Cправа №991/2030/22
Провадження №11-кп/991/65/26
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 20.10.2025 клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено частково. Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255 КК України закрито в частині пред`явленого йому обвинувачення щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння. У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_8 про закриття провадження за ч. 1 ст. 255 КК України відмовлено з вказівкою на те, що питання про закриття провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255 КК України в частині пред`явленого йому обвинувачення щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння - вирішити під час ухвалення судом остаточного рішення.

Обвинуваченим ОСОБА_6 на вказане рішення подано апеляційну скаргу, у якій посилається на таке.

Оскаржуваною ухвалою суду кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 закрито за неіснуючим обвинуваченням у вчиненні злочину, що не відповідає суті та предмету заявленого клопотання. Обвинувачений звернувся із клопотанням про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255 КК України (у редакції Закону від 05.04.2001 2341-ІП), на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Однак, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 частково закрито за ч. 1 ст. 255 КК України, за якою, на його думку, обвинувачення не висувалось взагалі, на відміну від ч. 1 ст. 255 КК України (у редакції Закону від 05.04.2001 2341-III). Вважає, що кримінальні правопорушення, не дивлячись на відповідність найменування частин та статей КК України, є відмінними одне від одного.

Оскаржувана ухвала постановлена неповноважним складом суду, оскільки судді ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підлягали відводу з підстав, визначених ст. 76 та ст. 416 КПК України. Обвинуваченим ОСОБА_6 31.08.2025 подано заяви про відвід суддям ОСОБА_10 - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 416 КПК України, судді ОСОБА_11 - з підстав, передбачених ч. 1 ст. 76 КПК України та ч. 1 ст. 416 КПК України, однак, у задоволенні заяв, усупереч приписам вказаних статей КПК України, відмовлено.

Розгляд клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття провадження здійснено судом не на тій стадії судового провадження, оскільки таке мало бути розглянуто на стадії підготовчого провадження на підставі ст. 314 КПК України.

Просить скасувати ухвалу ВАКС від 20.10.2025 та призначити новий розгляд клопотань обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ст. 255 Кримінального кодексу України (у редакції Закону від 05.04.2001 2341-ПІ). Прийняти заперечення проти ухвали ВАКС від 08.09.2025, постановленої за наслідками розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_11 , ухвали ВАКС від 08.09.2025, постановленої за наслідками розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_10 , протокольної ухвали ВАКС від 20.10.2025, постановленої за наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 про повернення до стадії підготовчого провадження та призначення підготовчого судового засідання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник - адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник - адвокат ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу, просили задовольнити, прокурор САП ОСОБА_5 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення обвинувачених, їх захисників, прокурора САП, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає ухвалу в межах поданої апеляційної скарги.

У цьому кримінальному провадженні встановлено такі обставини.

На розгляді у ВАКС перебуває кримінальне провадження стосовно ОСОБА_12 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 369-2, ч. 2 ст. 344 КК України; ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України; ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109 КК України; ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України; ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27 ст. 351-2 КК України; ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України; ОСОБА_16 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ч. 5 ст. 27, ст. 351-2 КК України; ОСОБА_17 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України; ОСОБА_18 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 1 ст. 109, ст. 351-2 КК України; ОСОБА_19 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 351-2 КК України.

Ухвалою ВАКС від 22.01.2024 клопотання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задоволено частково; кримінальне провадження щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255 КК України закрито в частині пред`явленого кожному з них обвинувачення щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність такого діяння.

Ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 05.04.2024 апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 залишено без задоволення, а ухвалу ВАКС від 22.01.2024 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 15.04.2025 касаційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задоволено частково, ухвалу Апеляційної палати ВАКС від 05.04.2024 у кримінальному провадженні № 0000522 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційної палати ВАКС від 09.07.2025 апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалу ВАКС від 22.01.2024 скасовано. Постановлено нову, якою призначено новий розгляд клопотань обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ст. 255 КК України.

