ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання від 11.09.2025 захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000578 від 07.11.2024,

В С Т А Н О В И В:

17.11.2025 на розгляд слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 надійшло клопотання від 17.11.2025 захисника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 (далі - заявник) про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 0000578 від 07.11.2024.

Заявник просив у своєму клопотанні надати адвокату ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме - до реєстраційної справи юридичної особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Клопотання подане у кримінальному провадженні щодо кримінального правопорушення, віднесеного до підсудності Вищого антикорупційного суду ( далі - ВАКС) згідно із статтями 33-1, 216 КПК України, а тому його розгляд належить до повноважень слідчого судді ВАКС.

Заявник, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Представник володільця майна, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, заперечення проти клопотання не надав.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 163 КПК України неявка учасників не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».

Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Статтею 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що таємна інформація - це інформація, доступ до якої обмежується відповідно до частини другої статті 6 цього Закону, розголошення якої може завдати шкоди особі, суспільству і державі. Таємною визнається інформація, яка містить державну, професійну, банківську таємницю, таємницю досудового розслідування та іншу передбачену законом таємницю.

Дослідивши матеріали провадження та заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя встановив наступне.

Детективами Національного антикорупційне бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000578 від 07.11.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 364 КК України, у якому ОСОБА_4 17.10.2024 повідомлено про підозру.

У пред`явленому ОСОБА_4 в цьому провадженні повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 19.05.2025 зазначено, зокрема, що «16.09.2008 ОСОБА_4 , діючи від імені ОСОБА_5 на підставі вищевказаної довіреності від 12.09.2007, придбав квартиру АДРЕСА_2 .

У період з 13.12.2016 по 21.07.2017 у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровано місцезнаходження ТОВ Агрофірма « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), Підприємство Об`єднання Громадян « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ДОГО « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_5 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (ЄДРПОУ НОМЕР_7 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (ЄДРПОУ НОМЕР_8 ), які пов`язані з ОСОБА_4 . Так, зокрема, з 18.09.2014 по 18.11.2014 ОСОБА_4 був керівником, а з 02.10.2017 засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », у свою чергу з 04.01.2013 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » засновник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке з 04.01.2013 засновник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », яке з 04.01.2013 засновник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Тобто, у повідомленні про підозру стверджується, що квартира АДРЕСА_2 перебувала у фактичному розпорядженні ОСОБА_4 не пізніше ніж з 13.12.2016.

Отже, слідство уважає, що в період, у який ОСОБА_4 отримував компенсації вартості оренди житла, він був забезпечений житлом, а квартира АДРЕСА_2 перебувала у його фактичному розпорядженні.

За наведених обставин у сторони захисту виникає потреба в збиранні доказів на спростування відповідних тверджень сторони обвинувачення, зокрема, доказів того, що квартира АДРЕСА_2 (або її частина) протягом відповідного періоду була переобладнана під офісні приміщення, перебувала в оренді конкретно визначених юридичних осіб, за що останніми належним чином сплачувалася орендна плата на підставі фактично укладених договорів оренди.

Зокрема, однією з юридичних осіб, яка орендувала у ОСОБА_6 приміщенняплощею 10 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 тазазначало цю адресу, як юридичну - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідно до укладеного договору оренди 1/12 від 01.12.2016 - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » орендувало вказане приміщення щонайменше з 01.12.2016 по грудень 2018 включно.

Встановлення факту та періоду реєстрації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою АДРЕСА_3 , а також здійснення його господарської діяльності за цією адресою можуть мати істотне значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Зокрема, отримання доступу до реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » дасть можливість встановити та зафіксувати факти використання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » орендованого приміщення в своїй господарській діяльності, що унеможливлює використання такого приміщення для проживання.

Дані обставини, на думку заявника, можуть бути встановлені на підставі документів, що містяться в реєстраційній справі юридичної особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка відповідно до ст. 1, 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» являє собою сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій, формується після внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію створення юридичної особи, має реєстраційний номер, що присвоюється при внесенні до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію створення юридичної особи, та зберігається у суб`єкта державної реєстрації за місцезнаходженням юридичної особи.

Згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням реєстраційної справи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ).

Таким чином, матеріали провадження дають підстави зробити обґрунтований висновок про те, що за результатами такого тимчасового доступу можуть бути встановлені обставини, що, відповідно до ст. 91 КПК України, підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та що на час розгляду клопотання сторона захисту не має іншої можливості отримати запитувану інформацію в будь-який інший спосіб.

Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Слідчий суддя підкреслює, що вислів «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції по суті відсилає до національного законодавства і закріплює обов`язок дотримувати його матеріальних і процесуальних норм (рішення від 13 листопада 2003 р. у справі «Елсі та інші проти Туреччини» (Elci and Others v. Turkey), заяви № 23145/93 і 25091/94, п. 697).

Втручання має ґрунтуватись на належних і достатніх підставах і повинне бути пропорційним щодо законної мети або цілей, що переслідуються (Segerstedt-Wiberg і інші проти Швеції, 2006).

Отже, пропорційність втручання слідчий суддя оцінює на відповідність трьом критеріям, встановленим Європейським судом з прав людини: 1) чи відбувається втручання згідно із законом; 2) чи переслідує втручання законну мету; 3) чи є втручання необхідним в демократичному суспільстві.

За оцінкою слідчого судді, в цьому випадку втручання в охоронювані законом права володільця майна є необхідним для виконання завдань кримінального провадження, якими є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчий суддя звертає увагу, що у своєму клопотанні заявник, зокрема, просить, здійснити тимчасовий доступ до документів шляхом вилучення їх належним чином завірених копій.

Як передбачено ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Приписами вказаної статті КПК України не передбачено окремої можливості вилучення копій документів, а надається можливість виготовлення таких копій для потреб заявника. Отже, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання в цій частині.

Разом з тим, враховуючи, що зазначене загалом не впливає на задоволення клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення поданого клопотання.

З урахуванням обсягу документів, до яких надається доступ, слідчий суддя вважає обгрунтованим строк дії ухвали 1 місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 131, 132, 159-166, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Надати адвокату ОСОБА_3 тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), а саме - до реєстраційної справи юридичної особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

В решті клопотання відмовити.

Особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукування та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала діє протягом 1 (одного) місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1