Провадження №1-кп/761/2614/2025
В И Р О К

іменем України

13 жовтня 2025 року місто Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002005, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Восточне Аркалицького району Тургайської області Республіки Казахстан, німця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, маючого 1 (одну) малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

14.11.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов (вх. № 109403) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0002005, внесеному 01.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/42783/24 між суддями від 14.11.2024 головуючим суддею визначено ОСОБА_1 . 18.11.2024 матеріали справи передано судді ОСОБА_1 з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ.

Ухвалою суду від 18.11.2024 призначено розгляд обвинувального акта в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального.

Ухвалою суду від 21.11.2024 призначено підготовче судове засідання у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 10.04.2025 призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_3 , маючи умисел спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за таких обставин.

Так, 01.11.2024 приблизно о 16 год 20 хв, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: місто Київ, вул. Дорогожицька, 18, за попередньою домовленістю від невстановленої особи, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, придбав та почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою - 0,077 г, з метою власного вживання без мети збуту.

01.11.2024 приблизно о 16 год 27 хв, ОСОБА_3 , який у внутрішній кишені одягнутої на ньому сумки зберігав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та знаходився за адресою: місто Київ, вул. Дорогожицька, 18, зупинено працівниками поліції та на запитання поліцейських чи має при собі ОСОБА_3 заборонені предмети, останній відповів, що у лівій кишені одягнутої на ньому куртки зберігає наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП.

Надалі 01.11.2024 у період часу з 18 год 16 хв по 18 год 32 хв, в ході затримання ОСОБА_3 за адресою: місто Київ, вул. Дорогожицька, 18, під час проведення його особистого обшуку, працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у місті Києві, у останнього вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою - 0,077 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб без мети збуту, вчинивши кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні обставини, визначенні в обвинувальному акті підтримала у повному обсязі та просила визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та просила призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав у повному обсязі та вказав, що дійсно, за вказаних в обвинувальному акті обставин, він вчинив це кримінально каране діяння.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , зокрема заявив, що він у повній мірі усвідомив кримінально-протиправний характер своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, просив суд суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції) просив врахувати щире каяття ОСОБА_3 та призначити йому мінімальне покарання.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому стороною обвинувачення кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, із врахуванням заяви прокурора про відмову від допиту в судовому засіданні свідків, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, які ним не оспорюються, є послідовними, логічними і правдивими, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Наведене свідчить про щире каяття ОСОБА_3 .

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд вважає поза розумним сумнівом доведеним пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно приписів ст. 12 КК України, відповідно є кримінальним проступком (ч. 1 ст. 309 КК України);

- особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та постійне місце проживання, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, маючого 1 (одну) малолітню дитину, раніше не судимого згідно ст. 89 КК України;

- обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений повністю визнав свою вину, висловив щирий жаль з приводу вчинених дій та осуд своєї поведінки, що враховується як щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

З урахуванням наведеного, відсутності кількох пом`якшуючих обставин, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

Крім того, при призначенні покарання, суд також враховує особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку обвинуваченого.

Так, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, при цьому суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без відбування покарання, а тому в порядку ст. 75 КК України приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, суд вважає за необхідне при звільненні від відбування покарання з випробуванням покласти на обвинуваченого, відповідно до ст. 76 КК України, такі обв`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У підсумку встановлене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання про долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 349, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-24/64446-НЗПРАП від 06.11.2024, які складають 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок, на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою - 0,077 г (квитанція № 976/SHEV_NARK/2024/133010/1) - знищити.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1