Справа № 346/712/22
Провадження № 1-в/346/363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання Рахівського РВ філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, проходить військову службу по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 , учасника бойових дій, судимого 01.02.2022 року Рахівським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин; 27.03.2025 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.3 ст. 408 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

в с т а н о в и в :

в клопотанні вказано, що 24.03.2022 року у вказаному відділу пробації зареєстровано розпорядження та вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.02.2022 року та вжито заходів з приведення його до виконання. 07.04.2022 року надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_4 10.03.2022 року призваний на військову службу за мобілізацією у зв`язку з чим його не було ознайомлено з умовами та порядком відбування покарання у виді громадських робіт та не видано направлення для відпрацювання встановленої судом кількості громадських робіт. 23.09.2025 року до відділу пробації надійшла вимога щодо ОСОБА_4 , згідно з якою останнього засуджено вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.3 ст. 408 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. При цьому, в даному вироку відсутні відомості про попередній вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.02.2022 року. Таким чином, судом не враховано наявність невиконаного вироку від 01.02.2022 року та не призначено остаточне покарання у порядку ч. 4 ст.70 КК України. Тому вищевказаний орган пробації просить вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Представник Рахівського РВ філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області в судове засідання не з`явилася, одночасно з клопотанням (поданням) подала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити в її відсутності, клопотання підтримує ( а.с. 108 ).

Засуджений в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності.

Прокурор в судовому засіданні заперечує проти задоволення вказаного клопотання, оскільки згідно з долученими до клопотаннями документами, зокрема, копією вироку від 01.02.2022 року засуджений на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України підлягає звільненню від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Крім того, прокурор не заперечив щодо розгляду клопотання у відсутності ОСОБА_4 , враховуючи, що він перебуває на лікуванні, про що долучив копію його медичної карти стаціонарного хворого.

Суд, заслухавши позицію прокурора, оглянувши матеріали, долучені до клопотання, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Рахівського районного суду Закарпатської області від 01.02.2022 року, який набрав законної сили 04.03.2022 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст.164 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин (а.с. 124-125).

Судом також встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 27.03.2025 року, який набрав законної сили 29.04.2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ч. 3 ст. 408 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік ( а.с. 24-25 ).

Згідно з п. 25 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання за кількома вироками, повинен визначити вид і розмір основного й додаткового покарань за знову вчинений злочин (злочини), а потім повністю або частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком із посиланням наст. 71 КК України. При складанні покарань у порядку, передбаченому зазначеною статтею, загальний його розмір не може бути більшим за максимальну межу, встановлену для цього виду покарання в Загальній частині КК. Якщо за знову вчинений злочин призначено передбачене законом максимальне покарання, не відбута частина покарання за попереднім вироком підлягає поглиненню. Коли після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в кількох злочинах, одні з яких вчинено до, а інші - після постановлення першого вироку, покарання за останнім за часом вироком призначається із застосуванням як ст. 70, так і ст. 71 КК України: спочатку - за правилами ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення першого вироку; після цього - за правилами ч. 4 ст. 70 КК України; потім - за сукупністю злочинів, вчинених після постановлення першого вироку; і остаточно - за сукупністю вироків. За наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.

Проте, згідно з роз`ясненнями, що викладені у п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків» від 21.12.1990 року № 11, не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст.411 КПК України (ст. 539 КПК України - 2012 року), питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Вказане також узгоджується з нормами розділу VІІІ КПК України.

З огляду на принципи обов`язковості судового рішення та недопустимості погіршення статусу і становища засудженого, суд дійшов висновку, що на стадії виконання вироків Рахівського районного суду від 01.02.2022 року та Коломийського міськрайонного суду від 27.03.2025 року складання визначених ними видів покарань є неможливим, оскільки це призведе до порушення прав засудженого, що є неприпустимим.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки суд в цьому випадку не має процесуальних повноважень в порядку, передбаченому п. 11 ч. 1 ст. 539 КПК України, вирішувати питання, які зачіпають суть вироку, змінюють його. Крім цього, призначивши на підставі ухвали суду покарання ОСОБА_4 за правилами ст. 70 КК України, суд фактично змінить суть призначеного йому покарання за вироком суду, що на переконання суду є неприпустимим і може вирішуватись лише вироком, а не ухвалою. У даному випадку суд не вбачає перешкод для самостійного виконання вироків судів, які за покаранням, які призначені засудженому, не пересікаються і не виключають один одне. Слід також зазначити, що в клопотанні не вказано, які труднощі виникають при виконанні вказаних вироків.

Крім того, як зазначив прокурор, враховуючи дату набрання чинності обвинувальним вироком щодо ОСОБА_4 від 01.02.2022 року (04.03.2022 року) за ч. 1 ст.164 КК України, у даному випадку можуть існувати підстави для застосування положень п.1 ч. 1 ст. 80 КК України.

Закінчення встановлених у частинах 1, 2 ст. 80 КК України строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання з урахуванням положень частин 3 і 4 цієї статті. Покарання, строк давності виконання якого сплив відповідно до положень ст. 80 КК України, не може бути приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, при вирішенні питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України. Таких висновків дійшла об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 229/207/24 в постанові від 10.02.2025 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання Рахівського РВ філії ДУ Центр пробації в Закарпатській області про застосування покарання за наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 , - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 06.10.2025 року об 11:50 год.

Головуючий суддя : ОСОБА_1