В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001876 від 23.09.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утриманні дітей та осіб похилого віку не маючого, не працюючого, маючого ІІ групу інвалідності, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 Кримінального кодексу України,

встановив таке.

Формулювання обвинувачення згідно з обвинувальним актом.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи вигадані дані іншої особи: « ОСОБА_6 НОМЕР_1 АДРЕСА_2 », в особистому кабінеті сайту Укрпошта, оформив міжнародне поштове відправлення до США (UNITED STATES OF AMERICA) АДРЕСА_3, із зазначенням даних одержувача: ОСОБА_10 НОМЕР_7

Після чого 19.05.2025, перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку №50042 АТ «Укрпошта», що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, 48, ОСОБА_3 помістив до картонної коробки наконечники для стріл скіфської археологічної культури VI - IV ст. до н.е. у кількості 0 шт., замасковані у фітингах для труб, про продаж яких до цього домовився, та передав для подальшого оформлення й відправлення працівникам поштового відділення вказану картонну коробку з предметами старовини, на яку було наклеєно митну декларацію форми СN 22 із зазначенням вказаних вище даних. При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на здійснення переміщення культурних цінностей через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, ОСОБА_3 приховав дійсний вміст поштового відправлення, зазначивши в графі детального опису вкладення «соrner fitting».

В подальшому ОСОБА_3 , використовуючи вигадані дані іншої особи « ОСОБА_6 НОМЕР_1 АДРЕСА_4», в особистому кабінеті сайту Укрпошта, оформив міжнародне поштове відправлення до Австралії (АUSTRALIA) АДРЕСА_5, із зазначенням даних одержувача: ОСОБА_11 НОМЕР_2 .

Так, 19.05.2025, перебуваючи в приміщенні відділення поштового зв`язку №50042 АТ «Укрпошта», що розташоване за адресою: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Едуарда Фукса, 48, ОСОБА_3 помістив до картонної коробки натільний хрестик часів Київської Русі ХІ-ХІ І ст. у кількості 1 шт., замаскований у фітингу для труб, про продаж яких до цього домовився, та передав для подальшого оформлення й відправлення працівникам поштового відділення вказану картонну коробку з предметом старовини, на яку було наклеєно митну декларацію форми СN 22 із зазначенням вказаних вище даних. При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на здійснення переміщення культурних цінностей через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, ОСОБА_3 приховав дійсний вміст поштового відправлення, зазначивши в графі детального опису вкладення «fitting corner».

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України - закінчений замах на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей.

Відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

26 вересня 2025 року прокурор та обвинувачений уклали угоду про визнання винуватості на етапі досудового розслідування, відповідно до якої виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, яка ніким не оспорюється; зазначили істотні обставини для даного кримінального правопорушення; ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненому злочині та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі, зазначеному в обвинувальному акті, у судовому провадженні; узгодили призначення покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки та погодилися звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону.

Суд дійшов висновку, що укладена угода відповідає вимогам до її змісту, визначеним ст. 472 КПК України, та підписана сторонами.

Під час судового засідання суд, на виконання вимог ч. 4 ст. 474 КПК України, роз`яснив та з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє:

- що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

- наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України;

- характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

- вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди судом;

- наслідки невиконання ним угоди.

В судовому засіданні обвинувачений вказав, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, передбачені ст. 473, ч. 4 ст. 474 КПК України. Він також беззастережно визнав свою вину за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України та надав суду згоду на призначення узгодженого сторонами угоди покарання; сказав, що розкаюється в тому, що зробив.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, зазначив, що не вбачає перешкод для її затвердження.

Прокурор вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості з огляду на наявність правових підстав для цього і відповідність угоди вимогам закону. Зазначив про те, що до вилученого в якості доказу ноутбука, належного ОСОБА_3 , слід застосувати спеціальну конфіскацію на підставі ст. 96-2 КК України, оскільки він був використаний як знаряддя вчинення кримінального правопорушення; інший доказ (мобільний телефон) можна повернути як такий, що не підлягає спеціальній конфіскації.

Захисник та обвинувачений заперечили проти застосування спеціальної конфіскації, пославшись на тяжкі життєві обставини обвинуваченого, недостатність його майнового доходу (пенсія по інвалідності в розмірі 3 080 грн), дороговартісність та цінність ноутбука (рік тому коштував 36 тис. грн). Захисник також просив повернути внесену дружиною обвинуваченого заставу у разі затвердження угоди; долучив копію платіжної інструкції про внесення такої застави (прокурор не заперечував).

На виконання вимог ч. 6 ст. 474 КПК України суд у судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Скарги щодо цього ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав. В судовому засіданні він підтвердив, що підстав для будь-яких скарг з його боку не було.

На виконання вимог ч. 7 ст. 474 КПК України суд також переконався у відповідності угоди вимогам КПК України та/або закону. Зокрема, умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

З огляду на зазначене суд переконався, що угода може бути затверджена.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Ця обставина зазначена в обвинувальному акті і визнана судом.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не виявив.

Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України - закінчений замах на контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей. Враховуючи це, а також те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження укладеної між прокурором та ОСОБА_3 угоди.

Мотиви призначення покарання.

Сторони домовились про покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за статтею 12 КК України, особливостей і обставин вчинення: форми вини, мотиву і мети, способу, стадії вчинення, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з частиною п`ятою статті 65 Кримінального кодексу України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Суд, з урахуванням особи ОСОБА_3 , а саме того, що він раніше не судимий, не працює, наявності інвалідності ІІ групи, вчинення ним злочину через непрості життєві обставини, дійшов висновку про можливість призначення йому узгодженого в угоді покарання.

Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку: щодо цивільного позову, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат, речових доказів тощо.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Дію запобіжного заходу у вигляді застави слід залишити до набрання вироком законної сили.

Витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, в розмірі 13 570,56 грн - стягнути на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Спеціальна конфіскація до речового доказу - ноутбука, має бути застосована на підставі ст. 96-2 КК України, оскільки ноутбук був використаний обвинуваченим як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а припис закону щодо застосування спецальнлї конфіскації - імперативний.

Інший доказ - мобільний телефон слід повернути обвинуваченому.

На підставі зазначеного, статей 532, 393, 395, керуючись статтями 99, 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 вересня 2025 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за № 0001876 від 23.09.2025.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

Призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_3 у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у вигляді застави - скасувати.

Заставу у розмірі 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок, внесену заставодавцем ОСОБА_9 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, повернути заставодавцю - ОСОБА_9 відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: мобільний телефон Samsung Galaxy S10+» s: НОМЕР_3 IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , з встановленими сім-картами за номерами телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_1 - повернути власнику ОСОБА_3 .

Речовий доказ ноутбук «Lenovo Think Book» s: RW07BFGG, MO: PWNOB3822017, MTM: 21KJ003KRA та зарядний пристрій до нього в порядку спеціальної конфіскації конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судової мистецтвознавчої експертизи в розмірі 13 570,56 (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят грн 56 коп) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з моменту його проголошення прокурором та обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене, ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання, не роз`яснення наслідків укладення угоди. Прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору; учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні - надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копія вироку може бути отримана учасниками судового провадження в суді.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1