судово психіатрична експертиза відносно ОСОБА_4 була проведена за ухвалою слідчого судді і долучена до матеріалів справи і досліджена судом.

Посилання сторони захисту на виписку з історії хвороби №6506 ОСОБА_4 за час стаціонарного лікування з 30.04.2018 року по 19.05.2018 року; виписку з історії хвороби №12879 ОСОБА_31 за час стаціонарного лікування з 05.09.2019 року по 17.09.2019 року, суд сприймає як матеріали які характеризують особу ОСОБА_4 в частині стану його здоров`я.

Щодо клопотання сторони захисту про о визнання доказів недопустимими, а саме протоколу огляду місця події від 07.05.2019 року (розпочато о 18.47 годин, закінчено о 19.01 годині), проведений слідчим СВ Хортицького ВП ОСОБА_37 ; фототаблиці до протоколу огляду місця події №1; DVD-диск з відеофайлом огляду місця події від 07.05.2019 року, оформленого протоколом огляду місця події №1; з мотивів того що огляд місця події проводився до внесення відомостей про вчинений злочин щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_38 в Єдиний реєстр досудових розслідувань, по своїй процесуальній суті не є протоколом огляду місця події, а є протоколом іншої слідчої дії - слідчого експерименту оскільки вся процедура звелася на перевірку показань ОСОБА_23 і фіксації результатів показань, яка станом на 07.05.2019 року не мала жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні

За статтями 86, 87 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використано при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та іншими законами України, в тому числі внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.

Для встановлення того, чи був протокол огляду місця події допустимим як доказ у кримінальному провадженні, необхідно визначити законодавчо встановлені підстави, порядок та умови, необхідні для його збирання, саме на той час, коли він був зафіксований і одержаний. Якщо слідчим був порушений порядок його збирання, такий доказ не може вважатись допустимим і бути підставою для прийняття процесуальних рішень.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному проваджені. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

За статтею 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Огляд місця події відрізняється від такої слідчої дії, як слідчий експеримент.

Так з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

У той же час огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину. Огляд місця події є однією з перших та невідкладних слідчо-оперативних дій, а також джерелом отримання доказів. За змістом статей 214, 223, 237 КПК України огляд є слідчою дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду. Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі.

Відповідно до витягу з ЄРДР за № 0000761 від 08.05.2019 року (внесення о 00:22:15), 07.05.2019 року надійшло повідомлення підприємств, установ, організацій та посадових осіб.

Протоколом вилучення від 07.05.2019 року, о 21-30 годин на підставі повідомлення чергового Хортицького ВП в приміщенні медичного реєстратора КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» вилучено речі потерпілого з нашаруванням РБК.

Як слідує з протоку огляду місця події від 07.05.2019 року, який проводився на підставі повідомлення чергового Хортицького ВП, з фототаблицею і схемою, слідчі при проведенні огляду місця події проводили виявлення та фіксацію речових доказів за повідомленням очевидиці. Відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань не відбувалося. Тому, на думку суду, доводи захисника про те, що у даному випадку мала місце слідча дія як слідчий експеримент, є надуманими.

Щодо посилання сторони захисту на недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту від 20.06.2019 року одночасно з трьома свідками.

Відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу. До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник.

З дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 20.06.2019 року за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , встановлено, що дана слідча дія, незважаючи на оформлення одним процесуальним документом, проводилась окремо відносно кожного свідка, при відсутності інших свідків.

Крім того, діючий КПК України не містить заборони проведення слідчого експерименту за присутності всіх свідків одночасно.

Також норми процесуального закону не містять застережень щодо обов`язкового залучення різних понятих при проведенні слідчих дій, зокрема й тих, що проводяться в один день через незначний проміжок часу.

За таких обставин суд дійшла висновку, що доводи захисника про

недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту є безпідставними,

оскільки зазначену слідчу дію проведено з дотриманням вимог КПК України.

Також посилання сторони захисту на недопустимість DVD диску із відеофайлами відеозапису слідчого експерименту з мотивів того, що не долучено флеш носій цифрової камери на яку проводилась фіксація проведення слідчої дії, і фактично зводиться до того, що долучено не оригінальні записи вказаних слідчих дій, а їх копії на дисках, суд вважає неспроможними так як сторона захисту не оспорює достовірності відображення слідчих дій на вказаних записах, тому сам факт долучення до матеріалів провадження копій цих записів, зафіксованих на оптичних дисках, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Процесуальний закон не містить певних застережень щодо виду та найменування носія, на якому може бути зафіксована та чи інша інформація, а тому долучення лазерного DVD-диску, а не карту пам`яті, на який здійснювався запис під час фіксації процесуальної дії, не є підставою визнання протоколу недопустимим доказом. Записані на оптичний диск електронні файли з інформацією є оригіналом (відображенням) електронного документу, здобутого під час проведення процесуальної дії. Матеріальний носій - це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані стороною обвинувачення і досліджені судом докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість обвинувачення, а вина обвинуваченого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена у повному обсязі.

