УХВАЛА

Справа № 621/569/24

Провадження 1-в/621/33/25

29 жовтня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3 ,

представник органу пробації ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

захисник засудженого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2024 за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.10.2024 вирок змінено, перекваліфіковано на ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 2 роки обмеження волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки,

ВСТАНОВИВ:

Начальник Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_8 звернулася до суду з поданням, в якому просила скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та направити звільненого для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2024, ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.10.2024 вирок змінено, перекваліфіковано на ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування подання вказала, що 27.11.2024 до уповноваженого органу з питань пробації надійшов на виконання вирок Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2024 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.10.2024 вирок змінено, перекваліфіковано на ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 2 роки обмеження волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. Засуджений був викликаний до органу пробації, де з ним проведено бесіду, ознайомлено під підпис з обов`язками, визначеними законом та судом, а також відповідальністю за ухилення від відбування покарання з випробуванням чи невиконання зазначених обов`язків. Перебуваючи на обліку, засуджений допустив порушення вимог кримінально-виконавчого законодавства України, а саме: 06.01.2025 засуджений без поважної причини не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, чим допустив невиконання обов`язку, передбаченого ч.1 ст.76 КК України, в зв`язку з чим відносно засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження. Однак 01.03.2025 засуджений знов не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації без поважних причин, в зв`язку з чим відносно засудженого повторно було застосовано застереження у виді письмового попередження. Однак, незважаючи на неодноразові попередження та проведені профілактичні роботи, ОСОБА_9 повторно не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації 07.04.2025. За таких обставин, орган пробації вважає, що засуджений ухиляється від відбування покарання з випробуванням, має антисоціальну спрямованість та вперте небажання ставати на шлях виправлення й перевиховання, що може призвести в майбутньому до скоєння ним нового кримінального правопорушення, тому просить скасувати звільнення від відбування покарання засудженому та направити його для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від від 12.06.2024, ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.10.2024 вирок змінено, перекваліфіковано на ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України.

В судовому засіданні представник органу пробації підтвердила обставини, викладені в поданні, та просила його задовольнити. Зазначила, що з ОСОБА_9 з моменту подання до суду продовжує нез`являтися до органу пробації, однак адміністративних чи інших порушень не вчиняв. Тому просила вирішити подання на розсуд суду.

Прокурор підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_9 просив відмовити у задоволенні подання та вказав, що намагається стати на шлях виправлення, жодних кримінальних дій протягом іспитового строку не вчиняв і повністю виконує обов`язки, покладені на нього вироком суду. З`являється до органу пробації, але із запізненням, бо іноді забуває, в який день потрібно прибути

Захисник адвокат ОСОБА_10 заперечував проти скасування звільнення від покарання та просив відмовити у задоволенні клопотання, зазначив, що ознакою ухилення засудженого є систематичність невиконання покладених обов`язків чи вчинення іншої протиправної діяльності. Засуджений жодного разу не порушив обов`язків, покладених вироком суду, доказів того, що він не бажає стати на шлях виправлення чи ухиляється від відбування покарання з випробуванням, матеріали особової справи не містять, тому просив відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши думки учасників судового засідання та дослідивши матеріали особової справи №83/2024 засудженого ОСОБА_5 судом встановлено, що:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2024 за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.10.2024 вирок змінено, перекваліфіковано на ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 2 роки обмеження волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, з покладенням обов`язків: періодично з`являтися до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

27.11.2024 вирок надійшов на виконання до Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області, де в той же день було здійснено виклик засудженого до органу пробації.

Засуджений з`явився за викликом до органу пробації, надав письмові пояснення та підписку про роз`яснення обов`язку з`являтися для реєстрації й повідомляти про зміни місця проживання чи роботи.

Постановою провідного інспектора органу пробації засудженому встановлено обов`язок з`являтися на реєстрацію перший понеділок кожного місяця.

Як вбачається з матеріалів особової справи 06.01.2025, 01.03.2025, 07.04.2025 ОСОБА_9 не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, однак з`явився відповідно 07.01.2025, 03.03.2025, 15.04.2025

Відомостей про будь-які порушення умов призначеного судом покарання матеріали особової справи не містять.

Дослідивши матеріали особової справи, пояснення учасників судового засідання, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 8 ч.1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно пункту 3 ч.2 статті 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.8 ч.1 статті 537 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 78 Кримінального кодексу України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до роз`яснень пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених статтею 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, вирішуючи питання щодо необхідності скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що засуджений не допускав порушення умов відбування покарання з випробуванням, а вчинені адміністративні правопорушення стосуються фактично однієї дати та не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, про систематичність вчинення протиправних діянь.

Суд вважає, що вказані обставини та матеріали подання не свідчать про неможливість виправлення засудженого без ізоляції від суспільства.

З урахуванням викладеного, суд вважає подання Чугуївського районного відділу №2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області про скасування звільнення від покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком суду, таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 78, 89 Кримінального кодексу України, пунктом 8 частини 1 статті 537, статтею 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника Чугуївського районного відділу № 2 філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_8 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення для відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Зміївського районного суду Харківської області від 12.06.2024 за ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16.10.2024 вирок змінено, перекваліфіковано на ч.1 ст.162 Кримінального кодексу України та призначено покарання у виді 2 роки обмеження волі, на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільненого від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки, - відмовити.

Копію особової справи № 83/2024 повернути до уповноваженого органу пробації

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11