Справа № 353/853/20
Провадження № 1-кс/353/14/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисників адвокатів ОСОБА_4 та

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тлумачі заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2026 року захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до Тлумацького районного суду Івано-Франківської області з заявою про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України. Мотивує відвід тим, що захист обвинуваченого ОСОБА_3 у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюють адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 15.10.2025 року судове засідання не відбулося у зв`язку з зайнятістю прокурора ОСОБА_8 в іншому кримінальному провадженні, про що останній письмово повідомив суд. 15.10.2025 року суддя ОСОБА_6 призначила наступне судове засідання на 16.10.2025 року на 15 год. 00 хв., при цьому документ про призначення дати слухання був доставлений до його електронного кабінету 15.10.2025 року о 22 год. 22 хв., а судова повістка о 23 год. 22 хв., тобто фактично напередодні судового засідання. 16.10.2025 року він у судове засідання не прибув саме з причин неналежного повідомлення його про дату та час його проведення. Обвинувачений ОСОБА_3 , реалізуючи своє гарантоване законом право на захист, наполягав на участі його як захисника та просив суд відкласти судове засідання. Таку ж позицію підтримали адвокат ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_8 . Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 реалізував своє право на вільний вибір захисників та залучив до участі в кримінальному провадженні двох адвокатів, проведення судового засідання за відсутності одного з них, який не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, за умови наполягання обвинуваченого на його участі, є істотним порушенням права на захист та вимог ст. 324 КПК України. Суддя ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що його відсутність є наслідком порушення судом вимог ч. 9 ст. 135 КПК України, свідомо проігнорувала позицію обвинуваченого, захисників та прокурора, та без будь-яких законних підстав продовжила судовий розгляд, формально пославшись на наявність у обвинуваченого іншого захисника. Додатково суд обгрунтував відмову в відкладенні судового засідання тим, що надасть йому можливість поставити запитання обвинуваченому ОСОБА_7 в наступному судовому засіданні. Вважає, що така позиція є очевидно протиправною, оскільки кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості реалізації процесуальних прав захисника шляхом їх перенесення у часі або «компенсації» після завершення відповідної процесуальної дії. Надання гіпотетичної можливості поставити запитання в майбутньому не відновлює порушене право, а фактично узаконює проведення судового розгляду за відсутності захисника, на участь якого наполягав обвинувачений ОСОБА_3 , що є неприпустимим з огляду на принципи змагальності сторін та забезпечення права на захист. Продовжуючи судовий розгляд суддя ОСОБА_6 істотно обмежила право обвинуваченого ОСОБА_3 на обраного ним захисника, порушила принцип змагальності сторін, а також порушила його процесуальні права як захисника та учасника кримінального провадження, зокрема право на належне повідомлення, участь у судовому розгляді та реалізацію в конкретному судовому засіданні повноважень, передбачених КПК України. Вважає, що такі дії судді ОСОБА_6 в своїй сукупності об`єктивно викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості та безсторонності. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України просив відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду справи № 353/853/20, а справу передати на перерозподіл новому судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 січня 2026 року, вказана заява про відвід судді ОСОБА_6 передана на розгляд судді ОСОБА_9 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 03.02.2026 року через канцелярію суду подав доповнення до поданої ним заяви про відвід судді ОСОБА_6 , в яких вказав, що в судовому засіданні 10.11.2021 року він усно заявив судді відвід та просив оголосити перерву. З огляду на одноособовий розгляд справи та положення ст. 81 КПК України, суддя ОСОБА_6 не була уповноважена вирішувати питання про власний відвід, а у разі з`явлення відводу зобов`язана була негайно зупинити судовий розгляд та забезпечити передачу питання вирішення відводу на розгляд іншого судді. Подана в судовому засіданні 10.11.2021 року усна заява про відвід судді ОСОБА_6 так і не розглянута до сьогоднішнього дня. Вважає, що наведені факти в своїй сукупності об`єктивно викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості та безсторонності судді ОСОБА_6 , що є підставою для відводу, згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні 16.02.2026 року подані ним заяву про відвід судді ОСОБА_6 та доповнення до неї повністю підтримав, просив заяву про відвід судді ОСОБА_6 задовольнити з підстав у ній наведених та відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду вищевказаного кримінального провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні 16.02.2026 року заяву про відвід судді ОСОБА_6 також підтримав, вважає її обґрунтованою та мотивованою, вважає, що до заяви надано докази, які підтверджують висновки і обставини викладені в заяві про відвід судді ОСОБА_6 . Просив заяву про відвід судді ОСОБА_6 задовольнити з підстав викладених у заяві.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні також підтримав заяву про відвід судді ОСОБА_6 , просив її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання 16.02.2026 року не з`явився, 03.02.2026 року через канцелярію суду подав заперечення на заяву про відвід судді ОСОБА_6 , в яких він просить відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 . Вказує, що він є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні. На останньому судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді ОСОБА_6 , стверджуючи, що нібито були порушені права обвинуваченого ОСОБА_3 . Він категорично з цим не погоджується. Особисто він вважає, що права ОСОБА_3 не були порушені, адже у судовому засіданні був присутній його професійний адвокат ОСОБА_5 , який здійснював захист, висловлював позицію ОСОБА_3 , реагував на його свідчення в залі суду та представляв інтереси свого підзахисного. ОСОБА_3 не залишався сам без допомоги і не був позбавлений захисту. Раніше відсутність одного адвоката не була проблемою, а тепер це подається як серйозне порушення і підстава для відводу судді. На його погляд, така позиція виглядає непослідовною та несправедливою. Він переконаний, що підстав для відводу судді немає, а подана заява є, швидше, способом усунути зі справи незавгодну суддю. Також 12.02.2026 року обвинувачений ОСОБА_7 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розгляд заяви адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 проводити без його участі, раніше подане заперечення підтримав, просив суд відмовити в задоволенні даної заяви про відвід судді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, 03.02.2026 року та 09.02.2026 року на електронну адресу суду надіслав заяви, в яких він просить проводити судове засідання призначене за заявою адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 за його відсутності. Окрім того, повідомив, що 03.12.2025 року ОСОБА_7 звернувся з заявою про відмову від надання ним адвокатських послуг. Заява на розгляді в Тлумацькому районному суді Івано-Франківської області.