Показання обвинуваченого та заперечення ним своєї винуватості суд вважає такими, що суперечать показам свідків, письмовим доказам, не відповідають фактичним обставинам справи, спростовуються об`єктивними доказами у справі, які є належними, допустимими та відповідають фактичним обставинам справи, і є способом захисту обвинуваченого задля уникнення ним відповідальності за вчинене.

Пояснення допитаного у судовому засіданні свідка захисту ОСОБА_21 , який не був очевидцем подій, не містять фактологічного навантаження з приводу подій які відбулися 07.05.2019 року приблизно о 18-00 годин, свідчать лише про наявність у обвинуваченого певних тілесних ушкоджень, і не можуть розцінюватися судом в якості доказів як винуватості, так і не винуватості обвинуваченого.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення письмові докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою і з показаннями свідків, потерпілого, суд вважає, що зазначені докази відповідають вимогам передбаченим ст. 85-87 КПК України і доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Так дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема, протоколом проведення слідчого експерименту від 20.06.2019 року за участю свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 відповідно до якого свідки ОСОБА_19 і ОСОБА_23 розказали та на місці показали розвиток подій, як відбувалась бійка механізм і місця нанесення ударів ОСОБА_4 рукою в які тримав якийсь предмет потерпілому ОСОБА_6 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого в ході слідчого експерименту потерпілий пояснив та місці показав механізм нанесення йому ударів; протоколом огляду місця події від 07.05.2019 року за участю ОСОБА_23 яка пояснила обставини подій; протокол вилучення від 07.05.2019 року відповідно до якого вилучено джинси потерпілого з нашаруванням РБК на лівій штанині, та футболку сіру з просякненням РБК; висновком експерта № 409 від 24.05.2019 року відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тяжкі тілесні ушкодження; висновком судово-психіатричного експерта № 310 від 10.07.2019 року відповідно до якого за матеріалами кримінального провадження перебував у стані короткочасного тимчасового психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації; висновками експертів № 1099 від 22.05.2019 року, № 1098 від 22.05.2019 року, № 1100 від 12.06.2019 року відповідно до якого в плямах на футболці та брюках потерпілого знайдена кров людини і не виключає походження крові у тому числі від потерпілого ОСОБА_6 , походження крові від ОСОБА_4 виключається, а № 1136 від 12.06.2019 року відповідно до якого в слідах на кофті обвинуваченого встановлена наявність крові людини і не виключає походження крові від самого обвинуваченого та домішку крові від потерпілого виключити не можна; протоколом огляду предмету від 16.05.2019 року відповідно до якого на одязі обвинуваченого виявлено нашарування РБК.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що потерпілий ОСОБА_6 , показання якого узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 а також дослідженими судом письмовими доказами по даному кримінальному провадженню, оговорює обвинуваченого. Свідчення потерпілим надавалися під присягою.

Судом не встановлено жодних достатніх даних, які б свідчили про те, що потерпілий в силу неприязних відносин оговорює обвинуваченого, більше того, сам обвинувачений вказував у судовому засіданні, що між ним і потерпілим раніше конфліктів не було.

Твердження обвинуваченого про те, що свідок ОСОБА_18 оговорила обвинуваченого бо була залякана потерпілим суд відхиляє як таке, що не підтверджене доказами також і з огляду на те, що сама свідок відхиляла посилання на будь який тиск на неї зі сторони потерпілого.

Твердження сторони захисту про проведення стороною обвинувачення зі свідком ОСОБА_19 певної «роботи» для фактичної зміни показів, суд вважає голослівними і такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та не підкріплені жодними доказами.

Пояснення свідка ОСОБА_20 підтверджують наявність конфлікту між обвинуваченим і потерпілим, який переріс у бійку.

Судом встановлені обставини скоєння злочину, ретельно досліджені всі надані докази, і суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого та захисника про недоведеність його вини у вчиненні злочину і вважає що факт вчинення даного злочину знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не виявлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд приймає до уваги, що санкція ч. 1 ст.121 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила протиправне діяння, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винуватого.

Кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості винуватого.

Справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням і наслідками для особи, яка його вчинила, тобто між вчинком і покаранням.

Відповідно до положень статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, підставою для звільнення особи від відбування покарання з випробуванням є обґрунтоване переконання суду, викладене в мотивованому висновку про можливість її виправлення без відбування покарання. Висновок суду ґрунтується на відомостях про вчинене кримінальне правопорушення, характер суспільно небезпечного діяння та обстановку його вчинення, зміст протиправної поведінки та інші обставини, які впливають на встановлення його тяжкості. Крім того, важливе значення для вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням мають відомості, що характеризують: особистісні прояви винуватої особи в головних сферах життєдіяльності, спосіб життя, соціальні зв`язки, посткримінальну поведінку, наскільки його ціннісні орієнтири збігаються із загальнопоширеними в суспільстві нормами моралі, соціально-психологічну характеристику, тощо.

ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, має неповнолітню дитину, офіційно працевлаштований на ПрАТ «Карлсберг Україна» на посаді провідного інженера, має стабільне джерело доходу, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, під наглядом лікаря психіатра, лікаря нарколога не перебуває, суд враховує стан здоров`я обвинуваченого пов`язаний з перенесеною ЧМТ, та позицію потерпілого який поклавшись на розсуд суду, не наполягав на суворому покаранні обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, з призначенням покарання з випробуванням, що суд вважає необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в сумі 4355,17 грн. і моральну шкоду в сумі 150000 грн., який мотивовано тим, що матеріальна шкода полягає у витратах пов`язаних з лікуванням. Моральна шкода полягає в тому, що у відношенні нього було скоєно злочин, що потягло моральні переживання та душевні страждання. Оскільки об`єктом скоєного злочину є його здоров`я і злочин є закінченим, то, очевидно, що в результаті протиправної поведінки ОСОБА_4 його здоров`я було пошкоджено. Внаслідок нанесених тілесних ушкоджень була спричинена сильна фізична біль, яка не припинялася тривалий час. Крім того переніс хірургічні втручання, пов`язане з лікуванням отриманих тілесних ушкоджень, знаходився на лікуванні (як на стаціонарному так і амбулаторному), що значно вплинуло на життєдіяльність. Окрім того і до теперішнього часу його стан здоров`я не відновився від отриманих ушкоджень, оскільки болі в області поранень не припинилися і до теперішнього часу. Окрім того, маючи намір найближчім часом поїхати на заробітки до Польщі, попередньо домовившись про місце роботи, де мені платили б приблизно 900 грн. за день, він 26.04.2019 року звільнився з роботи де працював дев`ять років. 25.02.2019 року отримав загран. паспорт, 07.05.2019 року (у день злочину) відкрив візу до Польщі, прийшло запрошення Польщі на роботу. Проте, в результаті протиправних дій ОСОБА_4 , він втратив можливість поїхати до Польщі на заробітки. Втративши можливість поїхати до Польщі намагався знову працевлаштуватися, проте у цьому було відмовлено, оскільки, як було повідомлено, вакансія, на яку претендував, вже зайнята. Проте, вважає, що відмова у працевлаштуванні могла полягати в тому, що про даний злочин стало відомо і керівництву, і працівникам, в результаті чого, до нього стали відноситися з побоюванням - як до особи, схильної до скоєння якихось хуліганських дій, хоча це не відповідає дійсності. Тобто моральна шкода також полягає у завданні шкоди його діловій репутації.

Обвинувачений і цивільний відповідач ОСОБА_4 позов не визнав у поавному обсязі, вважає себе невинуватим.

Оглянувши матеріали цивільного позову, суд приходить до наступних висновків.

Згідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільний позов ОСОБА_6 в частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 4355,17 грн. підтверджено наданими до суду копією виписного епікризу з історії хвороби № 7112; копією чеку від 07.05.2019 року ТОВ «Фарма Віта»; копією чеку від 08.05.2019 року ТОВ «Аптека доброго дня» аптека № 86; копією чеку від 08.05.2019 року ТОВ «Фарма Віта»; копія чеку від 09.05.2019 року ПП «Елада»; копії чеків від 10.05.2019 року ПП «Елада» (т. 1 а.с.69-77).

В цій частині цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 в справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.03.2024 у справі №175/825/21 (провадження №51-4295км23).

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Водночас Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 у справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19) дійшла висновку, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає доведеним факт завдання потерпілому ОСОБА_6 моральної шкоди, що виразилися в ушкодженні його здоров`я, перенесені фізичного болю, нервового потрясіння, необхідності подальшого проходження оздоровлення.

Таким чином, суд, враховуючи характер вчиненого злочину, його наслідки, глибину та тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, пов`язаних з вчиненням щодо нього протиправних дій, характер отриманих ушкоджень здоров`я, час та рівень зусиль, які вимушений прикладати потерпілий для відновлення стану здоров`я, зважуючи на ненадання потерпілим доказів того, що його діловій репутації була завдана шкода, суд приходить до висновку, що заявлена потерпілим сума моральної шкоди не співвідноситься із засадами розумності, виваженості, справедливості, а тому цивільний позов в цій частині підлягає частковому задоволенню у сумі 25000 грн.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Визнати винуватим ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у вигляді 5(п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2(два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди грошову суму у розмірі 4355 грн. 17 коп., та в рахунок відшкодування моральної шкоди грошову суму у розмірі 25000 грн. а всього 29355 грн. 17 коп.

В іншій частині цивільного позову - відмовити.

Речові докази: джинси сині з нашаруванням РБК на лівій штанині, та футболку сіру з просякненням РБК, які передані до камери схову Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області(постанова від 08.05.2019 року) - повернути потерпілому ОСОБА_6 за належністю.

Речовий доказ: зв`язку з трьох металевих ключів з брелком які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (постанова від 14.05.2019 року) - залишити ОСОБА_4 за належністю.

Речові докази: кофта з тканини червоного кольору, джинси синього кольору які передані на зберігання до камери схову Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області(постанова від 16.05.2019 року) - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Речові докази: ножі вилучені під час проведення обшуку за адресою ОСОБА_4 які передані до камери схову Хортицького ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області(постанова від 18.05.2019 року) - повернути ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Роз`яснити право подати клопотання про помилування, право знайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1