Справа № 466/754/22
Провадження № 1-кп/466/130/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2025 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000029 від 23.06.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 - ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України

клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження

в с т а н о в и в :

01.02.2022 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 23.06.2014 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358 КК України (редакція КК України 2009), ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 209 КК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 03.02.2022 року, призначено підготовче судове засідання з розгляду вказаного обвинувального акту.

Ухвалою суду від 20.04.2023, звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358 КК України (редакція КК України 2009), ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 358 КК України (редакція КК України 2009), ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

27.10.205 року обвинувачений ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В обґрунтування клопотання посилається на те, що подія, за фактом якої обвинувачується ОСОБА_5 відбулась 15.05.2003 року, оскільки саме тоді було підписано договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Донецька, 16. Таким чином, згідно ч. 1 ст. 49 КК України, строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив, а отже ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

В судовому засідання обвинувачений підтримав письмове клопотання та просив його задовольнити, а також обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження за вказаних обставин.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечила проти клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , з підстав, наведених у письмовому клопотанні (а.с.47-48 том 2).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 у вирішенні клопотання покладались на розсуд суду.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив щодо клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , думку обвинувачених, захисника, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів на які посилаються учасники кримінального провадження, як на докази та обґрунтування поданого до суду клопотання, суд приходить до наступного висновку

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до численної практики Верховного Суду, останній неодноразово роз`яснював у своїх рішеннях, що ст. 49 КК України визначає матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. При цьому застосування кримінально-правових норм здійснюється у межах кримінально-правових процедур. Тобто застосування норм матеріального кримінального права можливе із одночасним застосуванням норм кримінального процесуального закону (постанова від 09.02.2021 у справі №753/5553/18, постанова від 31.05.2018 у справі № 520/6591/15-к, постанова від 11.11.2020 у справі № 455/229/17, постанова від 13.11.2018 у справі № 219/11564/16-к, постанова від 20.03.2018 № 463/5277/16-к).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 КК України (редакція КК України 2009), ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190, ч. 1 ст. 209 (редакція КК України 2009) КК України, подія вчинення яких мала місце в травні 2003 року.

Відповідно до положень ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 358 КК України, яке інкриміновано ОСОБА_5 є нетяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 209 КК України, яке інкриміновано ОСОБА_5 є тяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190 КК України, яке інкриміновано ОСОБА_5 є особливо тяжким злочином.

Згідно ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З огляду на викладене, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 закінчився п`ятнадцятирічний строк давності, передбачений п.5 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Судом не встановлено обставин для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Положення ст. 49 КК України передбачають, що звільнити від кримінальної відповідальності можливо лише особу у разі вчинення нею кримінального правопорушення.

Водночас, як зазначено у ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

З огляду на викладене, така умова для звільнення особи від кримінальної відповідальності, як вчинення особою кримінального правопорушення, передбачена ст. 49 КК України, обмежується лише фактом притягнення особи до кримінальної відповідальності та її згодою на звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав. Більш широке тлумачення зазначеної норми, зокрема, доведення факту вчинення кримінального правопорушення вочевидь буде становити порушення презумпції невинуватості.

Верховний Суд у постанові від 26.03.2020 у справі № 730/67/16-к зауважив, що невизнання підозрюваним (обвинуваченим) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності та за умови роз`яснення суті підозри (обвинувачення), підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови у задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Відтак, при закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи судом не вирішується.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Крім того, суд підкреслює, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30.11.2022 року, за № 734/3220/17.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 з огляду на те, що злочини за якими він обвинувачується відносяться до нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінніст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити останнього від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 49КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження.

Керуючись ст. ст. 284,288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд

постановив :

клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28- ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (редакція КК України 2009 року), ч. 1 ст. 209 (редакція КК України 2009 року) КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28-ч.4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 (редакція КК України 2009 року), ч. 1 ст. 209 (редакція КК України 2009 року) КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 18 грудня 2025 року о 17.00 год. в приміщенні Шевченківського районного суду м. Львова (м. Львів, вул. Січових Стрільців, 12).

Суддя ОСОБА_1