У Х В А Л А

Справа № 149/1334/25

Провадження №1-кп/149/121/25

20.11.2025 р. м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу (покладених обов`язків) щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000025 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області перебуває вказане кримінальне провадження. У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 . Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 18.04.2025 до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, строк яких було неодноразово продовжено судом, востаннє - до 23.11.2025. Оскільки прокурор вважає, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували при обранні запобіжного заходу, він просить продовжити строк дії обов`язків на 60 днів.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечила, вказавши на відсутність підстав для покладення обов`язків у зв`язку з недоведенністю ризиків, на які вказує прокурор, а доводи прокурора розцінює як припущення. Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечив.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 підтримали позицію сторони захисту.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи та доводи клопотання, дійшов наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 204 КК України. Ухвалою Вінницького міського суду від 18.04.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000025 на стадії досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду було продовжено строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , востаннє ухвалою від 25.09.2025 - до 23.11.2025.

Стаття 132 КПК України передбачає, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ КПК України з урахуванням особливостей, встановлених розділом IV КПК України.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу (ст. 177 КПК України) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу (в частині покладених обов`язків) підтверджено продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує у своєму клопотанні прокурор. Крім того, на даний час судом не допитано свідків у кримінальному провадженні. В ході розгляду клопотання учасники не заперечували, що обвинувачений ОСОБА_5 проживає у будинку, що належить обвинуваченому ОСОБА_4 , що свідчить про ризик незаконного впливу обвинуваченого на учасників кримінального провадження, зокрема і на іншого обвинуваченого.

Хоча відмова від дачі показань підозрюваним є його правом та може бути обраним способом захисту від кримінального переслідування, не може однозначно розцінюватися як зміна показань на досудовому розслідуванні, при вирішенні питання щодо ризиків суд оцінює подію чи факт не виключно сам по собі, а й існування ризику такого факту чи події - достатньо обгрунтовану та доведену ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Зміна процесуальної поведінки іншого обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування, ураховуючи побутову залежність від проживання у будинку ОСОБА_4 , а також важливість свідчень, які можуть бути надані ним для з`ясування обставин, що підлягають доказуванню, може вказувати на ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 імовірно спільно вчиняли кримінальне правопорушення, що за своїм характером та способом вимагає узгодженості дій, обізнаності з роботою механічного обладнання тощо. Таким чином, ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказує у клопотанні прокурор, суд вважає підтвердженим.

Разом з тим, встановлені під час розгляду клопотання обставини і факти, а також відомості, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_4 , вказують на продовження існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, суд ураховує, що рішенням суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (в частині покладення обов`язків) на обвинуваченого ОСОБА_4 було покладено обов`язок прибувати до суду за викликом на першу вимогу у визначений час. У судове засідання, призначене на 13.11.2025 року обвинувачений не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд ураховує, що захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_8 було подано відповідні відомості про причини неприбуття у судове засідання її підзахисного (копію медичного висновку від 10.11.2025 р.) із відповідним клопотанням про відкладення розгляду справи. Однак, існування вказаних обставин не знімає з обвинуваченого обов`язків, передбачених статтею 42 КПК України, а саме - прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Хоча у суду відсутні сумніви у достовірності причин неприбуття на виклик (тимчасова втрата працездатності з 10 по 14 листопада 2025 року), для цілей кримінального провадження має значення також оцінка поважності причин неприбуття на виклик суду, а в даному випадку - дійсна об`єктивна неможливість обвинуваченого з`явитися у судове засідання за станом здоров`я (зокрема і передбачена ст. 138 КПК України тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад тощо). Вказана обставина на даний час оцінюється судом в першу чергу з точки зору підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, та на час розгляду клопотання доказів поважності причин неприбуття ОСОБА_4 у судове засідання 13.11.2025 та неповідомлення ним про неможливість і ступінь поважності причини неприбуття суду не надано.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що подане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З урахуванням застованого до обвинваченого запобіжного заходу у виді застави, що сплачена ним у повному обязі, суд вважає, що для досягнення цілей кримінального провадження, а також для забезпечення належного виконання обвинуваченим його процесуальнх обов`язків, необхідним і достатнім є продовження строку покладення на обвинвачеого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Визначений судом обсяг не є надміру обтяжливим для обвинуваченого, водночас відповідатиме меті застосування запобіжного заходу в частині обов`язків.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 184, 193, 194, 309, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 днів строк дії обов`язків, покладених на нього у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у виді застави, та передбачених ст.194 КПК України:

прибувати до суду за викликом на першу вимогу у визначений час;

утриматися від спілкування із свідками та обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні;

повідомляти суд про зміну місця проживання.

Встановити строк дії обов`язків - до 17.01.2026.

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1