СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1083/25
ун. № 759/9489/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Святошинський районний суд м.Києва в складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду, в режимі ВКЗ, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0003336 від 26.11.2022 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 , обвинувачений - ОСОБА_5 , захисник - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

20.03.2025 до Святошинського районного суду міста Києва з Київського апеляційного суду для нового розгляду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003336 від 26.11.2022 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

У судовому засіданні прокурор оголосила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зазначив, що прокурором не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до матеріалів вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, які згідно ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за одне з яких передбачено покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на момент розгляду клопотання, то слід зазначити, що обвинувачений суспільно-корисною працею не займається, офіційно не працевлаштований, відсутні міцні соціальні зв`язки та постійне джерело доходу, а тому існує ризик щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.

Крім цього, враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, у нього відсутнє постійне джерело доходу, існує ризик того, що обвинувачений у пошуках грошових коштів буде вчиняти інші кримінальні правопорушення проти власності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що на даній стадії судового провадження ризики, які були підставою для застосування та продовження запобіжних заходів щодо обвинуваченого, не зменшились та не перестали існувати, тому щодо обвинуваченого необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, у тому числі і особисте зобов`язання, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки дане кримінальне провадження стосується особливо тяжких злочинів, які полягають в умисному вбивстві з корисливих мотивів та розбою, вчиненому в умовах воєнного стану, колегія суддів, керуючись правилами ч. 4 ст. 183 КПК України, не вбачає правових підстав для визначення в цьому випадку розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, питання про визначення розміру застави, у вказаному випадку, належить до дискреційних повноважень колегії суддів.

Керуючись ст.ст., 177, 178, 183, 194, 314-316, КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 20.11.2025 включно та утримувати його в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Ухвала діє до 20.11.2025 року включно та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено 23.09.2025.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3