Справа № 761/4955/25
Провадження №1-кп/761/2883/2025
В И Р О К

Іменем України

29 жовтня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004936, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2024, за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання в м. Києві, раніше судимого:

- 07.06.2019 Харківським апеляційним судом за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт;

- 28.08.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162, ч. 1 ст. 70 ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на 3 роки 15 днів, звільнений 25.11.2022 по відбуттю строку покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 29.12.2024 о 02 год. 20 хв., знаходячись по вул. Євгена Чикаленка, 20 в м. Київ, звернув увагу на раніше незнайому ОСОБА_6 , яка розмовляючи по мобільному телефону марки «Iphone 16 ProMax» та направлялась за місцем свого проживання, де в ОСОБА_5 раптово винник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а саме зазначеним мобільним телефоном, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, в умовах воєнного стану, який діє на території України відповідно до Указу Президента України №740/2024 від 28.10.2024.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на відкрите заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в умовах воєнного стану, 29.12.2024, приблизно о 02 год. 26 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 20, наздогнав ОСОБА_6 та, з метою подолання опору останньої, без будь-яких слів та розмов наніс 3-4 удари рукою в обличчя, тим самим застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин надбрівної ділянки зліва. В свою чергу, ОСОБА_6 з метою захисту почала гукати на допомогу, однак ОСОБА_5 не реагуючи на крики, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, вихопив з рук потерпілої її мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 52 627 грн. 97 коп., з сім-картою НОМЕР_3 , яка матеріальної цінності для потерпілої, не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 , з викраденим майном, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 52627 грн. 97 коп.

Кримінальна відповідальність за вказане кримінальне правопорушення передбачена за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Встановлені судом обставини, підтверджуються безпосередньо дослідженими під час судового розгляду доказами. Такими доказами є.

29.12.2024 за заявою ОСОБА_6 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 186 КК України.(т.1. а.с.73, 80).

Відповідно до даних протоколу огляду від 29.12.2024 та фото таблиці до нього слідчим органу досудового розслідування, за участю потерпілої ОСОБА_6 оглянуто місце події, а саме ділянка місцевості біля під`їзду номер 1 будинку № 20 по вул. Євгена Чикаленка в м. Києві. Під час огляду потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що 29.12.2024 приблизно о 2 годині ночі, біля дверей під`їзду за вказаним адресом, до неї під біг незнайомий чоловік, який наніс їй 3-4 удари кулаком в область голови та вихопив з рук, належний їй мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Після чого, інший невідомий чоловік, по чувши її крики про допомогу, побіг за нападником та, пробігши 3-4 метра, затримав його. Після, нападник викинув з рук її мобільний телефон. В ході проведення огляду потерпіла ОСОБА_6 пред`явила викрадений у неї 29.12.2024 мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який було вилучено. (т.1 а.с.82-90) На огляді DVD-R диску, як додатку до протоколу огляду місця події сторони не наполягали.

Відповідно до протоколу огляду від 29.12.2024 та фото таблиці до нього, слідчим, за участю потерпілої ОСОБА_6 , детально оглянуто мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 . Під час огляду телефону в галереї виявлено фото потерпілої ОСОБА_6 . Після проведення огляду мобільний телефон передано потерпілій на відповідальне зберігання під розписку. (т.1. а.с. 92-97, 100).

Постановою слідчого від 29.12.2024, мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом. (т.1. а.с.98-99).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.01.2025, потерпіла ОСОБА_6 , серед чотирьох фотознімків з зображенням осіб чоловічої статті на фотознімку під №3, по рисам обличчя впізнала ОСОБА_5 , як особу, яка 29.12.2024 року приблизно о 02 год. 25 хв., біля дверей під`їзду будинку № 20 по вул. Євгена Чикаленка в м. Києві, нанесла їй кілька вдарів в область обличчя, після чого забрала належний їй мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору. На перегляді DVD-R диску до протоколу пред`явлення особи для впізнання сторони не наполягали.(т.1. а.с.105-109).

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 03.01.2025, свідок ОСОБА_7 , серед чотирьох фотознімків з зображенням осіб чоловічої статті на фотознімку під №1, по рисам обличчя впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка 29.12.2024 приблизно о 02 год. 25 хв., біля дверей під`їзду будинку № 20 по вул. Євгена Чикаленка в м. Києві, наносив рукою вдари дівчині, після чого почав бігти, а він (свідок) його затримав. На перегляді DVD-R диску до протоколу пред`явлення особи для впізнання сторони не наполягали.(т.1. а.с.119-123).

Відповідно висновку судової медичної експертизи від 28.01.2025, будь яких тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_6 не виявлено. Діагноз, який був встановлений ОСОБА_6 під час її звернення за медичною допомогою 29.12.2024 - « забій м`яких тканин надбрівної ділянки зліва», достатнім об`ємом клінічних даних не підтверджений, що позбавляє можливості експерта оцінити характер локальних змін, які клінічні лікарі описували, як «забій м`яких тканин надбрівної ділянки зліва», та зобов`язує експерта утриматися від судово медичної оцінки встановленого діагнозу.

