Провадження по справі № 1-кс/752/7841/25
У Х В А Л А

іменем України

"26" вересня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025,-

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

встановив:

17 вересня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025, яке 16.09.2025 вилучене в ході проведення огляду проведення огляду приміщення, у якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вилучений в ході обшуку документ визнано речовим доказом, оскільки він може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному проваджені. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися та розпоряджатися ним.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, надав відповідні пояснення та просив клопотання задовольнити.

Власник майна на виклик слідчого судді не з`явився. Заперечень та пояснень з приводу поданого клопотання не подав.

Розглянувши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього додатки у виді копій матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 132 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та і ОСОБА_6 були близькими подругами. Близько 15 років тому у ОСОБА_5 виявили тяжку хворобу і вона потребувала тривалого лікування і догляду, які їй фактично надавала ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_7 . Із рідним братом - ОСОБА_8 стосунків ОСОБА_5 не підтримувала. Інших родичів, до яких могла би звернутися за допомогою, не мала.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, але за декілька днів до смерті повідомила ОСОБА_6 , що склала заповіт на її ім`я.

Після смерті ОСОБА_6 звернулася до приватного нотаріуса ОСОБА_9 , яка здійснює свою професійну діяльність у м. Біла Церква Київської області, із заявою про прийняття спадщини померлої ОСОБА_5 . Через декілька днів після цього, вона стала отримувати телефонні дзвінки від брата ОСОБА_5 - ОСОБА_8 , з погрозами фізичної розправи у разі, якщо вона не відмовиться від спадщини на його користь. Під час останнього телефонного дзвінка ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 , що має склад зі зброєю та засобами ураження у м. Ірпінь Київської області, яких вистачить для того, щоб з нею розібратися.

ОСОБА_5 звернулася до правоохоронних органів з відповідною заявою, та були внесені відомості до ЄРДР й розпочато досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

За наслідками проведення досудового розслідування отримані відомості, які доводять, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчиняє дії, направлені на примушування ОСОБА_6 передати йому права на майно померлої сестри ОСОБА_5 з погрозою застосування насильства в умовах воєнного стану.

16 вересня 2025 року у період часу з 20 год 30 хв до 20 год 35 хв слідчим СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 у порядку ст. 237 КПК України проведено огляд приміщення, у якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_4 , за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150-Г, за наслідками проведення якого виявлено та вилучено заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на аркуші паперу формату А4.

16 вересня 2025 року ОСОБА_8 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України та 17 вересня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

Постановою слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 від 17.09.2025 вилучений в ході огляду документ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2025 слідчому СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 надано дозвіл на проведення огляду, який відбувся 16.09.2025 у період часу з 20 год 30 хв до 20 год 35 хв у приміщенні, у якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_4 , за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150-Г, за наслідками проведення якого виявлено та вилучено заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на аркуші паперу формату А4.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю його збереження як речового доказу, оскільки вилучений в ході обшуку документ може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема доводити факт примушування ОСОБА_6 до відмови від спадщини на користь ОСОБА_8 .

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України арешт також може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Аналізуючи вимоги клопотання у сукупності з відомостями, що містяться у матеріалах, які додані до клопотання, слідчий суддя вважає доведеним, що вилучений документ, може містити відомості про обставини, що підлягають встановленню у кримінальному провадженні, зокрема доводити факт примушування ОСОБА_6 до відмови від спадщини на користь ОСОБА_8 й не накладання арешту може призвести до його знищення, приховування, спотворення тощо.

Під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні. Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1) ч.2 ст. 170 КПК України.

Враховуючи наведене, потреби кримінального провадження виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна, як арешт майна.

При цьому, відомостей щодо негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею на момент розгляду клопотання не встановлено, а власником майна не доведено необґрунтованість поданого клопотання чи відсутність потреби у накладенні арешту.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги клопотання є обґрунтованими. Арешт на вказане майно підлягає накладанню з метою його збереження як речового доказу, що відповідає п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0002179 від 01.07.2025, яке виявлено та вилучено 16.09.2025 під час проведення огляду приміщення, у якому здійснює свою діяльність приватний нотаріус ОСОБА_4 , що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 150-Г, а саме на заяву ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на аркуші паперу формату А4.

Організацію виконання ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1