УХВАЛА

11 грудня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду

Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

скаржника ОСОБА_4

представника скаржника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду м.Рівне скаргу ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Рівному) Третього управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 від 08.07.2025 року у кримінальному провадженні за N?0006880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області зі скаргою про скасування постанови старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Рівному) Третього управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 від 08.07.2025 року у кримінальному провадженні за N?0006880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.

В скарзі просить постанову слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Рівне, ОСОБА_7 від 08.07.25р про закриття кримінального провадження №0006880 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч1 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, скасувати

Скаржник ОСОБА_4 та представник скаржника адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали в повному обсязі та просили їх задоволити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення скарги. Пояснив, що скарга не обґрунтована та безпідставна.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши факти, які викладені в скарзі, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.

Зі змісту ч.2 ст. 307 КПК України вбачається, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:1) скасування рішення слідчого чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію;3) зобов`язання вчинити певну дію;4) відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.5 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Хмельницькому здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0006880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України.

Першочерговою підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) стала ухвала слідчого судді Рівненського міського суду №569/20040/18 від 07.11.2018 року щодо задоволення скарги ОСОБА_4 з приводу внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого статтею ст. 255 КК України.

На підставі вказаної ухвали слідчими Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області внесено відомості до ЄРДР за № 0006880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255 КК України.

08 липня 2025 року старшим слідчим в ОВС третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 винесено постанову з якої вбачається, що кримінальне провадження № 0006880 від 16.11.2018, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України, закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю складу злочину.

В обґрунтуванні свої постанови від 08 липня 2025 року слідчим зазначено, що у ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено фактів службового підроблення та невиконання рішень суду, а отже у діях окремих співробітників ГУНП в Рівненській області та прокурорів Рівненської області відсутні ознаки складу кримінальних правопорушень, передбачених статтями 366, 382 КК України.

Наведене у своїй сукупності, на думку органу досудового розслідування, свідчить про відсутність в діях окремих співробітників ГУНП в Рівненській області та прокурорів Рівненської області складу кримінальних правопорушень, а відтак кримінальне провадження підлягає закриттю.

На даному етапі досудового слідства, слідчим фактично вжито вичерпних заходів для з`ясування істини у вказаному кримінальному провадженні.

Узагальнюючи наведене, виникає обґрунтований сумнів у вчиненні окремими співробітниками ГУНП в Рівненській області та працівниками прокуратури Рівненської області вищевказаних злочинів, оскільки за результатом вивчення всіх обставин, а також отриманих за результатами проведення слідчих та процесуальних дій, відомості щодо вчинення ними злочинних дій, які охоплюються диспозиціями ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, не підтверджені.

Так, системний аналіз ст.ст. 84, 86, 99 КПК України (далі - Кодекс) дозволяє зробити висновок, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставах яких слідчий встановлюють відсутність або наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У ході досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні під час здійснення слідчих та процесуальних дій не встановлено факт як вчинення самого суспільно-небезпечного діяння так і настання суспільно-небезпечних наслідків матеріального/морального характеру.

Тому, провівши повне, всебічне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, та на цих підставах оцінюючи кожний вищевказаний зібраний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходжу до висновку, що ними повністю спростовуються обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати зазначених осіб у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, оскільки факт такої підозри ґрунтується виключно на доводах, які викладені у заявах та допиті ОСОБА_4 на початковій стадії досудового розслідування та його показаннях, однак які спростовуються результатами проведених вищевказаних процесуальних та слідчих дій, перелік яких міститься у вказаній постанові, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст.62 Конституції України та ч.ч. 3, 4 ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Узагальнюючи наведене слід зробити висновок, що досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні на основі дослідження всіх обставин та здійснення повного комплексу слідчих (процесуальних) дій, встановлено відсутність фактичних відомостей щодо вчинення зазначеними особами злочинів, а отже безсумнівних обставин, які є достатніми для повідомлення цим службовим особами про підозру у вчиненні злочину, під час досудового розслідування не виявлено.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, констатовано факт відсутності у діяннях працівників окремих співробітників ГУНП в Рівненській області та працівниками прокуратури Рівненської області складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч.1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

У кримінальному провадженні повідомлення про підозру не вручалося.