Проте експертом зазначено, що вищевикладене ніяким чином не спростовує ймовірності утворення виявлених змін, а саме «забій м`яких тканин надбрівної ділянки зліва», способом, який частково відображений на переглянутому відео-файлі - за рахунок нанесення удару в ділянку обличчя (ліву надбрівну, тощо) кистю зібраної у кулак руки або іншим тупим предметом. (т.1 а.с.117-118).

Відповідно до постанови слідчого від 31.12.2024, слідчим від власника відповідних технічних приладів ОСОБА_8 отримано копію відеозапису подій за період з 02 год. 29.12.2024 по 03 год. 29.12.2024 за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 20. (т.1.а.с. 126-127).

Відповідно до даних протоколу здійснення показань технічних приладів та технічних засобів, від 31.12.2024, переглянуто відеозапис з показань технічних приладів та технічних засобів, за період часу з 02 год. 29.12.2024 по 03 год. 29.12.2024 за адресою: м. Київ будинок №20, по вул. Євгена Чикаленка в м. Києві, який записано на цифровий носій інформації (DVD-R диск). Переглядом відео запису встановлено, як до потерпілої ОСОБА_6 підбіг чоловік ( ОСОБА_5 ), який наніс їй 3-4 удари кулаком в область голови та вихопив з її рук, мобільний телефон. Після чого, інший чоловік (свідок ОСОБА_9 ), почувши крики потерпілої ОСОБА_6 , побіг за нападником. Потерпіла ОСОБА_6 побігла в бік нападника та свідка та повернулася через деякий час з мобільним телефоном в руці. DVD-R диск із записом зазначених подій, переглянутий в судовому засіданні за участю сторін кримінального провадження. (т.1. а.с.128-137).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи від 02.01.2025, ринкова вартість, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки - мобільного телефону марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , станом на 29.12.2024 становить 52627,97 грн. (т.1.а.с.144-147).

Відповідно до протоколу затримання від 29.12.2024, ОСОБА_5 затримано 29.12.2024 о 04 годині, в порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювано у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 186 КК України. ( т.1. а.с.162-174). В ході затримання у ОСОБА_5 вилучено: мобільний телефон Samsung imeil 1: НОМЕР_4 , imeil 2: НОМЕР_5 ; довідка про взяття на облік бездомної особи ОСОБА_5 ; рюкзак з особистими речами затриманого ОСОБА_5 ; грошові кошти в розмірі 177 грн 20 коп.; два пакети з подрібненою рослинною речовиною зеленого кольору. (т.1. а.с.162-174).

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 51 від 14.01.2025, ОСОБА_5 у період кримінального правопорушення, 29.12.2024 на хронічне психічне захворювання не хворіє, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, та інший хворобливий стан психіки не страждав, а виявляв ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного (резидуального, інтоксикаційного) ґенезу з емоційно вольовими порушеннями та ознаки Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, і за психічним станом у зазначений період часу був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час, ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання не хворіє, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, та інший хворобливий стан психіки не страждає, а виявляє ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного (резидуального, інтоксикаційного) ґенезу з емоційно вольовими порушеннями та ознаки Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, і за психічним станом у теперішній час здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки Органічного ураження головного мозку поєднаного (резидуального, інтоксикаційного) ґенезу з емоційно вольовими порушеннями та ознаки Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності і за психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

У теперішній час ОСОБА_5 виявляє ознаки Психічних і поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, і йому рекомендовано протиалкогольне лікування. (т.1 а.с.228-232).

Обвинувачений ОСОБА_5 після дослідження доказів безпосередньо судом за участю сторін кримінального провадження, суду пояснив, що вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України визнає повністю, всі обставини скоєного у обвинувальному акті зазначені вірно. Додатково пояснив, що 29.12.2024 приблизно о 02 год він побачив потерпілу ОСОБА_6 і йшов за нею, потім біля під`їзду підбіг до неї і наніс їй 3-4 удари в обличчя кулаком руки. Після чого вихватив з її рук мобільний телефон та з місця події зник. В подальшому його наздогнав інший чоловік, який затримав його.

Вищезазначені докази у кримінальному провадженні, суд вважає належними, достатніми та допустимими, які підтверджують існування обставин, щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 злочину при обставинах встановлених судом.

На допиті потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 сторони кримінального провадження не наполягали.

Суд, з`ясувавши позицію сторони захисту та обвинувачення, які не наполягали, на допиті потерпілої ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 , визнав недоцільним у кримінальному провадженні допит потерпілої та свідка щодо тих обставин, які сторонами не оспорюються.

Суд зазначає, що кримінальна відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 186 КК України, настає у разі вчинення відкритого викрадення чужого майна, тобто грабіж.

