Справа № 741/1268/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/790/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2025 року,

У С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою суду щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

задоволено клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим та закрито кримінальне провадження №0000127 від 07.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Судом першої інстанції установлено, що ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за наступних обставин.

05.07.2025 близько 20:00 год., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись на подвір?ї домогосподарства АДРЕСА_3 , після спільного вживання спиртних напоїв, вчинив сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин із ОСОБА_9 та з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тілесного ушкодження потерпілому та бажаючи їх настання і доводячи свої наміри до кінця, умисно наніс не менше чотирьох травматичних дій, а саме ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулубу потерпілого, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: параорбітальної гематоми лівого ока, що не потягло за собою короткочасний розлад здоров?я, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, а також перелом IX ребра зліва, що за ознакою тривалості розладу здоров?я на строк, більше, ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

Задовольняючи клопотання обвинуваченого, суд послався на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до необережного нетяжкого злочину, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, має постійне місце проживання та реєстрацію, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому та примирився з останнім, внаслідок чого визнав необхідним задовольнити його клопотання та звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України і закрити кримінальне провадження.

Не погодившись із таким рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування таких вимог зазначає, що судом безпідставно застосовано положення ст. 46 КК України, оскільки не враховано, що ОСОБА_7 вчинив умисний нетяжкий злочин та, відповідно, незаконно звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням із потерпілим.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити із викладених підстав, обвинуваченого, який не заперечував та поклався на розсуд суду; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до таких висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Твердження прокурора про те, що суд першої інстанції безпідставно застосував щодо ОСОБА_7 положення ст. 46 КК України та закрив кримінальне провадження у зв`язку із примиренням з потерпілим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як слідує з обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, тобто в умисному спричиненні потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, однак це діяння є умисним, а тому виключається застосування приписів ст. 46 КК України, відповідно до яких звільнення за примиренням з потерпілим застосовується у разі вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.

Таким чином, судом першої інстанції безпідставно застосовано щодо ОСОБА_7 положення ст. 46 КК України, оскільки залишено поза увагою те, що останній вчинив умисне нетяжке кримінально-каране діяння, що виключає можливість застосування цієї правової норми.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Під час нового розгляду суду необхідно врахувати наведене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2025 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4