У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого, що полягають у відмові у задоволенні заяви про залучення потерпілою стороною у кримінальному провадженні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії слідчого, що полягають у відмові у задоволенні заяви про залучення потерпілою стороною у кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2025 року у справі №308/14084/25 було скасовано постанову старшого слідчого 6-го слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгород ОСОБА_4 від 01.10.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» у кримінальному провадженні №0000156 від 21.06.2025 року та зобов`язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16.09.2025 року. На виконання ухвали суду старшим слідчим ОСОБА_4 було повторно розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 16.09.2025 року в результаті чого, винесено постанову про відмову в задоволенні клопотання від 24.10.2025 року, яка за своїм змістом, мотивуванням та обгрунтуванням є абсолютно анологічною тій, що була винесена старшим слідчим ОСОБА_4 01.10.2025 року відповідно до супровідного листа №12-61-95418ВИХ-25 постанову про відмову в задоволенні клопотання від 24.10.2025 року направлено на адресу ОСОБА_3 від 28.11.2025 року. Згідно печатки на поштовому конверті, фактично, супровідний лист разом із постановою відправлений із поштового відділення лише 01.12.2025 року. Працівником Укрпошти, поштове відправлення від слідчого ОСОБА_4 було доставлено на адресу ОСОБА_3 05.12.2025 року, у зв`язку із чим просить про поновлення пропущеного строку із поважності вищевказаних причин. Станом на 10.12.2025 року старшим слідчим всупереч вимогам КПК не здійснено жодних першочергових слідчих дій, а саме не допитано ОСОБА_3 , не встановлено та не допитано свідків, не вжито будь-яких інших заходів, направлених на розкриття злочину, що цілком логічно в результаті призвело до того, що окрім заяви ОСОБА_3 від 18.10.2024 року в кримінальному провадженні не було здобуто доказів, які можуть свідчити, що профспілці завдано майнової шкоди.

На підставі наведеного просить постанову старшого слідчого 6-го слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгород ОСОБА_4 від 24.10.2025 року про відмову у задоволенні заяви/клопотання про залучення профспілки як потерпілої у кримінальному провадженні №000156 від 21.08.2025 року скасувати. Зобов`язати старшого слідчого ОСОБА_4 або іншу посадову особу, яка здійснює розслідування кримінального провадження №0000156 від 21.08.2025 року виконати вимоги ст. 55 КПК України щодо вирішення питання про залучення в якості потерпілого «Первинну професійну спілку Правозахисників країни» в даному кримінальному провадженні на підставі заяви голови профспілки ОСОБА_3 від 16.09.2025 року.

Скаржник у судовому засіданні просив задовольнити скаргу з підстав, викладених у скарзі. Зазначив, що скарга подається вдруге, у чому вбачає зацікавленість слідчого. При цьому права профспілки порушені і ними не можуть бути надані докази у порядку КПК, що є підставою для скасування постанови. Також, зважаючи на обставини, просить зобов`язати слідчого розглянути клопотання про визнання потерпілим та визнати таким. Постанова надсилалась у с. Косино, можливо, для пропуску строку. Постанова слідчого є аналогічна попередній, навіть назва профспілки неправильно вжита.

Слідчий ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгороді ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлений про дату розгляду скарги.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши скаржника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Постановою старшого слідчого Шостого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 24.10.2025 ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення ППС «Правозахисники України», як потерпілого у кримінальному провадженні.

В обґрунтування підстав для прийняття оскаржуваної постанови слідчим вказано, що в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості, які можуть свідчити, що ППС «Правозахисники України» завдано майнової шкоди, чи інших обставин, що можуть бути підставою визнання ППС «Правозахисники України», як потерпілого у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Згідно з ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчий суддя враховує, що проведення досудового розслідування є функцією сторони обвинувачення, а саме: органу досудового розслідування. Відповідно до ст. 40 КПК України, слідчий уповноважений проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом. Збирання та оцінка доказів, на стадії досудового провадження, відноситься до компетенції слідчого. Обрання способу чи методики збирання доказів, (проведення обшуку, проведення допиту чи інших слідчих (розшукових) дій) відноситься до дискреційних повноважень слідчого, і в кожній конкретній справі вирішується на його власний розсуд.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.10.2025 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, що полягає у не розгляді клопотання про визнання потерпілим задоволено. Постанову старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 01.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000156 - скасовано. Зобов`язано старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16 вересня 2025 року про визнання потерпілим Первинної професійної спілки "Правозахисники країни" у кримінальному провадженні за №0000156 від 21.08.2025.

