Справа №-613/1488/25 Провадження №-1-кп/613/200/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 06.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ульянівка Богодухівського району Харківської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 травня 2025 року у справі № 613/645/25 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови Богодухівського районного суду Харківської області, від 08 травня 2025 року, яка набрала законної сили 18 травня 2025 року, ігноруючи виконання постанови суду щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, у порушення ст. 129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання всіма органами влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаного судового рішення, яким його позбавлено права керувати транспортними засобами, вчинив дії щодо умисного невиконання вказаної постанови суду.

05 червня 2025 року близько 19 години 10 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ГАЗ 31105-101» державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі поряд із будівлею, що розташована за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Індустріальна, 10, був зупинений працівниками СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області у зв`язку з тим, що не виконав вимог дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 (в) Правил дорожнього руху. Під час перевірки документів у водія ОСОБА_4 працівниками Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області було встановлено факт позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами та винесено стосовно останнього постанову серії ЕНА № 4902078 від 05 червня 2025 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, надав показання щодо місця, часу, способу їх вчинення так, як вони встановлені судом. Підтвердив, що дійсно керував автомобілем марки «ГАЗ 31105-101» державний номер НОМЕР_1 , усвідомлюючи, що позбавлений права керування транспортними постановою Богодухівського районного суду Харківської області від 08 травня 2025 року. Пояснив, що був вимушений сісти за кермо транспортного засобу у зв`язку з тим, що його дружина потрапила до лікарні в м. Харків, і необхідно було терміново її відвідати, привезти їй гроші, оскільки жодної іншої дорослої особи, яка б могла це зробити, поруч не було. Наголосив, що наразі шкодує про вчинене, розкаюється та зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо долі речових доказів та щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Вказані дії ОСОБА_4 судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 65 КК України, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, одружений, не працює, є пенсіонером, особою похилого віку, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєння кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням та судом не встановлено.

На підставі викладеного, призначаючи покарання ОСОБА_4 , керуючись вимогами ст.ст. 50, 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини справи, ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яке є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Кримінальним правопорушенням майнова шкода не завдана.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 371, 374, 376, 394, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн (вісім тисяч п`ятсот грн 00 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню: копії квитанції про сплату штрафу ОСОБА_4 у розмірі 17000,00 грн, копію квитанції про сплату судового збору в розміфрі 605,60 грн, копію розписки про отримання ОСОБА_4 копії постанови від 08.05.2025 по справі № 613/645/25 зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1