Номер провадження: 11-сс/813/1793/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.08.2025 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючому на утриманні неповнолітню дитину 2020 року народження, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді начальника групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «майор», раніше не судимого,

підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000016 від 21.03.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

установив

Зміст оскарженого судового рішення

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.08.2025 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Миколаєві ОСОБА_9 , та продовжено відносно ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 04.10.2025 року, з визначенням розміру застави 600 (шістсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 01.01.2025 року - 1 816 800 (один мільйон вісімсот шістнадцять тисяч вісімсот) гривень.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що:

-пред`явлена підозра є необґрунтованою та базується лише на припущеннях;

-також зазначає, що ризики заявлені слідчим у клопотанні не підтверджені жодним доказом;

- суд не прийняв до уваги дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, зокрема постійне місце проживання, сім`ю, на утриманні малолітнього сина, незадовільний стан здоров`я;

- визначений слідчим суддею розмір застави є необґрунтованим та завідомо непомірним.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Надаючи оцінку доводам захисника відносно необґрунтованості підозри, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Як вбачається зі змісту клопотання слідчого у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вирішили об`єднатися в злочинну групу для вчинення тяжких злочинів з метою особистого незаконного збагачення. Так, ОСОБА_8 , який є начальником групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , мав безпосередньо після отримання від ОСОБА_11 прізвища особи, яка перебуває в розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7, необхідних документів таких осіб та фотокарток, вжити заходів із використанням наданих йому службових повноважень, особистих зав`язків та начальницького положення по виключення з баз розшуку такої особи та внесенню до військово-облікових документів такої особи відомостей, які посвідчують, що нею виконані всі вимоги законодавства по оновленню військово-облікових даних.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території Болградського району Одеської області проживає військовозобов`язаний громадянин України - ОСОБА_12 , який у зв`язку із особистими причинами не оновив вчасно військово-облікові дані за місцем своєї реєстрації у м. Арциз Болградського району Одеської області, який відноситься до зони обслуговування ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У зв`язку із відсутністю знань та страхом перед відповідальністю за не оновлення вчасно військово-облікових даних ОСОБА_12 вирішив звернутися до свого знайомого - військовослужбовця ДПСУ ОСОБА_13 , для отримання поради щодо законного способу оновлення військово-облікових даних.

Приблизно в березні 2025 року ОСОБА_12 виклав ОСОБА_13 вищевказану інформацію, на що останній повідомив, що у нього відсутні відповідні знання, однак він може спитати пораду у свого знайомого - інспектора ВОНС в м. Ізмаїл ОСОБА_10 , який в силу займаної посади доставляє осіб, які перебувають у розшуку до ІНФОРМАЦІЯ_7, та як наслідок знайомий з процедурою оновлення військово-облікових даних.

Так, 15 березня 2025 року ОСОБА_13 зустрівся з ОСОБА_10 поблизу закладу «Точка», що знаходиться за адресом: Одеська обл., м. Ізмаїл, пр-т. Миру, 27і та виклав йому питання озвучені ОСОБА_12 та попрохав поради з приводу ситуації, що склалась.

Так, ОСОБА_11 володіючи інформацію, про перебування ОСОБА_12 в розшуку вирішив використати дану інформацію для особистого незаконного збагачення та повідомив ОСОБА_13 , що його батько - ОСОБА_11 володіє зв`язками в керівному складі ІНФОРМАЦІЯ_3 та може сприяти виключенню з бази розшуку, осіб, які ухиляються від явки до ІНФОРМАЦІЯ_7 для оновлення військово-облікових даних ОСОБА_12 та подальшого виключення з обліку осіб, які підлягають призову на військову службу за мобілізацією під час особливого періоду.

Вищевказані дії ОСОБА_10 оцінив у суму 6000 доларів США, які мають бути передані безпосередньо йому.

Після вищевказаного, ОСОБА_13 надав дану інформацію ОСОБА_12 , але вони вирішили не вчиняти протиправних дій та звернутися до правоохоронних органів з повідомленням про злочинні наміри ОСОБА_10 та інших осіб, на яких він вказував.

Продовжуючи свою неправомірну діяльність, ОСОБА_10 в ході зустрічі з ОСОБА_13 , яка відбулась 01.04.2025 неподалік ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» за адресою: Одеська обл., місто Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок, 70 повідомив, що для досягнення результату йому необхідно встановити, чи дійсно ОСОБА_12 перебуває у розшуку, у зв`язку із не оновленням військово-облікових даних, через що, йому необхідна копія паспорта ОСОБА_12 .

