Справа № 751/7473/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/454/25
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

06 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новочебоксарськ Чувашської Республіки російської федерації, громадянину України, не працюючому, одруженому, який має на утриманні неповнолітню дитину, є особою другої групи інвалідності, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в цьому АДРЕСА_2 , раніше не судимому, продовжений строк тримання під вартою на 60 днів,о до 30 жовтня 2025 року, але не довше строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що досудове розслідування не може бути завершено до спливу строку застосування запобіжного заходу до підозрюваного, а тому слід продовжити строк тримання під вартою, з огляду на встановлені та доведені у провадженні ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , є особливо тяжким злочином у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, розмір застави не визначався у відповідності до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, як незаконну та необґрунтовану, за результатами апеляційного розгляду постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

Не погоджується з твердженням сторони обвинувачення та слідчого суді про те, що у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що з огляду на те, що у клопотанні прокурора та в оскаржуваній ухвалі суду наводяться ті ж самі підстави, що були наведені й при обранні та подальшому продовженні запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , зазначається лише про те, що ризики продовжують існувати.

При цьому, судом не дотримано вимог імперативної норми щодо доведеності прокурором неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. В оскаржуваній ухвалі суд також не обґрунтовує свою позицію щодо того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_6 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання, є пенсіонером, особою другої групи інвалідності, має тяжкі захворювання, потребує постійної медичної допомоги та проведення оперативного лікування.

З огляду на вказані обставини, захисник вважає, що є всі підстави для відмови у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або ж визначення розміру застави, які повною мірою здатні убезпечити проведення досудового розслідування від ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. При цьому, розмір застави має визначатися виходячи із особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин із особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд, достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або ж альтернативний запобіжний захід, визначивши розмір застави у визначених законодавцем межах, прокурора, який заперечував проти доводів сторони захисту, звернув увагу на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , їх суспільну небезпечність, а також наявність обґрунтованих та доведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою забезпечення належної процесуальної повідки підозрюваного, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з матеріалів провадженні слідчим відділом СУ ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 листопада 2024 року за № 0001094, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у тому, що за попередньою змовою із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в період часу із листопада 2024 року по травень 2025 року систематично вчиняли злочини, пов`язані з незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту психотропних речовин, незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту та збутом наркотичних засобів з використанням служби доставки ТОВ «Нова Пошта» до міст України.

24 червня 2025 року, у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наступного дня ОСОБА_6 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України

22 серпня 2025 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 червня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому продовжувався у порядку кримінального процесуального законодавства.

Положеннями ч. 3 ст. 199 КПК України визначено, що при продовженні строків тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для вирішення питання про продовження строку раніше обраного запобіжного заходу.

На даній стадії досудового розслідування слідчий суддя перевіряє наявність обставин, які вказують, що раніше встановлені ризики не зменшились, аж настільки, щоб вважати, що їм можна запобігти шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, або вони не зникли зі сплином часу та внаслідок проведених слідчих дій в рамках досудового розслідування.

При цьому, лише встановлення нових ризиків, зобов`язує слідчого суддю перевірити докази на їх доведення.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею були виконані вимоги кримінального процесуального закону та перевірено обґрунтованість заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя вірно зазначив про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, при тому, що через уведення на території активних бойових дій не всі державні кордони контролюються прикордонною службою, що підвищує ризик втечі підозрюваного.

Крім того, продовжує зберігатися ризик можливості впливу на свідків у кримінальному провадженні, аж до моменту їх допиту в судовому засіданні під час судового розгляду.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею були враховані вік та стан здоров`я підозрюваного, його сімейний стан та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, матері пенсійного віку та той факт, що сам він має другу групу інвалідності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких та особливо тяжкого злочинів, за які в сукупності передбачене покарання до 12 років позбавлення волі конфіскацією майна. Встановлені обставини вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, вказують на можливість їх вчинення групою осіб за попередньою змовою, при цьому, кримінальні правопорушення є корисливими, вчиненими з метою збуту та збутом психотропних речовин, що підвищує їх суспільну небезпечність та, відповідно, підвищує рівень небезпеки для суспільства особу підозрюваного, з огляду на спосіб вчинення кримінальних правопорушень (пересилання поштовими відправлення), що значно утруднює їх виявлення.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника про мотиви, якими слідчий обґрунтував клопотання та мотиви слідчого судді при задоволенні цього клопотання, а також вказівка на незгоду сторони захисту з доводами сторони обвинувачення, не спростовують висновків суду щодо наявності обґрунтованих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та не спростовують висновків слідчого судді про можливість допущення ним неналежної процесуальної поведінки при обранні іншого більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на стадію досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку, що заявлені стороною обвинувачення ризики не зменшилися з плином часу, що не дає підстави для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й визначення альтернативного запобіжного заходу, адже ступінь можливості їх залишається високим і цим ризикам неможливо буде запобігти, застосувавши до ОСОБА_6 інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Усім наведеним в апеляційній скарзі обставинам, в тому числі й відомостям про стан здоров`я підозрюваного, була надана належна оцінка, як під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і під час продовження строку його дії, слідчим суддею досліджені всі необхідні докази, які є достатніми саме на даному етапі досудового розслідування.

Докази того, що ОСОБА_6 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору, стороною захисту надані не були.

Щодо вимоги захисника про визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до змісту чинної редакції п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Отже, вказавши, що суд має право не визначати розмір застави, законодавець відніс можливість визначення розміру застави у кримінальних провадженнях щодо злочинів певних категорій до дискреційних повноважень суду.

У даному провадженні, з огляду на характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , корисливу мету та спосіб їх вчинення, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 вересня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13