Оцінюючи постанову слідчого від 24.10.2025 на предмет законності, обґрунтованості та мотивованості, слід зазначити, що відповідно до вимог ч.5 ст.55 КПК України у постанові не наведено достатніх мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявником питання, яке він обґрунтовує, із зазначенням відповідних доказів. Натомість, постанова містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, постанова належним чином не обґрунтована з посиланням на здобуті під час розслідування докази та норми процесуального закону. Питання, порушені потерпілим у заяві, фактично не знайшли свого вирішення у постанові і як результат - законодавча вимога щодо вмотивованості постанови при її винесенні не була дотримана в повній мірі, з огляду на те, що у такому рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у залученні заявника потерпілим, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, як того вимагає ч.5 ст.55 КПК України.

У клопотанні від 16.09.2025 ОСОБА_3 просить залучити Первинну професійну спілку «Правозахисники країни» до кримінального провадження №0000 від 21.08.2025 року як потерпілу особу, щодо обставин викрадення поліцейськими Закарпатської області документів, у тому числі фінансових, під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_3 , що підтверджується відео з моментом обшуку, де працівники поліції забирають зниклі документи.

Дотримуючись вимог ст. 110 КПК України, на переконання слідчого судді, посилання слідчого на те, що відсутні відомості, які можуть свідчити, що ППС «Правозахисники України» завдано майнової шкоди, є недостатнім для мотивування відмови та необґрунтованим.

Слідчий суддя, в межах розгляду скарги не може посягати на самостійність слідчого при проведенні досудового розслідування, однак, у разі невиконання слідчим прямих процесуальних обов`язків, які хоч і відносяться до дискреційних, та спричинюють порушення інших осіб права на захист чи збирання доказів, та враховуючи той факт, що в постанові, що оскаржується, відсутнє належне мотивування причин відмови у задоволенні клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого виконати вимоги, які містяться у клопотанні сторони, та зобов`язати повторно розглянути клопотання.

Згідно усталеної практики Верховного Суду (висновком Великої палати Верховного суду, викладеної в постанові від 16 січня 2019 року), поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Визначення статусу потерпілого настає з моменту вчинення щодо такої особи кримінального правопорушення, а не з моменту подання такою особою відповідної заяви, як це передбачено ч. 2 ст. 55 КПК.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

За змістом цієї норми, слідчий або прокурор, у визначених випадках, має право винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Під час проведення перевірки обставин, викладених у заяві ОСОБА_3 про залучення його до кримінального провадження у якості потерпілого, слідчим в порушення вимог ч. 2 ст.9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, не було надано аналізу тих обставин, на які посилається заявник та у постанові не наведено мотивів їх відхилення, не проведено всього обсягу слідчих дій, спрямованих на встановлення обставин кримінального правопорушення, які б дали підстави вважати, що скаржнику/заявнику не завдано матеріальної шкоди.

Отже, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені обставини, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарги слідчий суддя може скасувати рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, скасувати повідомлення про підозру, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги в повному обсязі. Інші усні вимоги скарги, заявлені у судовому засіданні, не підлягають до задоволення, зважаючи на вищенаведені норми ст. 40 КПК України (щодо самостійності у своїй процесуальній діяльності слідчого, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється), ст.303-307 КПК України (щодо підстав оскарження, результатів розгляду та меж повноважень слідчого судді при розгляді вказаної скарги).

Керуючись ст. 24, 40, 55, 110, 303-307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на дії слідчого, що полягають у відмові у задоволенні заяви про залучення потерпілою стороною у кримінальному провадженні - задовольнити.

Постанову старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 від 24.10.2025 року - скасувати.

Зобов`язати старшого слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 16 вересня 2025 року про визнання потерпілим «Первинну професійну спілку Правозахисники країни» у кримінальному провадженні за №0000156 від 21.08.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 17.12.2025.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1