УХВАЛА

"10" лютого 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000912 від 24.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України,

встановив:

10.02.2026 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000912 від 24.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11.03.2026 (включно).

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №№0000912 від 24.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених за ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України.

Так, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.11.2023 №3 солдата ОСОБА_5 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на посаду водія 1 зенітного кулеметного відділення 1 зенітного кулеметного взводу 3 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24.01.2024 №24 солдата ОСОБА_7 , звільнено з займаної посади і призначено на посаду сержанта із матеріального забезпечення 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.02.2025 №50 солдат ОСОБА_5 , вибув у відрядження до військової частини НОМЕР_2 ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », для виконання спеціальних (бойових) завдань з 19.02.2025.

При вибутті у відрядження відповідно до ст. 223 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальником команди визначений старший за посадою військовослужбовець - солдат ОСОБА_5 .

У службові відрядження підрозділи відправляються, як правило, на чолі з їх командирами. Якщо у відрядження відправляються військовослужбовці рядового, сержантського (старшинського) складу різних підрозділів, формується команда, начальником якої призначається старший за посадою чи військовим званням військовослужбовець (ч. 1 ст. 223 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Командир підрозділу (начальник команди) відповідає за підтримання особовим складом військової дисципліни та порядку, своєчасне виконання завдань, а також за збереження зброї, боєприпасів та іншого військового майна (ч. 1 ст. 224 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

За своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців (ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою (ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником (ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

У разі спільного виконання службових обов`язків військовослужбовцями, що не підпорядковані один одному, якщо їх службові відносини не визначені командиром (начальником), начальником є старший із них за посадою, а за рівних посад - старший за військовим званням (ст. 34 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України).

Солдат ОСОБА_5 , сержант із матеріального забезпечення 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 , був, як старший за посадою, відповідно до ст. 223 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальником команди військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які вибули у відрядження до військової частини НОМЕР_2 ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також будуючи у відповідності до вимог ст. 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України прямим начальником для молодшого сержанта ОСОБА_8 та інших військовослужбовців

Вододночас, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.03.2025 №62 молодшого сержанта ОСОБА_8 призначено на посаду навідника 5 зенітного кулеметного відділення 2 зенітного кулеметного взводу 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 .

Таким чином, т.в.о. командира 5 зенітної кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , по відношенню до молодшого сержанта ОСОБА_9 був прямим начальником за своїм службовим становищем та начальником за військовим званням, а останній - підлеглим ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст. ст. 58, 59 111, 112 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), командир роти в мирний і воєнний час відповідає за бойову готовність роти, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу роти (корабля), за підтримання внутрішнього порядку та додержання заходів пожежної безпеки в роті (на кораблі), за стан і збереження озброєння, боєприпасів, техніки та іншого майна роти (корабля), за успішне виконання ротою (кораблем) бойових завдань, за ведення ротного (корабельного) господарства.

Командир роти (корабля 4 рангу, батареї) підпорядковується командирові батальйону (дивізіону кораблів) і є прямим начальником усього особового складу роти (корабля, батареї).

Командир роти (корабля 4 рангу, батареї) серед іншого зобов`язаний: з пошаною ставитися до підлеглих, дбати про виховання військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу та згуртування військового колективу;знати військове звання, прізвище, строк служби, посаду чи спеціальність, родинний стан, ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця роти (корабля), постійно проводити з ними індивідуально-виховну роботу;виховувати особовий склад роти (корабля) в дусі поваги до військової служби, набутого фаху, бережливого ставлення до озброєння, бойової техніки та майна роти (корабля);піклуватися про підлеглих, знати їх потреби, порушувати перед старшими начальниками питання про задоволення їх прохань;суворо стежити за виконанням особовим складом заходів безпеки під час проведення занять і робіт, за поводженням зі зброєю, боєприпасами і технікою, їх обслуговуванням та бойовим застосуванням, за своєчасним здаванням на склад невитрачених боєприпасів та вибухових речовин;доповідати командирові батальйону про потреби підлеглих, а також про застосовані заохочення і накладені стягнення на особовий склад роти (корабля);організовувати розміщення особового складу в місцях постійної дислокації та в польових умовах, підтримувати внутрішній порядок і дисципліну в роті (на кораблі);проводити огляд та інструктувати військовослужбовців роти перед їх відпусткою, відрядженням і контролювати їх повернення.

Відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних сил України, а саме ч. 3 ст. 6 Командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами), ОСОБА_5 , під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; дорожити бойовою славою Збройних сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові; із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника; Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст. 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків. Командир, який не забезпечив додержання військової дисципліни та не вжив заходів для її відновлення, несе встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир зобов`язаний вжити заходів щодо затримання підлеглого при вчиненні або здійсненні ним замаху на вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із непокорою, опором чи погрозою начальнику, застосуванням насильства, самовільним залишенням військової частини або місця служби, ухиленням від військової служби чи дезертирством, із негайним доставлянням затриманого до уповноваженої службової особи або вжити заходів щодо негайного повідомлення уповноваженої службової особи про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні діяння з ознаками кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 7 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України командир роти (корабля 4 рангу, батареї), мають право застосовувати стягнення, передбачені пунктами «а» - «г» статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а саме зауваження, догана, сувора догана.

Відповідно до ст. 104 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України безпосередні командири зобов`язані доповідати по команді про заохочення та дисциплінарні стягнення:

а) щодо військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу - командирам рот та їм рівним - щоденно; б) щодо військовослужбовців молодшого та старшого офіцерського складу - командирам військових частин щотижня.

Відповідно до ст. 104 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України).

Відповідно до ст. 107 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Службові картки ведуться: у роті - на військовослужбовців рядового, сержантського (старшинського) складу;

Відповідно до ст. 110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.

Відповідно до ст. 110 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі якщо військовослужбовець виявив факти розкрадання чи псування військового майна, незаконного витрачання коштів, зловживання у забезпеченні військовим майном, недоліки у стані озброєння та бойової техніки чи інші факти, які заподіють шкоду Збройним Силам України, він повинен доповісти про це безпосередньому командирові (начальникові), а також може надіслати письмову заяву старшому командирові (начальникові) до начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України включно або до органу військового управління, органу управління Служби правопорядку, органу, який проводить досудове слідство, та іншого державного органу.

Стаття 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи не грошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно з положеннями ч.ч. 2, 3 ст. 18 КК України спеціальним суб`єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність, злочин, суб`єктом якого може бути лише певна особа.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», особам уповноваженим на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі ОСОБА_5 забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів.

Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з положеннями Примітки 1 до ст. 364 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 обіймаючи посаду тимчасово виконуючого обов`язки командира 5 зенітно-кулеметної роти військової частини НОМЕР_1 є службовою особою.

ОСОБА_5 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, розуміючи обсяг влади і своїх службових повноважень як командира (начальника), діючи з прямим умислом, корисливим мотивом, вчинивши корупційні злочини за наступних обставин:

Так, на початку жовтня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, підлеглий ОСОБА_5 стрілець-зенітник 5 зенітно-кулеметної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 перебував у розташуванні в с. Заміському Харківської області, де вжив алкогольні напої та в подальшому був викритий ОСОБА_5 .

В той же час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди від стрільця-зенітника 5 зенітно-кулеметної роти ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_8 , за не вчинення дій, в інтересах останнього з використанням свого службового становища, а саме: не подання повідомлення про вчинення ОСОБА_8 , адміністративного правопорушення, а саме за фактом вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв під час несення служби та не повідомлення командування військової частини про факт вживання алкогольних напоїв під час виконання завдання командування частини, так як притягнення ОСОБА_8 до адміністративної та дисциплінарної відповідальності створить умови не нарахування щомісячної премії.

В подальшому в той же день, перебуваючи у с. Заміському Харківської області, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом, всупереч вимог ст.ст. 3, 8, 19, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 24, 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст. 11, 16, 103, 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, з метою особистого збагачення за рахунок підлеглого за посадою військовослужбовця ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з метою отримати неправомірну вигоду повідомив ОСОБА_8 суму грошових коштів в розмірі 20000 гривень, яку необхідно надати йому відразу після надходження грошового забезпечення, за те, що останній не буде повідомляти про вказаний факт командуванню військової частини НОМЕР_1 та правоохоронні органи.

В подальшому, 10.11.2025 ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності, висловив ОСОБА_8 умову про передачу йому грошових коштів у зазначеній сумі через свого підлеглого командира 2-го зенітного-кулеметного взводу 5-го зенітно-кулеметної роти НОМЕР_3 окремого зенітно-кулеметного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 .

Так, 11.11.2025 приблизно о 09.30 год. ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_5 та будучи не обізнаним про злочинні наміри останнього в автомобілі Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував по вул. Шкільній в с. Елітное Харківської області, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 20 000 гривень для подальшої їх передачі ОСОБА_5 у якості неправомірної вигоди за не подання повідомлення про вчинення ОСОБА_8 , адміністративного правопорушення за фактом вживання ОСОБА_8 алкогольних напоїв під час несення служби та не повідомлення командування військової частини про факт вживання алкогольних напоїв під час виконання завдання командування частини.

Крім того, 05.11.2025 близько 16:40 год. ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_5 поблизу буд. АДРЕСА_1 з метою обговорення можливості отримання документів на купівлю травматичної зброї та обговорення питання щодо не направлення матеріалів до військової служби правопорядку що унеможливлює подальше притягнення до відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-20 КУаАП.

