СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1963/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002866 від 15.08.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України,

сторони та інші учасники: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002866 від 15.08.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 307 КК України.

Від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні особливо тяжкого злочину, наявність ризиків його переховування від суду та вчинення нового кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора, вважаючи, що відсутні підстави для продовження запобіжного заходу. Захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт. Зазначив, що клопотання прокурора необґрунтоване, а ризики, вказані у клопотанні, недоведені. ОСОБА_3 раніше не судимий, проживає з батьками, має міцні соціальні зв`язки, наміру переховуватися від суду не має, буде являтися на всі виклики.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, серед іншого, є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з матеріалами даного кримінального провадження ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Що стосується наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини, може переховуватись від суду. Водночас, суворість можливого покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте у сукупності з іншими обставинами суттєво збільшує ризик ухилення обвинуваченого від суду.

Крім того, існує ризик щодо можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки останній до затримання суспільно-корисною працею не займався, міцних соціальних зв`язків (сім`ї, дітей, постійного місця роботи) не має, джерела його доходів суду не відомі, що свідчить про відсутність офіційно підтверджених засобів для проживання та наявність ризику отримання їх злочинним шляхом.

Також, суд приймає до уваги на виконання вимог ст. 178 КПК України і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який неодружений, дітей не має, не працює, тобто у нього відсутні міцні соціальних зв`язки, крім того на даний час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятору.

За таких обставин, суд вважає, що на даній стадії судового провадження ризики, які були підставою для обрання та продовження запобіжних заходів стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не зменшились та не перестали існувати, відтак відносно останнього необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ч. 1 ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України.

Також в судовому засіданні не встановлено правових підстав для визначення обвинуваченим розміру застави, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 січня 2026 року (включно). Утримувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала суду підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.12.2025 о 09 год. 55 хв.

Суддя ОСОБА_6