Виконуючи вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_13 01.04.2025 приблизно о 18:12 використовуючи месенджер «Whatsapp» з власного номеру мобільного телефону « НОМЕР_2 » надіслав на належний ОСОБА_10 номер мобільного телефону « НОМЕР_3 » фотографію паспорта ОСОБА_12 .

В подальшому, 02.04.2025 у період часу з 17:00 по 18:40 між ОСОБА_13 , який використовує номер мобільного телефону « НОМЕР_2 » та ОСОБА_10 , який використовує номеру мобільного телефону « НОМЕР_2 » за допомогою месенджеру «Whatsapp» відбулося спілкування в ході якого ОСОБА_10 повідомив, що послуга зняття з військового обліку ОСОБА_12 буде коштувати 6000 доларів та точну процедуру він дізнається від свого батька - ОСОБА_11 та повідомить результат.

Продовжуючи вчиняти дії направлені на отримання неправомірної вигоди, 08.04.2025 ОСОБА_10 призначив ОСОБА_13 зустріч біля закладу «Точка», що знаходиться за адресом: Одеська обл., м. Ізмаїл, пр-т. Миру, 27і, в ході спілкування ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_10 , що озвучена раніше ним сума у розмірі 6000 доларів США, для зняття з військового обліку ОСОБА_12 є занадто великою для нього та він може станом на теперішній час надати тільки 2100 доларів США, а іншу частину після зняття його з розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7, на що ОСОБА_10 повідомив, що використовуючи зв`язку його батька - ОСОБА_11 у керівництві ІНФОРМАЦІЯ_3 можливо розпочати процедуру до отримання повної суми від ОСОБА_12 .

Крім того, ОСОБА_10 зазначив ОСОБА_13 про необхідність дотримання правил конспірації під час обговорення питань зняття ОСОБА_12 з розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7 з метою уникнення викриття неправомірної діяльності службовими особами правоохоронних органів.

Продовжуючи свої неправомірні дії, 16.04.2025 близько 20:00 перебуваючи біля магазину «Планета», за адресом: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Володимира Винниченко, буд. 50, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_13 , що для початку оформлення документів у ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 необхідно особисто зустрітися з ОСОБА_11 , наступного дня, на що він вимушено погодився.

Наступного дня - 17.04.2025 приблизно о 12:00 ОСОБА_13 , діючи на вимогу ОСОБА_10 прибув до автостоянки, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, буд. 27, де його зустрів ОСОБА_10 та відвів до його батька ОСОБА_11 .

Продовжуючи слідувати плану по отриманню неправомірної вигоди. ОСОБА_11 в ході спілкування ще раз вказав на можливість вжиття ним заходів для зняття з розшуку ОСОБА_12 у ІНФОРМАЦІЯ_3 , для чого необхідно щоб ОСОБА_12 власноруч привіз та передав ОСОБА_11 власні документи та усі наявні у нього грошові кошти у сумі 2100 доларів США наступного дня - 18.04.2025 на майданичку тримання транспортних засобів у м. Арциз Болградського р-н. Одеської обл.

Додатково ОСОБА_11 заначив, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 чекає розправа у вигляді шкоди їх здоров`ю та майну у разі повідомлення правоохоронні органи про неправомірні дії, до яких він залучений.

Реально усвідомлюючи погрози ОСОБА_11 та побоюючись їх реалізації ОСОБА_13 погодився передати ОСОБА_12 вимогу про необхідність зустрічі та передачі документів та грошей ОСОБА_11 .

Наступного дня - 18.04.2025 приблизно о 10:45, виконуючи вказівки ОСОБА_11 ОСОБА_12 прибув до вказаного ним місця за адресою: Одеська обл., Болградськирй р-н., м. Арциз, пров. Транспортний, 2Б,В,Г, де його зустрів ОСОБА_11 .

Перебуваючи у вказаному місці, діючи умисно, на виконання заздалегідь узгодженого плану, переслідуючи ціль особистого незаконного збагачення ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти у розмірі 2100 (дві тисячі сто) доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 18.04.2025 становить 86 898 (вісімдесят шість тисяч вісімсот дев`яносто вісім) гривень, як першу частину неправомірної вигоди за виключення його з обліку осіб, які перебувають у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7, у зв`язку із не оновленням військово-облікових даних.

