ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 950/2173/23 Номер провадження 11-кп/814/1009/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченихОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава кримінальне провадження №0000175 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисника ОСОБА_7 , а також прокурора Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, з середньою освітою, непрацюючий, судимий,

визнаний винуватим та засуджений:

-за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі;

-за ч.4 ст.187 КК України 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно засуджений на 9 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Постановлено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 1434 грн.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та мешканець АДРЕСА_2 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на підставі ст.89 КК України такий, що не має судимості,

визнаний винуватим та засуджений за ч.4 ст.187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Вирішене питання щодо речових доказів.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визнані винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

04 червня 2023 року в обідній час обвинувачений ОСОБА_8 , проходячи біля магазину «Шанс», розташованого по вул. Гудимівська, 8, у м. Лебедин Сумської області, діючи в умовах воєнного стану, таємно, повторно, з кишені куртки потерпілої ОСОБА_10 , яка внаслідок незадовільного самопочуття присіла за будівлею, викрав її мобільний телефон «Xiaomi Redmi А1» вартістю 2920 грн.

12 червня 2023 року ОСОБА_8 дізнався, що його знайома ОСОБА_11 отримала пенсію, після чого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , удвох вчинили розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло та із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також з погрозою застосування такого насильства.

Так, обвинувачені цього ж дня о 23 год. 30 хв. удвох через вхідну хвіртку зайшли до господарства потерпілих по АДРЕСА_1 .

При цьому ОСОБА_9 вибив ногою вхідні двері в будинок і вони з ОСОБА_8 проникли в помешкання, де принесеними з собою дерев`яними палицями нанесли кілька ударів по різним частинам тіла потерпілого ОСОБА_12 , який відпочивав на ліжку при вході в будинок та висловили вимогу передати їм грошові кошти.

Оскільки потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , які перебували в сусідній кімнаті, почали захищати ОСОБА_12 , обвинувачені руками, ногами та палицями нанесли кожному з них по кілька ударів по різним частинам тіла, вимагаючи видати їм грошові кошти та банківську картку, погрожуючи при цьому застосуванням насильства, яке є небезпечним для їх життя та здоров`я.

Перебуваючи в будинку, застосовуючи психічне насильство, яке виразилося в погрозі вбивством, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 взяли до рук кухонні ножі зі столу, якими погрожували потерпілим та нанесли їм удари по різним частинам тіла.

Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 самостійно відшукали в сумці ОСОБА_11 1600 гривень, а в кишені штанів ОСОБА_12 його картку АТ «Ощадбанк», якими заволоділи, після чого покинули місце злочину.

В результаті таких дій обвинувачені заподіли ОСОБА_12 та ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_11 - середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляційних скаргах захисник просить скасувати вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Стверджує, що судом не роз`яснено право обвинувачених на колегіальний розгляд кримінального провадження.

Наголошує про невідповідність висновків суду, що викладені в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та про невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особам обвинувачених.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду, оскільки вважає його незаконним через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та через невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі.

Зазначає про недопустимість як доказів висновків судово-медичних експертиз.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку, оскільки вважає себе невинуватим.

Вказує про порушення права на захист, оскільки працівники поліції не надали йому адвоката та змусили визнати вину.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 засудити за ч.4 ст.187 КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а ОСОБА_8 - за ч.4 ст.185, ч.4 ст.187, ч.1 ст.70 КК України на 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та їх захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, думку прокурора про необхідність ухвалення нового вироку з огляду на м`якість призначеного обвинуваченим покарання, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Підставою для скасування вироку судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з приписами ст.412 цього Кодексу істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Відповідно до ч.4 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд роз`яснює обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.

Таким чином, залежно від волевиявлення обвинуваченого у справах цієї категорії може застосовуватись одна з двох альтернативних судових процедур: загальний порядок судового розгляду суддею одноособово та колегією у складі трьох професійних суддів.

Така альтернативність покликана сприяти дотриманню балансу між економією процесуальних засобів і гарантіями дотримання прав особи у кримінальному судочинстві.

Можливість вибору між одноособовим та колегіальним складом розгляду кримінального провадження передбачає обов`язок держави в особі її уповноважених органів та службових осіб забезпечити свободу цього вибору та його практичну реалізацію.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього колегіальним складом суду ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки в такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Право на розгляд кримінального провадження колегіальним складом суду є додатковою гарантією неупередженого та справедливого судового розгляду, та невід`ємною складовою права обвинуваченої особи на захист.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а тому вказане кримінальне правопорушення з огляду на положення ст.12 КК України віднесене до особливо тяжких злочинів.

Приписами ч.2 ст.31 КПК України встановлено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років.

Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один із них заявив клопотання про такий розгляд.

Разом з тим, з досліджених судом апеляційної інстанції журналів та технічних записів судових засідань від 10, 25 серпня та 01 вересня 2023 року видно, що в підготовчому судовому засіданні та у подальшому під час розгляду провадження суд лише встановив особи обвинувачених, роз`яснив їм суть обвинувачення та з`ясував питання визнання ними вини, проте не виконав приписів ч.4 ст.315 КПК України і не роз`яснив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 їх право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів, про що обґрунтовано вказує захисник.

При цьому, хоча в матеріалах провадження і наявні розписки обвинувачених про отримання ними пам`яток про права та обов`язки (т.1, а.с.26, 28), проте відомості про зміст цих пам`яток та зазначення у них положень ст.31 КПК України відсутні.

Наведені обставини свідчать про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, що згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.409, ч.1 ст.412 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді слід усунути зазначені порушення, провести процедуру провадження, виконавши вимоги кримінального та кримінального процесуального законів, перевірити доводи апеляційних скарг сторони захисту та прокурора і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення з дотриманням прав сторін.

Приписами ст.418 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції ухвалює рішення в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу, який зобов`язує суд, серед іншого, вирішити питання про запобіжний захід до набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Виходячи з конкретних обставин кримінального провадження, тяжкості обвинувачення та даних про особи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , колегія суддів вважає за необхідне залишити їх під вартою до вирішення судом першої інстанції питання щодо запобіжного заходу, але не більш ніж на 60 днів.

Отже, апеляційні скарги обвинувачених, їх захисника та прокурора підлягають до часткового задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 412, 415, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх захисника ОСОБА_7 , а також прокурора Лебединського відділу Сумської окружної прокуратури Сумської області ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Лебединського районного суду Сумської області від 29 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження №0000175 в суді першої інстанції.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжити до вирішення питання місцевим судом, але не довше ніж на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4