Справа № 519/2161/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 м. Південне

Південний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Південне кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025 № 0000486, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Котовськ Одеської області, громадянин республіки Молдови, з середньою освітою, не одружений, не працевлаштований, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 07.05.2025 Південним міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185, КК України до покарання у виді позбавленні волі строком на 5 років, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном 3 роки,

обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/22 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні безперервно продовжувався і продовжував діяти станом на 01.09.2025.

ОСОБА_5 постійно мешкав в Україні та достовірно знав про дію в Україні воєнного стану.

В ніч на 01.09.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_5 , перебуваючи біля багатоповерхового будинку №20 по вул. Миру в м. Південне Одеської області, побачив автомобіль марки NISSAN модель ALMERA TINO номерний знак НОМЕР_1 та впевнившись, що поряд відсутні сторонні особи, а власник авто спить на передньому ведійському сидінні, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, достовірно знаючи про дію в Україні воєнного стану, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а власник майна спить в авто, відкрив праві передні пасажирські двері вказаного авто та викрав гаманець в якому було 350 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на вчинені злочину становить 14441 гривня, 500 гривень купюрами різного номіналу та мобільний телефон марки SAMSUNG модель GALAXE NOTE 10+ вартістю 8699 гривень 75 копійок. Після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 23640 гривень 75 копійок.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та просив притягнути обвинуваченого до кримінальної відповідальності.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав. Підтвердив, що в ніч на 01.09.2025 перебуваючи біля будинку №20 по вул. Миру в м. Південне Одеської області, побачив легковий автомобіль, в якому спав п`яний чоловік. Обвинувачений відкрив праві передні пасажирські двері вказаного авто та забрав з автомобіля документи, гаманець в якому було 350 доларів США, 500 гривень та мобільний телефон марки SAMSUNG. На другий день жінка повернула потерпілому документи. Вкрадені кошти обвинувачений потратив на дітей, а також заплатив за житло та погасив борги. Потерпілому кошти не повернув, оскільки вважав їх своєю винагородою. У вчиненому щиро розкаюється, запевняє, що зробив відповідні висновки.

Показання ОСОБА_5 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин, обставини справи сторонами не оспорюються, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана за проникненням у інше сховище, вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставин, які передбачені ст. 67 КК України та обтяжують покарання ОСОБА_5 , обвинувальний акт не містить.

Відповідно до положень ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий, та часткове відшкодування шкоди завданої злочином.

Судом також враховується, що обвинувачений не має місця реєстрації, офіційно не одружений, не працює, по місцю проживання характеризується негативно, не має стійких соціальних зв`язків, на профілактичному обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває.

Крім того, суд звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий, був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості й не створило у нього готовності до правослухняної поведінки в суспільстві.

У випадку вчинення злочину під час іспитового строку, покарання, від якого особа була звільнена з випробуванням, вважається невідбутою частиною покарання та стає реальним, яке має приєднуватися до покарання за новим вироком.

На підставі викладеного, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України, що відповідатиме меті покарання, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування статей 69, 75 КК України судом не встановлено.

Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Враховуючи положення п.3 ч.1 ст.91, п.3 ч.1 ст.118 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 , на користь судового експерта ОСОБА_7 слід стягнути витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 424 гривні 08 копійок.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відомості про майно, на яке накладено арешт, інші процесуальні витрати у суду відсутні, тому дані питання судом не вирішувалися.

Згідно матеріалів кримінального провадження до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05.12.2025, який до набрання вироком законної сили необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 та ч.3 ст. 78 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Південного міського суду Одеської області від 07.05.2025 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_5 призначити покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня постановлення вироку, тобто з 20 листопада 2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк призначеного за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення у межах цього кримінального провадження з 06.10.2025 по 20.11.2025, виходячи із співвідношення одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, раніше обраний запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Речові докази мобільний телефон марки SAMSUNG модель GALAXE NOTE 10+ залишити у власності потерпілого ОСОБА_4 , який був переданий останньому згідно розписки по збереженню.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_7 424 (чотириста двадцять чотири) гривні 08 копійок, витрат на проведення судової товарознавчої експертизи № 2306.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Південний міський суд Одеської області, з особливостями, передбаченими ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_8