Додатково ОСОБА_12 в ході зустрічі передав ОСОБА_11 копії своїх особистих документів, необхідних для надання в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В подальшому, 25.04.2025 близько 16:00 ОСОБА_10 за допомогою месенджеру «Whatsapp» з власного номеру мобільного телефону « НОМЕР_3 » зателефонував ОСОБА_13 на номер мобільного телефону « НОМЕР_2 » та повідомив про необхідність зустрітися того ж дня, у вказаному ним місці.

Пізніше того ж дня, приблизно о 16:55, ОСОБА_11 зустрівся з ОСОБА_13 біля магазину «Планета», за адресом: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Володимира Винниченко, буд. 50, в ході спілкування ОСОБА_11 вказав, що сума, яку має надати ОСОБА_12 за виключення його з обліку осіб, які перебувають у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7 збільшується до 7000 (сіми тисяч) доларів США.

Пам`ятаючи раніше озвучені погрози висловлені ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що вони озвучені діючою службовою особою правоохоронного органу, побоюючись їх втілення, ОСОБА_13 погодився на вимоги ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої реалізацію свого злочинного умислу, вживаючи заходів для досягнення кінцевої мети, 30.04.2025 під час телефонних розмов у період часу з 15:40 до 18:20 та 01.05.2025 у період часу з 10:50 до 12:24 за допомогою месенджеру «Whatsapp» з використанням номерів мобільних телефонів « НОМЕР_3 » « НОМЕР_2 », які належать ОСОБА_13 та ОСОБА_10 відповідно, останній виказав вимогу, що б ОСОБА_12 передав копії своїх документів довіреній особі ОСОБА_11 , який приїде до місця його проживання.

Виконуючи вказівку ОСОБА_10 , ОСОБА_13 передав ОСОБА_12 інформацію, що до нього додому має прибути довірена особа ОСОБА_11 , який він має надати копії своїх документів, на що ОСОБА_14 погодився.

Так, 01.05.2025 приблизно о 12:45 на номер мобільного телефону ОСОБА_12 НОМЕР_4 зателефонувала невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка користується номером мобільного телефону НОМЕР_5 та повідомила, що невдовзі прибуде до місця мешкання ОСОБА_12 за дорученням ОСОБА_11 .

Пізніше, 01.05.2025 приблизно о 12:55 до місця проживання ОСОБА_12 за адресом: АДРЕСА_2 прибула невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статі на автомобілі «Opel Vectra» з номерами реєстрації іноземної держави.

Вказана особа не представилась, повідомила, що діє за вказівкою ОСОБА_11 та їй була надано копія паспорта ОСОБА_12 та довідка про місце реєстрації.

В подальшому, 15.05.2025 приблизно о 13:50 ОСОБА_10 за допомогою месенджеру «Whatsapp» з власного номеру мобільного телефону « НОМЕР_3 » зателефонував ОСОБА_13 на номер мобільного телефону « НОМЕР_2 » та сказав, що необхідно надати фотокартки ОСОБА_12 формату 3х4 см., для виготовлення військово-облікових документів, на що ОСОБА_13 повідомив, що передасть вказівку ОСОБА_12 , через деякий час ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_10 , що фотокартки готові, на що ОСОБА_10 відповів, що їх забере довірена особа ОСОБА_11 з місця мешкання ОСОБА_12 .

Наступного дня, 16.05.2025 до місця проживання ОСОБА_12 за адресом: АДРЕСА_2 прибула невстановлена в ході досудового розслідування особа чоловічої статі на автомобілі «Opel Vectra» з номерами реєстрації іноземної держави, якому ОСОБА_12 передав дві власні фотокартки формату 3х4 см.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, у період з 20.05.2025 по 25.06.2025 група осіб, до якої входить ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 відповідно до раніше розподілених функцій вживали заходи щодо досягнення своєї кінцевої мети, а саме виключення військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_12 з обліку осіб, які не оновили вчасно військово-облікові дані у ІНФОРМАЦІЯ_7 та внесення відповідних відомостей до інформаційно-облікових систем та військово-облікових документів ОСОБА_12 з метою отримання неправомірної вигоди та розподілення між учасника злочинної групи у визначених між собою частках.

Так, 25.06.2025, близько 12:00 ОСОБА_10 за допомогою месенджеру «Whatsapp» з власного номеру мобільного телефону « НОМЕР_3 » зателефонував ОСОБА_13 на номер мобільного телефону « НОМЕР_2 » та повідомив, що ОСОБА_12 необхідно оновити додаток «ІНФОРМАЦІЯ_8», де має змінитися його статус, як особи, яка розшукується, також він сказав, що ОСОБА_12 необхідно буде наступного дня - 26.06.2025 зустрітися з ОСОБА_11 по місцю його роботи у м. Арциз Болградського району Одеської області та отримати від нього військово-облікові документи на його ім`я.