Відповідно, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є засобом встановлення правової визначеності щодо статусу особи, діяльність/бездіяльність якої є предметом дослідження у кримінальному провадженні, а відтак фактично і переслідуванні, а тому у сукупності остаточність висновку сторони обвинувачення про відмову здійснювати подальше досудове розслідування має бути гарантована в необхідних межах. У цьому аспекті важливим є з`ясування правових стандартів, що мають бути дотримані для забезпечення остаточності вирішення питання щодо ймовірних підстав висунутого проти особи обвинувачення.

Остаточність вирішення питань в рішенні слідчого про закриття кримінального провадження хоча й не підпадає під дію принципу «res judicata» (остаточності судового рішення), втім є предметом охорони в контексті заборони проведення тривалого розслідування фактично з одних тих самих підстав. Адже неодноразове закриття (або зупинення) кримінального провадження та його відновлення негативно впливає на права та законні інтереси осіб, оскільки вони перебувають в стані невизначеності щодо долі кримінального провадження проти них.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував на тому, що метою статті 4 Протоколу № 7 є заборона повторення кримінального провадження, яке було завершено остаточним рішенням (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії»).

Заборона повторного розслідування як механізм забезпечення правила «non bis in idem» унормована національним законодавцем, зокрема, у спосіб закріплення в якості обставин, що унеможливлюють проведення досудового розслідування з одних і тих самих підстав впродовж тривалого часу.

Сказане ще раз підтверджує той факт, що рішення про закриття кримінального провадження визнається таким, що остаточно вирішує питання кримінального переслідування, не лише доктринально, а й на законодавчому рівні.

З огляду на сутність та підсумковий характер рішення про закриття кримінального провадження в загальній динаміці кримінального процесу, особливе значення набуває забезпечення його своєчасності, законності та обґрунтованості. Інші негативні наслідки настають при навмисному затягуванні провадження стороною обвинувачення із його закриттям у разі наявності для цього підстав, передбачених законом.

У розрізі вищевикладеного, аналізуючи зібрані докази, є достатні підстави вважати, що у цьому випадку прийняття правильного та своєчасного рішення про закриття кримінального провадження за умови відсутності підстав чи недоцільності здійснення подальшого кримінального переслідування конкретної особи слугує важливим фактором з точки зору забезпечення права такої особи на ефективний захист та своєчасне вирішення обвинувачення проти неї в контексті загального права на справедливий судовий розгляд, передбаченого статтею 6 КЗПЛ: завершення досудового розслідування у цей спосіб вносить правову визначеність щодо стану осіб, стосовно яких здійснювалось переслідування.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження, за умови яке має місце у цьому кримінальному провадженні: своєчасність, об`єктивність, повнота розслідування, існує для того, щоб у вищевказаний спосіб забезпечити дієвість засад кримінального судочинства, у тому числі у розрізі визначення правового статуту осіб, уникнення зайвих витрат часу та зусиль сторін кримінального провадження задля дослідження одних і тих самих обставин, які були предметом дослідження, тобто не є необхідним проведення будь-яких процесуальних слідчих дій, ціль яких не виправдовується кримінальних судочинством.

Слід врахувати і правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Пригунов та інші проти України», відповідно до якої зобов`язання провести розслідування не є обов`язком досягнення результатів, а отже не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти до висновку, який співпадає із викладом подій скаржника, а навпаки має бути здатним до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими до встановлення та покарання винних осіб.

Додаткові заходи та можливості збирати докази у кримінальному провадженні вже вичерпано.

Слідчий суддя вважає, що висновки слідчого стосовно необхідності закрити кримінальне провадження, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, відповідають вимогам закону та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч.3 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим кодексом.

Оскаржувана постанова, відповідає зазначеним вимогам, а також вимогам ст.110 КПК України.

Твердження заявника про однобічність розслідування є безпідставним та таким, що не ґрунтується на нормах кримінально-процесуального законодавства України.

В ході вивчення матеріалів кримінального провадження, встановлено, що органом досудового розслідування проведено повне та об`єктивне досудове розслідування та доводи заявника перевірені в повному обсязі.

Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 про скасування постанови старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу ( з дислокацією у м. Рівному) Третього управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_6 від 08.07.2025 року у кримінальному провадженні за N?0006880 від 16.11.2018 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст.364, ч. 2 ст. 364, ч.1 ст.365, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 382, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст.366, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 382, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8