Справа №522/6291/25
Провадження № 1-кп/522/2290/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000366 від 09.03.2025 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у м.Одесі, раніше судимого:

- 25.01.2024р. Одеським апеляційним судом за ч.1, ч.2 ст.360, ч.4 ст.185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення тяжких, умисних, корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_6 від 24.02.2022 року № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, дію якого, згідно із Законами України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 4221-ІХ від 05.02.2025 продовжено строком на 90 діб, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 09.03.2025 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , в салоні трамваю № 10 познайомився із потерпілим ОСОБА_7 , який розпитував у пасажирів про те, як доїхати до вул.Дерибасівської, та запропонував останньому провести екскурсію центральною частиною міста, на що потерпілий погодився.

В процесі пересування центральною частиною міста, ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу пам`ятника Дюку де Рішельє, що за адресою: м. Одеса, вул. Приморська, приблизно о 14:00 год. під час конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 , що переріс у бійку, помітивши на шиї останнього ланцюжок жовтого кольору та реалізуючи раптово виниклий, корисливий умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, шляхом ривка, зірвав із шиї ланцюжок жовтого кольору, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду в сумі 180 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України,

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у повному обсязі, та підтвердив, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах він відкрито викрав, а саме зірвав із шиї потерпілого ОСОБА_7 ланцюжок жовтого кольору, спричинивши йому майнову шкоду в сумі 180 грн, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро покаявся та просив суворого його не карати, оскільки зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням заяви потерпілого про розгляд справи за його відсутності, думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретного злочину й обставини їх вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінальних правопорушень і після їх вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, при призначенні покарання відповідно до положень ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не одружений, не працевлаштований, не має постійне місце реєстрації, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, свою провину у вчиненні злочину визнав повністю.

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення обвинуваченого можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки ОСОБА_3 не вперше вчинив злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

При цьому, при призначенні покарання суд вважає за необхідне в силу ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Одеського апеляційного суду від 25.01.2024р., згідно якого ОСОБА_3 був засуджений за ч.1, ч.2 ст.360, ч.4 ст.185, 70 КК України до 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, оскільки вищевказаний злочин ОСОБА_3 скоїв у період випробування.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

При призначенні покарання суд бере до уваги виступ прокурора у судових дебатах щодо покарання яке необхідно призначити обвинуваченому, позицію обвинуваченого та його захисника.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Питання проречові докази судом вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Відомості про наявність у вказаному кримінальному провадженні судових витрат у суду відсутні.

Крім того, судом встановлено, що 09.03.2025 року ОСОБА_3 було затримано та ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 11.03.2025р. останньому було обрано запобіжний захід у виді тримання під варто, строк дії продовжувався та спливає 02.11.2025р., у зв`язку з чим обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 100, 366-368, 374, 376, 395,615 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7-ми (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Одеського апеляційного суду від 25.01.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7-ми (семи) років 1-го (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироку законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в строк відбуття покарання ОСОБА_3 зарахувати строк його попереднього ув`язнення у період з 25.05.2023 року по 07.09.2023 року та з 09.03.2025 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази у кримінальному провадженні, після набрання вироком законної сили, а саме: фрагмент розірваного ланцюжку золотого кольору - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_7 ; DVD диск, на якому наявне відео, яке було знято 09.03.2025 року на належний свідку ОСОБА_8 мобільний телефон - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000366.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1