За ч. 2 ст. 186 КК України настає відповідальність у разі вчинення грабіжу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

Кваліфікуюча ознака при грабежі, як вчинення в умовах воєнного стану, передбачена ч.4 ст. 186 КК України.

Отже, кримінальна відповідальність передбачена за ч. 4 ст. 186 КК України передбачена за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до роз`яснень що містяться в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», Грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення. Грабіж потрібно вважати закінченими з моменту, коли винна особа вилучила майно і мала реальну можливість розпоряджатися чи користуватися ним.

Під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують

Судовим розглядом даної справи, зокрема показаннями обвинуваченого, даними протоколу здійснення показань технічних приладів та технічних засобів від 31.12.2024, протоколів пред`явлення потерпілій та свідку особи для впізнання від 03.01.2024, протоколу огляду місця події від 29.12.2024, встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 20, наздогнав потерпілу ОСОБА_6 та без будь-яких слів наніс їй 3-4 удари рукою в обличчя. Після чого вихопив з її рук мобільний телефон та з викраденим втік. Але невдовзі був затриманий свідком ОСОБА_9 . Як з`ясовано судом, обвинувачений ОСОБА_5 після заволодіння телефоном потерпілої мав реальну можливість розпоряджатися ним, зокрема позбутися, викинувши його, що він і зробив.

Крім того, судом встановлено, що в результаті вдарів обвинуваченим по обличчю потерпілої, останній спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин надбрівної ділянки зліва.

Відповідно до роз`яснень, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», заподіяння тілесних ушкоджень або вчинення інших насильницьких дій, таких як завдання ударів, побоїв, тощо, слід розцінювати, як насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Таким чином, за результатами дослідження доказів у даному провадженні, беззаперечно встановлено, що відкрите викрадення мобільного телефону потерпілої ОСОБА_6 супроводжувалося з боку обвинуваченого ОСОБА_5 насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

Таким чином аналізуючи пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення та оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_5 у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, доведена повністю поза розумним сумнівом, а його дії обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 187 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Так, ОСОБА_5 вчинив злочин, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, раніше неодноразово судимий, не працює, не має сім`ї та міцних соціальних зв`язків, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

З врахуванням наведеного, конкретних обставин скоєного обвинуваченим злочину, особи винного, його віку, ставлення до вчиненого, поведінку після вчинення злочину, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, ближче до мінімальної межі санкції закону, за яким визнав його винуватими, яке, на думку суду, є необхідним й достатнім покаранням для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів.

При цьому, суд враховує, що мінімальна межа санкції ч. 4 ст. 186 КК України становить сім років позбавлення волі, а тому, за переконанням суду, таке покарання в умовах його реального відбування, є цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Також суд не знаходить підстав для застосування при призначенні покарання обвинуваченому вимог ст. 69 КК України, оскільки судом не встановлено сукупність обставин що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого ним злочину.

Відповідно до протоколу затримання від 29.12.2024, ОСОБА_5 затримано 29.12.2024 о 04 годині, в порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 30.12.2024 до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

З урахуванням обставин справи та висновків суду, щодо виду та розміру призначеного покарання, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили необхідно залишити без змін, а саме, тримання під вартою.

За положеннями ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Таким чином, у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення, з 29.12.2024 по день ухвалення вироку суду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Щодо процесуальних витрат.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-25/248-ТВ в розмір 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів від 09.01.2025, в наданих на дослідження речовинах рослинного походження зеленого кольору, вилученої у ОСОБА_5 під час його затримання 29.12.2024, наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних лікарських засобів, НЕ виявлено. (т.1.а.с.152-154).

З огляду на зазначене, витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-25/249-НЗПРАП в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп. підлягають віднесенню на рахунок держави.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішую відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту проголошення вироку, а саме з 29.10.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання попереднє ув`язнення за період з 29.12.2024 до 28.10.2025 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Iphone 16 ProMax» золотого кольору, на 256 Gb, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити останній, як належне їй майно;

-мобільний телефон Samsung imeil1: НОМЕР_4 , imeil 2: НОМЕР_5 ; довідка про взяття на облік бездомної особи ОСОБА_5 ; рюкзак з особистими речами затриманого ОСОБА_5 ; грошові кошти в розмірі 177 грн. 20 коп., передані на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , як належне йому майно;

-DVD-R диск з відеозаписом, який було вилучено на підставі постанови слідчого про зняття технічних приладів за адресою: м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, 20 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-два поліетиленові пакети з подрібненою рослинною речовиною зеленого кольору, які передані до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві у кримінальному провадженню №0004936 - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-25/248-ТВ в сумі 1193 (одна тисяча сто дев`яносто три) грн. 85 (вісімдесят п`ять) коп.

Витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/111-25/249-НЗПРАП в розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп. віднести на рахунок держави.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається до Київського Апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1