Постановляючи ухвалу від 20.10.2025 суд першої інстанції дійшов таких висновків: зі змісту старої і нової редакцій ст. 255 КК України у тій складовій норми, що стосується формулювання обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , слідує, що в частині участі у злочинній організації її декриміналізовано не було; діяння «участь у злочинах, вчинюваних злочинною організацією» виключено з диспозиції статті, а відтак ст. 255 КК України частково декриміналізована; у зв`язку із внесенням змін до КК України, закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння (участь у злочинах, вчинюваних злочинною організацією), втратив чинність, тобто, нова редакція статті поширюється на обвинуваченого ОСОБА_6 та має зворотну дію у часі; враховуючи наявність згоди обвинуваченого ОСОБА_6 на закриття кримінального провадження щодо нього за ч. 1 ст. 255 КК України в частині пред`явленого йому обвинувачення щодо участі у злочинах, вчинюваних злочинною організацією, його клопотання підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам закону та встановленим обставинам кримінального провадження.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255 (в редакції ЗУ № 2341- III від 05.04.2001), ч. 1 ст. 109 КК України, тобто в участі у злочинній організації, участі у злочинах, вчинюваних такою організацією (т. 2 обвинувального акта а. с. 71), а також у вчиненні дій з метою захоплення державної влади (т. 2 обвинувального акта а. с. 108).

Стаття 255 КК України в редакції ЗУ № 2341- III від 05.04.2001 передбачала кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь: 1) створення злочинної організації з метою вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину, 2) керівництво такою організацією 3) участь у ній, 4) участь у злочинах, вчинюваних такою організацією, 5) організація, керівництво чи сприяння зустрічі (сходці) представників злочинних організацій або організованих груп для розроблення планів і умов спільного вчинення злочинів, матеріального забезпечення злочинної діяльності чи координації дій об`єднань злочинних організацій або організованих груп.

Із набранням чинності 27 червня 2020 року ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» № 671-IX від 04 червня 2020 року, ст. 255 КК України викладено у новій редакції, зокрема така встановлює кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь:

- створення злочинної організації (частина1);

- керівництво злочинною організацією або її структурними частинами (частина 1);

- участь у злочинній організації (частина 2);

- інші елементи, що не стосуються обвинувачення (частини 3-6).

З наведеного слідує, що з набранням чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» № 671-IX від 04 червня 2020 року втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - участь у злочинах, вчинюваних злочинною організацією.

При цьому такі зміни в кримінальному законодавстві не можна вважати скасуванням кримінальної відповідальності за інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_6 дії - участь у злочинній організації, оскільки відповідальність за них передбачена в обох редакціях ст. 255 КК України, а редакційна зміна формулювання складу злочину і його розташування в тексті вказаної статті не означає декриміналізацію інкримінованих обвинуваченому діянь.

Відтак, помилковим є твердження в апеляційній скарзі про закриття судом першої інстанції провадження за неіснуючим обвинуваченням у вчиненні злочину.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не мав права поза межами стадії підготовчого судового провадження розглядати клопотання про закриття кримінального провадження, є безпідставними з огляду на таке.

Кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння (п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Положенням ч. 7 ст. 284 КПК України передбачено, що ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, із вказаних положень КПК України слідує, що чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України на будь-якій стадії процесу до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення рішення по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У судовому засіданні колегією суддів встановлено, що питання відводу суддів ОСОБА_11 та ОСОБА_10 судом першої інстанції уже вирішувалось з постановленням ухвали про відмову у задоволенні такого відводу.

Враховуючи, положення ч. 2 ст. 392 КПК України, а саме неможливість оскарження ухвал, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема і ухвали про відмову у задоволенні відводу, а також можливість включення заперечень проти таких ухвал до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті, яке наразі в межах вказаного кримінального провадження не ухвалено, колегія суддів не надає оцінку доводам апеляційної скарги з приводу незаконності складу суду.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги посилання у апеляційній скарзі на заперечення проти ухвали ВАКС від 08.09.2025, постановленої за наслідками розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_11 , ухвали ВАКС від 08.09.2025, постановленої за наслідками розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_10 , протокольної ухвали ВАКС від 20.10.2025, постановленої за наслідками розгляду заяви ОСОБА_6 про повернення до стадії підготовчого провадження та призначення підготовчого судового засідання, оскільки судом апеляційної інстанції переглядається ухвала, постановлена під час судового провадження, а не судове рішення, визначене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Відповідно до положень ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відтак, враховуючи вищевикладене, оскільки судом першої інстанції дотримано вимоги процесуального законодавства, колегія суддів приходить до переконання про відмову у задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та залишення ухвали ВАКС від 20.10.2025 без змін.

Керуючись, ст. ст. 407, 419, 424, 532 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Вищого антикорупційного суду від 20 жовтня 2025 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3