Справа № 308/6682/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000177 від 21.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. ч. 1, 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000177 від 21.01.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. ч. 1, 2 ст. 361, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Під час судового засідання вказаного кримінального провадження прокурором заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що наявні ризики, передбачені с.177 КПК України, зокрема, переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, які можуть настати, якщо останній буде залишатись на волі. В обґрунтування наявних ризиків зазначив, зокрема те, що кримінальні правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_6 зокрема є тяжким злочином, а тому усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання, може переховуватися від суду та має реальні можливості покинути територію України. Крім того, ОСОБА_6 систематично не з`являвся до судових засідань, до нього судом неодноразово застосовувався привід, перебував у розшуку. ОСОБА_6 має реальну можливість спілкуватися з безпосередніми свідками події та потерпілою, будь-яким чином впливати на них з метою зміни їх показів, що може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду. Відповідно до вимог ч. 2 ст.178 КПК України зазначив, що наявні вагомі докази вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, а також, те що, у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, так ОСОБА_6 розлучений, має на утриманні трьох дітей, однак які з ним спільно не проживають, не працює. Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не має, а менш суворі запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання або особиста порука не достатні для запобігання вищевказаних ризиків.

В судовому засіданні потерпіла та представник потерпілого підтримали клопотання прокурора.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 зазначив, що клопотання прокурора є безпідставним, ризики відпали. ОСОБА_6 не має наміру впливати на свідків, потерпілу та ухилятися від суду. Має намір відшкодувати потерпілій шкоду, вже частково має кошти. Просив обрати цілодобовий домашній арешт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу. Бажає відшкодувати шкоду, а для цього йому треба перебувати на волі, не має наміру ухилятися від суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Так, запобіжні заходи загалом, в тому числі тримання під вартою як один з їх видів, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігти спробам ухилитися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка , іншого підозрюваного, обвинуваченого тощо, знищити , сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У вказаному кримінальному провадженні обвинувачений неодноразово не з`являвся до судового засідання, до останнього застосувався привід та ухвалою суду Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.10.2025 обвинуваченого ОСОБА_6 було оголошено в розшук. 26.11.2025 обвинуваченого ОСОБА_6 доставлено до суду, поновлено судовий розгляд та обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Оцінюючи аргументацію сторін щодо наявності чи відсутності ризиків, які є підставою тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, які були в основі обрання даного виду запобіжного заходу, не відпали. При цьому оцінка наявності існування ризиків проводиться у контексті чинників, перелічених у ч. 1 ст. 178 КПК України. Така позиція суду базується на основі практики ЄСПЛ. Зокрема, у п. 58 рішення ЄСПЛ у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява №9190/03 від 04.10.2005, зазначено: «Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків, зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, обставини кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, зокрема останній переховувався від суду, через що вже тривалий час справа перебуває на судовому розгляді, а менш м`який запобіжний захід, який був обраний на досудовому слідстві у виді домашнього арешту не зміг забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти наявним ризикам, а тому суд вважає доцільним продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зважаючи на викладене, враховуючи стадію судового провадження, обсяг не досліджених доказів, особу обвинуваченого, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 .

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, суд приходить до переконання, що раніше визначений розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн. слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 27,176-178,183, 194, 314-316, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 20 березня 2026 року включно.

Залишити без змін раніше визначений розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400,00 грн. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень).

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків до 20 березня 2026 року включно.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Копію ухвали надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Оголошення повного тексту ухвали 24 січня 2026 року о 16 год. 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1