Представник потерпілого Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області ОСОБА_11 в судове засідання не з`явився, 09.02.2026 року через канцелярію суду подав заяву, в якій він просить заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні розглядати у відсутності представника потерпілого Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, щодо результатів розгляду заяви по суті покладається на рішення суду.

Прокурор ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, 03.02.2026 року та 09.02.2026 року на електронну адресу суду надіслав заперечення на заяву про відвід судді ОСОБА_6 у справі № 353/853/20 та клопотання по вказаній заяві, у яких він просить розгляд заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 розглядати без участі прокурора та відмовити в задоволенні вказаної заяви. Вказує, що згідно матеріалів, які знаходяться в 11 томі судової справи № 353/853/20, захисник обвинуваченого ОСОБА_4 був належним чином повідомлений про проведення судового засідання на 16.10.2025 року (в тому числі телефонограмою секретаря судового засідання), в процесі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 відмовився від дачі пояснень захисникам ОСОБА_3 . Також суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області дотримувалися вимоги КПК України при проведенні судового засідання, процесуальні права обвинуваченого та його захисників не порушувалися.

Особа, якій заявлено відвід, - суддя ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви про відвід судді.

У зв`язку з чим, суд вважає за можливе розглянути дану заяву без їхньої участі, оскільки положеннями ст. 81 КПК України не передбачена їх обов`язкова участь при вирішенні питання про відвід.

Суд, дослідивши заяву про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 та додані до неї матеріали, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У відповідності до ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: (1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; (2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; (3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; (4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; (5) у випадку порушення встановленого частиною третьої статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. Відповідно до ч. 2 цієї статті у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Таким чином ст. 75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу.

У свою чергу, поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Частиною 5 ст. 80 КПК України встановлено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, приймаючи до уваги вищенаведене, заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення судді від участі у судовому провадженні.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Королівства Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

У пункті 104 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) від 27.05.2013 зазначено, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав не встановлено і в судовому засіданні, обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 і унеможливлювали винесення нею об`єктивного рішення у справі, також не встановлено.

Доводи сторони захисту про відвід судді фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями та процесуальними діями судді ОСОБА_6 при розгляді вищевказаної справи. Незгода з процесуальними рішеннями, діями судді не дає підстав стверджувати про упередженість судді та не може бути підставою для відводу судді ОСОБА_6 від участі у розгляді даної справи.

Обставини, на які посилається заявник, не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також, з урахуванням викладеного, такими, які самі по собі, свідчать про зацікавленість та упередженість судді, відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 КПК України.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає порядок перевірки законності процесуальних дій судді і постановлених ним процесуальних рішень, а також порядок їх оскарження у передбачених законодавством випадках. До компетенції судді суду першої інстанції не відноситься вирішення питання щодо законності процесуальних дій і процесуальних рішень іншого судді тієї ж судової інстанції.

Тому суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області, яка розглядає заяву про відвід, не має повноважень вирішувати законність процесуальних дій і процесуальних рішень судді ОСОБА_6 .

Оскільки судом не встановлено та заявником не наведено жодних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б виключали участь судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від розгляду вищевказаного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, суд вважає, що у задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження № 0000002, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, та за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 366 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийОСОБА_13

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено учасникам судового провадження о 14 год. 30 хв. 18 лютого 2026 року.