Виконуючи вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_13 передав вказівку ОСОБА_12 , який виконав дані дії та близько 13:00 25.06.2025 в ході оновлення додатку «ІНФОРМАЦІЯ_8» побачив свій оновлений статус, де була відсутні графа «Вас розшукує ІНФОРМАЦІЯ_7».

В подальшому, 26.06.2025 близько 08:50, виконуючи вказівки ОСОБА_10 ОСОБА_12 прибув до майданчику тримання транспортних засобів за адресою: Одеська обл., Болградськирй р-н., м. Арциз, пров. Транспортний, 2Б,В,Г, де його зустрів ОСОБА_11 та достовірно усвідомлюючи відсутність законних підстав у ОСОБА_12 для виключення з бази даних осіб, які не оновили військово-облікові дані, не проходження ним військово-лікарської комісії передав йому військово-обліковий документ на ім`я ОСОБА_12 № 7, виданий ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) 20.06.2025 та довідку № 9 від 22.05.2025 щодо медичного огляду ВЛК, видана ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) та зареєстрована за № 90/1121 від 20.06.2025.

Таким чином, у вказаний період час, за вищевикладених обставин, перебуваючи на території Ізмаїльського та Болградського районів Одеської області, група осіб до якої входить ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 виконуючи свій злочинний умисел направлений на особисте незаконне збагачення, використовуючи службове становище, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, злочинні наслідки своїх дій, виконали всі дії направлені на незаконне виключення з обліку осіб, які перебувають у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7, у зв`язку із не оновленням військово-облікових даних у встановленому законом порядку військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 шляхом внесення відомостей до інформаційних систем та виготовлення військово-облікових документів, за що отримали першу частину неправомірної вигоди за свої протиправні дії у розмірі 2100 доларів США.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, діючи умисно відповідно до заздалегідь узгодженому плану, переслідуючи ціль отримання повної суми неправомірної вигоди, яка становить 7000 доларів США за свої протиправні дії пов`язані з незаконним виключенням з обліку осіб, які перебувають у розшуку ІНФОРМАЦІЯ_7, у зв`язку із не оновленням військово-облікових даних ОСОБА_10 03.07.2025 приблизно о 12:00 зустрівся з ОСОБА_13 в автомобілі «Mitsubishi Lancer» д.н.з. іноземної держави НОМЕР_6 , який знаходився біля будинку за адресою: Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, буд. 66.

Так, перебуваючи у вказаному автомобілі ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_13 другу частину неправомірної вигоди у розмірі 4900 доларів США, що станом на 03.07.2025 відповідно до офіційного курсу НБУ становить 204 869 (двісті чотири тисячі вісімсот шістдесят дев`ять) грн., які мав намір розподілити між іншими учасниками злочинної групи.

Після вищевказаних дій протиправні діяльність групи осіб, до якої входить ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 була припинена та їх затримано у порядку ст. 208 КПК України.

04.07.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.03.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.03.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 19.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.05.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.05.2025;

- Протоколом аудіоконтролю за особою від 21.04.2025;

- Протоколом аудіо-відеоконтролю за особою від 21.04.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.05.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.04.2025;

- Протоколом затримання ОСОБА_8 від 03.07.2025;

- Протоколом затримання ОСОБА_11 від 03.07.2025;

- Протоколом затримання ОСОБА_10 від 03.07.2025;

- Протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 03.07.2025;

- Протоколом огляду від 27.06.2025;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 03.07.2025;

- Іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

На підставі аналізу матеріалів провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за кваліфікуючими ознаками одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам захисника ОСОБА_7 з приводу необґрунтованості підозри, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Більш того, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, сторона захисту не позбавлена можливості оскаржити повідомлення про підозру ОСОБА_8 у визначеному законом порядку.

Що стосується наявності ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків та/або перешкоджати кримінальному провадження іншим чином.

Маючи значний досвід роботи в правоохоронних органах, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_8 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час, ОСОБА_8 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Існування вказаних ризиків обумовлене тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим та тією обставиною, що підозрюваний знайомий із свідками.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів враховує посилання захисника відносно міцності соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_8 однак зауважує, що зазначені обставини не спростовають поза розумним сумнівом існування зазначених вище ризиків.

