УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2025 Справа №607/14546/18 Провадження №1-кп/607/888/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у м. Тернополі в залі суду під час розгляду кримінального провадження № 0002085, стосовно ОСОБА_5 , про обвинувачення за ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України, розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 про дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Для забезпечення участі обвинуваченого у розгляді вищевказаного клопотання враховуючи неможливість забезпечення його явки за викликом, прокурор звернувся до суду із клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурора про дозвіл на затримання зазначено наступне: «13 квітня 2018 року близько 15:10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №41, що по п-кт. Злуки в м. Тернополі, маючи в наявності незаконно придбаний полімерний медичний шприц ємкістю 2 мл., частково наповнений рідиною коричневого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено «опій ацетильований», маса якого у перерахунку на суху речовину становить 0,0178 грама, таблетку білого кольору, яка містить дифенгідрамін гідро хлорид «димедрол», який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів, маса якого у перерахунку на діючу речовину становить 0,0436 грама, таблетку з оболонкою жовтого кольору, яка містить «зопіклон», який відноситься до сильнодіючих лікарських засобів маса якого у перерахунку на діючу речовину становить 0,0072 грама, передав їх ОСОБА_6 (анкетні дані змінено), таким чином збув вищевказану наркотичний засіб, за що попередньо отримав від нього грошові кошти в сумі 320 гривень. 06.07.2018 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України. 26.07.2018 скеровано до суду обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.321 КК України. У вчиненні кримінальних правопорушень обвинувачується: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернополя, проживає та зареєстрований АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючий, не одружений, раніше судимий: 21.03.2005 року Зборівським районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки; 28.02.2007 року Миколаївським районним судом Львівської області за ч.2 ст. 307, ст.71 КК України, до позбавлення волі строком на 5 років, 6 місяців з конфіскацією майна; 20.09.2017 року Тернопільським міськрайоним судом за ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.1 ст.70, п.1,2 ч.І ст.76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки; 05.03.2024 року Збаразьким районим судом за ч.1 ст.309, ч.1 ст.76 КК України до обмеження волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік. Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки від 13.04.2018 відносно ОСОБА_5 ; висновком експерта від 17.04.2018; висновком експерта від 21.06.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 13.04.2018 (анкетні дані змінено); протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 18.04.2018; протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії) аудіо, відео контроль особи від 23.04.2018. Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово не з`являлася за судовим викликом, будучи належно повідомленою про дату та час розгляду, відомостей про поважні причини, що перешкоджали своєчасному прибуттю не було подано, що слугувало підставою постановления ухвал про привід обвинуваченого, які не було виконано, що сприяє затягуванню судового процесу. Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, за який законом передбачено покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухиляється від суду, не виконує обов`язки покладені на нього, може чинити тиск на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить його належної поведінки і виконання процесуальних обов`язків, тому застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, керуючись вимогами статей 40, 131, 132, 176-178, 184, ч. 2 ст. 187, п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, прошу надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою».

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що наявні підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, однак враховуючи те, що на даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані та наявні підстави вважати, що він переховується від суду, з метою забезпечення його безпосередньої участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу необхідно отримати дозвіл на його затримання з метою приводу.

Захисник ОСОБА_4 клопотань та заперечень не заявив.

Суд ознайомившись зі змістом клопотань сторони обвинувачення, оглянувши наявні матеріали судового провадження приходить до переконання про доцільність надання дозволу на затримання обвинувачуваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою виходячи із наступних підстав.

На підставі статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя є незалежним та керується верховенством права; Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.188 КПК України, прокурор, має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В свою чергу на підставі ст. 28, 318 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки; проведення судового розгляду у розумні строки забезпечує суд; судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

З журналів судових засідань вбачається, що ОСОБА_5 тривалий час систематично не з`являвся до суду. Крім того, не повідомляв про причини неявки. За таких обстави суд вважає, що ОСОБА_5 умисно не прибуває до суду та заздалегідь не повідомляє про причини, тобто порушує свої обов`язки передбачені ст.42 КПК України, і в такий спосіб перешкоджає здійсненню правосуддя. У зв`язку з неявкою до суду обвинувачений неодноразово оголошувався в розшук згідно ухвал суду від: 13 грудня 2022 року, 01 липня 2022 року, 14 грудня 2021 року.

Також суд враховує, що ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2024 року, 12 серпня 2024 року, 27 вересня 2024 року, 17 вересня 2025 року, до ОСОБА_5 застосовувався привід, однак його до суду не доставлено. На даний час до обвинуваченого запобіжні заходи не застосовані, при цьому наявні підстави вважати, що він переховується від суду.

Згідно ч.1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 та ч.1 ст.321 КК України, що узгоджується із вимогами п.п.4,5 ч.2 ст. 183 КПК України. Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, що слідує із реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також доведено обставини котрі свідчать про існування ризиків визначених ст. 177 КПК України, зокрема: ризику переховуватись від суду, ризику незаконного впливу на свідків, ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього пунктом 58 рішення ЄСПЛ у справі «Becciev v. Moldova» від 04.10.2005 року (Бекчієв проти Молдови) передбачено, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_5 узгоджується з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де поміж іншого зазначено, що необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для тримання особи під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Європейський Суд також визнає, що, враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Однак слід врахувати, що метою надання дозволу на затримання обвинуваченого є саме забезпечення його явки для участі у вирішенні поданого прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що безумовно не свідчить про вирішення вказаного клопотання на даному етапі а є рішенням суду, який створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу ухиляється від явки до суду, тим самим перешкоджає здійсненню судового розгляду, існує реальна загроза, що обвинувачений буде і надалі переховуватися від суду, що приведе до затягування судового розгляду кримінального провадження, крім цього перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак наявні достатні підстави для надання дозволу на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про тримання під вартою, тому суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про дозвіл на затримання обвинуваченого, з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід задовільнити.

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 22, 28, 187, 189, 190, 318 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання задовільнити. Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Строк дії ухвали закінчується 17 травня 2026 року в 23 год. 59 хв.

Контактні дані прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , адреса: 46000 Тернопільська область, м. Тернопіль, бульвар Шевченка, 7, номери телефону НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Копію ухвали надіслати прокурору Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 для відома і контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1