В ході зазначеної зустрічі, ОСОБА_5 почав розпитувати на якій стадії ОСОБА_8 проходить військово лікарську комісію в поліклініці військової частини НОМЕР_5 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та вже в ході розмови, ОСОБА_5 , діючи умисно, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення протиправним шляхом, повідомив ОСОБА_8 , що завдяки його особистим зв`язкам з посадовими особами військово-лікарської комісії (далі ВЛК) він може вирішити питання щодо отримання документів в яких буде зазначено про придатність його до військової служби лише у тилових підрозділах.

Після чого, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел зазначив ОСОБА_8 що рішення посадовими особами ВЛК щодо придатності його до служби лише у тилових структурах, буде прийняте лише за умови надання йому грошових коштів загальною сумою 3500 доларів США.

ОСОБА_8 усвідомлюючи, що без надання ОСОБА_5 , вказаної суми неправомірної вигоди відповідні рішення посадовими особами уповноваженими на виконання функцій держави, а саме членів військово-лікарської комісії поліклініки військової частини НОМЕР_5 прийняті не будуть, вимушений був погодились на протиправну пропозицію ОСОБА_5 .

10.11.2025 ОСОБА_5 , з метою прикриття своєї злочинної діяльності, висловив ОСОБА_8 умову про передачу йому грошових коштів у зазначеній сумі через свого підлеглого командира 2-го зенітного-кулеметного взводу 5-го зенітно-кулеметної роти НОМЕР_3 окремого зенітно-кулеметного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 та лише після надання останньому грошових коштів він здійснить вплив на членів військово-лікарської комісії поліклініки військової частини НОМЕР_5 щодо прийняття рішення про визнання ОСОБА_8 придатним до військової служби лише у тилових підрозділах.

Так, 11.11.2025 приблизно о 09.30 год. ОСОБА_10 на прохання ОСОБА_5 та будучи не обізнаним про злочинні наміри останнього в автомобілі Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_4 , який перебував по вул. Шкільній в с. Елітное Харківської області, одержав від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 3500 доларів США, що відповідно до офіційного курсу долара США до Української гривні складає 146 845 грн. 65 коп. для подальшої їх передачі ОСОБА_5 у якості неправомірної вигоди за вплив на членів військово-лікарської комісії поліклініки військової частини НОМЕР_5 щодо прийняття відповідного рішення.

Тримісячний строк досудового розслідування закінчується 11.02.2026, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, у зв`язку із особливою складністю провадження та необхідністю завершити та провести слідчі та процесуальні дії, а саме: зняти гриф секретності з документів, які стали підставою для проведення негласних слідчих (розшукових) дій (клопотання слідчого про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, ухвали Харківського апеляційного суду); завершити проведення призначеної експертизи відео-, звукозапису по матеріалам проведених негласних слідчих (розшукових) дій та висновок експерта долучити до матеріалів кримінального провадження; за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій допитати підозрюваного ОСОБА_5 ; скласти в остаточній редакції повідомлення про підозру ОСОБА_5 та вручити останньому; відкрити сторонам матеріали досудового розслідування та надати їм доступ до матеріалів досудового розслідування; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування; виконати інші слідчі та розшукові дії необхідність яких може виникнути в ході досудового розслідування.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, мають значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень за обставинами кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечували проти вказаного клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши учасників, дослідивши надані матеріали, встановив наступне.

11.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до 08.01.2026 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

14.11.2025 о 11:28 год. ОСОБА_5 був звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по сплаті застави у розмірі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, визначеної згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 13.11.2025.

20.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру за ч.3 ст.368 КК України, тобто в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за не вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь якої дії з використанням наданого службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

02.01.2026 постановою виконувача обов`язки керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000912 від 24.10.2025 продовжено до 3 місяців, тобто до 11.02.2026, включно.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, він може бути продовжений до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником обласної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 4 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30.01.2003 вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв.

Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

На даний час завершити досудове розслідування у кримінальному провадженні не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно завершити слідчі (розшукові) та процесуальні дії, згідно переліку, зазначеному в клопотанні.

Разом із цим, слід зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не має процесуальних повноважень вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, як вбачається з матеріалів клопотання, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без яких його закінчення є неможливим.

Тобто, стороною обвинувачення у судовому засіданні доведено те, що вказані в клопотанні дії не могли бути виконані в строк, передбачений ст. 219 КПК України.

Доводи сторони обвинувачення про необхідність проведення слідчих та процесуальних дій, а також отримання висновків судових експертиз узгоджуються з наданими матеріалами.

З огляду на викладене вище, враховуючи ступінь тяжкості та особливої складності провадження, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000912 від 24.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11.03.2026 (включно).

На підставі наведеного, керуючись ст. 219, 294, 295-1, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000912 від 24.10.2025 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 11.03.2026 (включно).

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_11