Стосовно доводів захисника про те, що у зв`язку із воєнним станом перебування в умовах ізоляції становить загрозу для життя ОСОБА_8 колегія суддів звертає увагу, що внаслідок збройного вторгнення рф на територію України, перебуває життя та здоров`я кожного українця, як тих, хто боронить країну на полі бою, так і тих, хто забезпечує обороноздатність країни, працюючи та сплачуючи податки, частина яких іде на забезпечення функціонування установ попереднього ув`язнення, де утримуються особи, які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень.

Більш того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Апеляційний суд на підставі аналізу наданих матеріалів, приходить до висновку про те, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що з огляду на обґрунтованість підозри та наявність ризиків дії та поведінка підозрюваного ОСОБА_8 на теперішній час потребують виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, який водночас не є для нього безальтернативним.

Разом з тим, апеляційний суд вважає частково мотивованими твердження захисника ОСОБА_7 , відносно того, що визначений судом розмір застави є непомірним для підозрюваного ОСОБА_8 та не відповідає критеріям необхідності та пропорційності.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Апеляційний суд вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом не були належним чином виконанні вимоги ч.5 ст.182 КПК України, оскільки в ухвалі відсутнє обґрунтування виключності випадку, який виправдовує застосування до обвинуваченого застави саме в розмірі 600 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 816 800 гривень, яку підозрюваний та його родичі об`єктивно не мають можливості внести.

Апеляційний суд зазначає, що розмір застави більший ніж визначено у пунктах 1-3 ч. 5 ст. 182 КПК України може бути визначений слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, які передбачено у КПК України. При цьому суд, приймаючи рішення про розмір застави, на одному важелі терезів має покласти достатню міру гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а на інший - неможливість завідомої непомірності застави для особи.

У випадку ігнорування факту завідомої непомірності застави для особи судом спотворюється сутність запобіжного заходу, яка призводить до безальтернативності тримання під вартою, через реальну неможливість внесення особою застави і може свідчити про елементи тиску на неї з боку сторони обвинувачення для досягнення результату протилежного від легального об`єктивного встановлення істини змагальними процесуальними засобами.

Так, у відповідності до положень ст. 182 КПК України розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб запобігти бажанню особи, щодо якої застосовано заставу, будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Проте поряд з цим особа повинна мати реальну здатність внести заставу відповідного розміру.

В контексті справи «Mangouras v. Spain» (рішення від 28.09.2010 р., заява № 12050/04) зазначається, що заявник, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. ЄСПЛ визнано законними та обґрунтованими дії національних судів щодо обрання підозрюваному розміру застави, який значно перевищував наявні активи, поточні доходи підозрюваного, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, та зазначено, що навіть якщо сума застави визначається, виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі Punzelt v. Czech Republic від 25.04.2000 р. (заява № 31315/96, пункт 86) констатовано, що ані неодноразова відмова у звільненні під заставу заявника, ані в подальшому встановлена застава у розмірі 30 000 000 чеських крон, не були порушенням прав заявника, враховуючи масштаб його фінансових операцій.

У будь-якому випадку із структури статті 5 Конвенції в цілому, та її третього пункту, зокрема, слідує, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (зокрема, пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musuc v. Moldova від 06.11.2007 р., заява № 42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12.04.2009 р., заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави, як і у вирішенні питання про необхідність продовження ув`язнення обвинуваченого. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Отже, положення КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан обвинуваченого; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу обвинуваченого; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» обвинуваченого; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує особу підозрюваного, його майновий стан, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , та вважає за необхідне зменшити розмір застави, визначеної слідчим суддею, як альтернативного запобіжного заходу, та встановити її в розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час судового розгляду, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які посилається прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

З огляду на зазначені вище обставини, ухвала суду підлягає скасуванню, з ухваленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 29.08.2025 року відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000016 від 21.03.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під ватрою у відношенні ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Продовжити у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.10.2025 року включно.

Визначити розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA1086720, код отримувача (ЄДРПОУ) - 42268321, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, з призначенням платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_8 , згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 30.09.2025 року по справі 523/12797/25 (номер провадження суду апеляційної інстанції №11-сс/813/1793/25) судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ).

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , на строк до 04.10.2025 року включно наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні визначеними слідчим, слідчим суддею чи судом;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, неявки підозрюваного за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді без поважних причин, чи порушення підозрюваною обов`язків, застава звертається в дохід держави і вирішується питання про застосування застави в більшому розмірі, або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків становить до 04.10.2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4