№ провадження 1-кс/646/2447/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000300 від 05.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

встановив:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000300 від 05.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 04 жовтня 2025 року до чергової частини ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 02 жовтня 2025 на відкритій ділянці місцевості по вулиці Харківський Шлях, біля буд. 32, с-ще. Шевченкове Куп`янського району, було зупинено військовослужбовця ОСОБА_4 з речовиною, зовні схожу на наркотичну.

04.10.2025 в ході огляду місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості за адресою: Харківська область, Куп`янський район, сел. Шевченкове, вул. Харківський Шлях, біля буд. 32 у в присутності понятих у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети: зіп-пакет, всередині якого знаходиться зіп-пакет із речовиною кристалічного походження, поміщено до спец, пакунку NPU 5033403; ТТН ТОВ «Нова Пошта» № 9058, поміщено до спец, пакунку NPU 5033402.

Відомості про вищевказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 05.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та 06.10.2025 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Враховуючи викладене, в ході досудового розслідування встановлено, що вказана річ (предмет) має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнана речовим доказам та зможе сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування.

Крім того, на даному предметі могли збереглися сліди вчинення кримінального правопорушення, вказаний предмет буде направлений до експертної установи для проведення відповідних експертиз, що має важливе значення для проведення досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, прокурор просив клопотання про арешт задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, звернувся із клопотанням, в якому просив розгляд клопотання проводити за його відсутності, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши доводи поданого клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом. Документи є речовими доказами, якщо вони містять вищевказані ознаки.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000300 від 05.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та 06.10.2025.

Під час дізнання встановлено, що 04 жовтня 2025 року до чергової частини ВПД № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що 02 жовтня 2025 на відкритій ділянці місцевості по вулиці Харківський Шлях, біля буд. 32, с-ще. Шевченкове Куп`янського району, було зупинено військовослужбовця ОСОБА_4 з речовиною, зовні схожу на наркотичну.

04.10.2025 в ході огляду місця події, а саме на відкритій ділянці місцевості за адресою: Харківська область, Куп`янський район, сел. Шевченкове, вул. Харківський Шлях, біля буд. 32 у в присутності понятих у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети: зіп-пакет, всередині якого знаходиться зіп-пакет із речовиною кристалічного походження, поміщено до спец, пакунку NPU 5033403; ТТН ТОВ «Нова Пошта» № 9058, поміщено до спец, пакунку NPU 5033402.

Стороною обвинувачення доведено, що вилучені речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення в цій частині довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Таким чином, без накладання арешту на вищевказане майно в подальшому воно може бути приховане, знищене або передано третім особам. Накладення арешту на вилучене майно необхідно з метою забезпечення збереження речового доказу, у зв`язку з чим клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, що вилучене 04.10.2025 під час проведення огляду місця події, на відкритій ділянці місцевості за адресою: Харківська область, Куп`янський район, сел. Шевченкове, вул. Харківський Шлях, біля буд. 32, а саме: зіп-пакет, всередині якого знаходиться зіп-пакет із речовиною кристалічного походження, поміщено до спец, пакунку NPU 5033403; ТТН ТОВ «Нова Пошта» № 9058, поміщено до спец, пакунку NPU 5033402.

Майно, на яке накладено арешт, зберігати у встановленому законодавством порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1