Справа № 156/561/25
Провадження № 1-кп/156/89/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Іваничівського районного суду Волинської області кримінальне провадження № 0000307 від 27 квітня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця міста Дзержинськ, Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 у військовому званні «солдат», раніше судимого, востаннє вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 22.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі до 3-х років 8 місяців, згідно ст. 89 КК України, судимість якого знята та погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 Кримінального кодексу України, -

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 на посаді стрільця військової частини НОМЕР_2 , порушуючи ст. ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 27.04.2025 близько 19 годин 10 хвилин, перебуваючи на території домоволодіння за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 , розуміючи, що інспектор-черговий СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейський СРПП ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капрал поліції ОСОБА_6 , які були в однострої поліцейського із відповідними знаками розрізнення та перебували на добовому чергуванні ВПД №1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, є працівниками правоохоронного органу відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» і є при виконанні своїх службових обов`язків, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з метою залякати працівників поліції, взявши до рук сокиру з металу сірого кольору та дерев`яним руків`ям, здійснив словесну погрозу вбивством у нецензурній формі старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , який в той час виконував службові обов`язки і сприйняв погрози як реальні.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у погрозі вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення суті обвинувачення, визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що 27.04.2025 близько 19 годин 10 хвилин перебував у стані алкогольного сп`яніння та з метою залякування працівників поліції, з одним з яких у нього виник словесний конфлікт, взяв до рук сокиру і здійснив словесну погрозу вбивством у нецензурній формі старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , який в той час виконував службові обов`язки. У вчиненому щиро розкаюється, просив його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. 02.10.2025 від нього надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі, відсутність заперечень щодо визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає. А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та його характеристики.

Під час призначення покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до нетяжких злочинів проти авторитету органів державної влади.

Крім того, суд звертає увагу, на суспільну небезпечність вчиненого злочину, яка полягає в тому, що його вчиненням порушується нормальна робота правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання працівниками зазначених органів своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода їх здоров`ю. Вчинення цього злочину може викликати у працівника правоохоронного органу почуття тривоги, страху і занепокоєння за своє життя, здоров`я і майно, що може завадити йому успішно виконувати службові обов`язки.

Суд дійшов висновку про щирість визнання ОСОБА_3 вини шляхом відповідного ставлення до скоєного, про належну критичну оцінку своєї протиправної поведінки, її осуд, а тому визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Встановлено, що раніше обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, згідно з вимогою про судимість та довідки про звільнення з 21.03.2019 року ОСОБА_3 відбував покарання у виді позбавлення волі і звільнений з виправної колонії по відбуттю покарання 21.11.2022, після чого з 25.02.2024 на даний час є військовослужбовцем та перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_2 .

Відповідно до медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога обвинувачений не перебуває.

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, має постійне місце проживання, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має на утриманні двох малолітніх дітей, за місцем проходження служби зарекомендував себе посередньо (показники професійної підготовки, навички в організаторській роботі, особисті вольові якості розвинені на середньому рівні; ОСОБА_3 кмітливий, проте потребує постійного контролю та надмірних роз`яснень стосовно простої роботи; вимоги статутів Збройних Сил України та інших керівних документів знає; над підвищенням своїх знань та професійною майстерністю працює недостатньо; схильний до порушення військової дисципліни та розпорядку дня; здатний критично оцінювати свою діяльність, на зауваження реагує, проте висновки з бесід за напрямом індивідуально-виховного впливу робить не завжди), наявність обставини, що пом`якшує покарання (щире каяття) та наявність обставини, що обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння), з урахуванням думки прокурора та потерпілого щодо міри призначення покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тому йому потрібно призначити покарання в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 345 КК України у виді пробаційного нагляду.

Зважаючи на конкретні обставини цієї справи правові підстави для застосування ст. 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом відсутні.

Застосований захід забезпечення у виді арешту майна згідно ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28.04.2025 потрібно скасувати, у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту закінчився, клопотань про обрання запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців пробаційного нагляду.

Відповідно до п. 1-3 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 28.04.2025 (справа № 165/1445/25, провадження № 1-кс/165/317/25) - скасувати.

Речові докази по справі, а саме:

- сокиру із металу сірого кольору та дерев`яною рукояткою, яку поміщено до поліетиленового пакету, до якого прикріплена бирка із відповідними надписами та підписами понятих, які передано на зберігання у камеру зберігання речових доказів ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити;

- флеш-носій, який надав начальник ВПД № 1 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_7 з відеозаписами з нагрудної відеокамери працівників СРПП ВПД № 1 (сел. Іваничі), на яких зафіксовано неправомірні дії гр. ОСОБА_3 залишити у матеріалах кримінального провадження № 0000307.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1