Справа № 520/501/14-к
Провадження № 1-кп/947/3/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.12.2025 року

Колегія суддів Київського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 20.11.2012 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки України, українки, з вищою освітою, приватного підприємця, розлученої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України,

за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 20.11.2012 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України.

Через канцелярію суду захисником обвинуваченої ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_7 було подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 20.11.2012 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України.

Прокурор ОСОБА_6 не заперечував проти вищезазначеного клопотання захисника обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання та просила суд його задовольнити.

Потерпілі неодноразово викликались в судові засіданні через відомі засоби зв`язку, повідомлялись про зміну обвинувачення ОСОБА_5 , проте до суду не з`являлись.

06.11.2024 року колегією суддів було постановлено ухвалу про здійснення окремого доручення підрозділам ГУНП в Одеській області щодо встановлення їхнього місцезнаходження, проте згідно наданої інформації, за останніми відомими адресами проживання останні не перебувають.

Також, ухвалою колегії суддів від 17.02.2025 року було надано дозвіл прокурору на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: інформації щодо перетину протягом останніх 3 (трьох) років Державного кордону України наступними громадянами: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно наданої інформації, вказані особи перетинали державний кордон України, проте повертались і на даний момент перебувають на території України. Разом з тим, їхнє місцезнаходження встановити не вдалось.

Так, судом були вжиті всі можливі заходи щодо встановлення місця перебування потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та забезпечення їхньої явки в судові засіданні. Проте, у зв`язку з неможливістю у належний спосіб повідомити їх про розгляд питання щодо звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000001 від 20.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, суд вважає за можливе розглянути вищевказане питання без їхньої участі.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, оцінивши всі обставини у сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно пред`явленого обвинувачення викладеного в зміненому обвинувальному акті, ОСОБА_5 10.10.2012, приблизно о 16.30 год. усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на примушення до виконання цивільно-правових зобов`язань, які існували у ОСОБА_8 перед нею у виді боргу у сумі 1987000 грн., діючи за попередньою змовою з особами, яких залучено до оперативної комбінації, в рамках оперативно-розшукової справи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (анкетні дані осіб змінено), перебуваючи на автостоянці прилеглій до ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованій по АДРЕСА_2 , під погрозою насильства над близькими родичами сином ОСОБА_8 ОСОБА_9 та його дружиною ОСОБА_14 , які на той момент були обмежені свободи, з метою примусити ОСОБА_8 до виконання існуючих між останнім та ОСОБА_5 цивільно-правових зобов`язань, що виникли на підставі договору позики, укладеного в усній формі, висловила в категоричній формі вимогу ОСОБА_8 щодо негайного повернення суми боргу.

Далі, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаному місці діючи умисно, за попередньою змовою з особами, яких залучено до оперативної комбінації, в рамках оперативно-розшукової справи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (анкетні дані осіб змінено) з метою примусити ОСОБА_8 до виконання існуючих між останнім та нею цивільно-правових зобов`язань, що виникли на підставі договору позики, укладеного в усній формі, висунула вимогу ОСОБА_8 написати розписку про підтвердження наданих раніше боргових зобов`язань у сумі 1987000 грн.

У подальшому, в той же день, приблизно о 17.40 год. на автостоянці, прилеглій до ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », розташованій по АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , будучи примушений до виконання існуючих між останнім та ОСОБА_5 цивільно-правових зобов`язань, що виникли на підставі договору позики, укладеного в усній формі, через погрози ОСОБА_5 застосувати насильство по відношенню до близьких родичів ОСОБА_8 сина ОСОБА_9 та його дружини ОСОБА_14 , виконуючи її вимоги, у рахунок повернення боргу передав їй грошові кошти в сумі 80000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України за кваліфікуючими ознаками: примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимога виконати договір позики з погрозою насильства над близькими родичами потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з положеннями ст.2 КПК України (далі КПК) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.ст.8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Згідно положень ч.1 ст.285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закривається судом (п.1 ч.2 ст.284 КПК).

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частини 3 та 5 ст.288 КПК передбачають, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, закінченням вчинення кримінальних правопорушень визначено 10.10.2012 року, а тому початком перебігу строку давності в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України є 10.10.2012 року. Цей факт підтверджується матеріалами провадження та ніким не оспорюється.

Згідно інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_5 , санкція ч.2 ст.355 КК України передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років. Розмір максимального покарання не змінився з часу вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.12 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення) такий злочин був визнаний злочином середньої тяжкості.

Відповідно до ч.4 ст.12 чинного КК України такий злочин є нетяжким злочином.

На підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

На підставі п.3 ч.1 ст.49 чинного КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини, і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Отже, строк давності за інкримінованим ОСОБА_5 за ч.2 ст.355 КК України кримінальним правопорушенням, за загальним правилом, мав закінчитись 10.10.2017 року.

Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст.49 КК України, слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що скоїла певний злочин і вчинила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку із чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що від дня скоєння кримінальних правопорушень, обвинувачена якимось чином ухилялась від слідства, або суду, чи були засуджена за вчинення нового кримінального правопорушення. Зокрема в матеріалах справи відсутні будь-які процесуальні рішення про оголошення обвинуваченої у розшук, здійснення щодо неї заходів щодо розшуку, її затримання, тощо.

Згідно із правовою позицією Верховного Суду, викладеної в постанові від 29.07.2021 (справа № 552/5595/18), за змістом ст.ст.284 288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність таких умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину.

Суд зауважує, що положення ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.288 КПК України за своєю суттю є імперативними та не залежать як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду.

Отже, у випадку встановлення всіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності згоди обвинуваченого на це, незалежно від визнання ним своєї вини, суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

За встановлених в судовому засіданні обставин обвинувачена ОСОБА_5 відповідно до п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.49 КК України підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно неї на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України підлягає закриттю.

Крім того, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_8 від 20.12.2013 року визначено розмір застави у сумі 150 000 гривень у якості забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, яка внесена 24.12.2013 року на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 розмірі 150 000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень (квитанція №952420009).

Застава, внесена на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_8 від 20.12.2013 року не була звернена в дохід держави.

На підставі ч.11 ст.182 КПК України застава, яка не звернена в дохід держави, повертається заставодавцю.

Згідно обвинувального акту, загальна сума витрат на залучення експерта під час здійснення досудового розслідування складає 880, 20 гривень.

Відповідно до висновку об`єднаної палати ІНФОРМАЦІЯ_10 (Постанова від 12.09.2022 року у справі №203/241/17), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Оскільки ОСОБА_15 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, у зв?язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю, а ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, то відповідно до положень ч.2 ст.122, ст.124 КПК України витрати на проведення експертиз в розмірі 880, 20 гривень не підлягають стягненню з ОСОБА_5 та покладаються на державу.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 369372, 392395 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності задовольнити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 20.11.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.355 КК України закрити.

Після набрання ухвалою законної сили, внесену заставу на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 20.12.2013 року, за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути заставодавцю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 150 000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень.

Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 880, 20 гривень, стягнути за рахунок держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 (семи) діб з дня її оголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Головуючий Суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3