Дата документу 03.10.2025 Справа № 335/3771/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/965/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/3771/25Суддя-доповідач у 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

03 жовтня 2025 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2025 року,

в с т а н о в и в:

З матеріалів провадження вбачається, що до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК, разом з угодою про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Ухвалою Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2025 року в затвердженні угоди про визнання винуватості відмовлено та обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

Не погодившись із таким рішенням суду прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Проте у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою слід відмовити.

Положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК встановлено, що в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу. Подальший рух справи віднесений до повноважень прокурора.

Крім того, у ст.314 КПК закріплено, які саме рішення прийняті судом під час підготовчого провадження у кримінальному провадженні підлягають оскарженню а апеляційному порядку. Зокрема, до таких рішень віднесено ухвалу про повернення обвинувального акта, або ухвалу про повернення клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК, та встановлює розумні обмеження щодо оскарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Про те, що доступ до правосуддя не є абсолютним вказується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури.

Згідно з ч.1 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, що ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, зокрема вироки, крім випадків, передбачених ст.394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів або виховного характеру; інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже відповідно до положень ч.1 ст.392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, до яких не віднесено ухвали про відмову у затвердженні угоди.

Крім того, суд зазначає, що ч.1 ст.392, ч.4 ст.399 КПК чітко регламентують перелік судових рішень, що ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, та підстави відмови у відкритті провадження апеляційним судом, зокрема у випадку оскарження ухвали про відмову у затвердженні угоди, яка не віднесена до ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Тому нез`ясування судом думки сторін щодо продовження судового провадження в загальному порядку під час ухвалення рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, про що зазначає у своїй апеляційній скарзі прокурор, не дає можливості оскарження прокурором такого рішення в апеляційному порядку. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 09 вересня 2025 року у справі №619/9624/24 (провадження №51-1021км25).

Не дає прокурору можливості оскарження такого рішення і те, що суд при відмові у затвердженні угоди зазначив у резолютивній частині ухвали про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні для продовження досудового розслідування. Адже ч.4 ст.314 КПК передбачено можливість оскарження повернення обвинувального акта, який повертається судом через невідповідність даного акта вимогам цього Кодексу. Більш того, в мотивувальній частині оскаржуваної прокурором ухвали прямо вказано про те, що обвинувальний акт не оцінюється судом на відповідність вимогам закону, а повертається разом із матеріалами кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування внаслідок відмови у затвердженні угоди.

Отже прокурором подано апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, що у відповідності до ч.4 ст.399 КПК є підставою для відмови у відкритті провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ч.4 ст.399 КПК України суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 22 вересня 2025 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою надіслати прокурору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2