В И Р О К

іменем України

27 січня 2026 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя ОСОБА_1

за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

за відсутності представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000552 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нехаївка Коропського району Чернігівської області, є громадянином України, має середню освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у кримінальних правопорушеннях, передбачених частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

1. 08 листопада 2025 року о 07:50 години, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX, з 05:30 години 05 листопада 2025 року на 90 діб, ОСОБА_4 перебував у лісі поблизу с. Артюхівка Чугуївського району Харківської області, за координатами 49.707995, 36.292117, де побачив акумуляторну батарею "RITAR RA 12-80", яка під`єднана до лінійного модуля збору Laul сейсмічної розвідки, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаної акумуляторної батареї, яка належить ТОВ "Вікоіл ЛТД".

Того ж числа о 08:00 годині, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи за вище зазначеною адресою, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, від`єднав дроти лінійного модуля збору Laul, та таємно викрав акумуляторну батарею "RITAR RA 12-80", вартістю 3 914 грн 00 коп., чим спричинив потерпілому ТОВ "Вікоіл ЛТД" матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна.

2. 16 листопада 2025 року о 08:50 години, в умовах дії воєнного стану на території України, який введено із 05:30 години 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом від 20 жовтня 2025 року № 793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21 жовтня 2025 року № 4643-IX, з 05:30 години 05 листопада 2025 року на 90 діб, ОСОБА_4 перебував у лісі поблизу с. Артюхівка Чугуївського району Харківської області, за координатами 49.707995, 36.292117, де побачив акумуляторну батарею "RITAR RA12-100S", яка під`єднана до лінійного модуля збору Laul сейсмічної розвідки, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаної акумуляторної батареї, яка належить ТОВ "Вікоіл ЛТД".

Того ж числа та часу, реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи за вище зазначеною адресою, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу від`єднав дроти лінійного модуля збору Laul, та таємно викрав акумуляторну батарею "RITAR RA12-100S", вартістю 5 362 грн 90 коп., чим спричинив потерпілому ТОВ "Вікоіл ЛТД" матеріальну шкоду на вказану суму.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив повторне в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна.

Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду визнав себе винуватим та показав про зазначені вище обставини таємного викрадення майна ТОВ "Вікоіл ЛТД". Так, обвинувачений показав, що 08.11.2025 був в лісі біля с. Артюхівки, збирав гриби, побачив батарею, а з урахуванням обставин зі світлом та водою, а також того, що він доглядає за батьком, вирішив викрасти акумуляторну батарею, щоб вдома зробити освітлення. 16.11.2025 він також поїхав по гриби та також знайшов акумуляторну батарею, яку забрав додому з тією ж метою.

У вчинених крадіжках щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, і його дії суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є тяжкими злочинами;

- обставини, що пом`якшують покарання, передбачені пунктом 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання показань про його обставини;

- відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України;

- особу обвинуваченого, який раніше не судимий (а. п. 36), під наглядом в психіатричному і наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 33, 37, 38), не працює, за місцем проживання скарги у відношенні нього не надходили (а. п. 34).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк в межах санкції частини 4 статті 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк, що не перевищує 5 років, враховуючи, що вчинені ним кримінальні правопорушення є тяжкими злочинами, однак обвинувачений, щиро розкаявся, сприяв кримінальному провадженню шляхом надання показань про обставини кримінального правопорушення, з боку потерпілого претензій до обвинуваченого немає, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та про наявність підстав для прийняття рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 Кримінального кодексу України, з покладанням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статей 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути 420 грн 00 коп. процесуальних витрат на залучення судового експерта ОСОБА_7 для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3028/25 від 27.11.2025 (а. п. 51).

Застосований щодо речових доказів арешт тимчасово вилученого майна на підставі ухвал слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.11.2025 належить скасувати (а. п. 43-48).

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України (а. п. 39-42, 49, 50).

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 420 (чотириста двадцять) грн 00 коп. на користь судового експерта ОСОБА_7 на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи № 3028/25 від 27.11.2025.

Скасувати застосований на підставі ухвали слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.11.2025 арешт тимчасового вилученого майна.

Речові докази:

- акумуляторну батарею "RITAR RA 12-80", акумуляторну батарею "RITAR RA12-100S", що передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_6 , - вважати повернутими власнику;

- змиви, що зберігаються у відділі поліції № 2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: ОСОБА_1