УХВАЛА

09 січня 2026 року

м. Київ

справа № 487/921/23

провадження № 51-1526 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000335 від 15 лютого 2023 року,

встановив:

До Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду через підсистему «Електронний Суд», що в складі ЄСІТС 31 січня 2025 року надійшли касаційні скарги ОСОБА_4 на ухвали Миколаївського апеляційного суду від 22 та 23 грудня 2025 року у справі № 487/921/23, у кримінальному провадженні № 0000335.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 31 грудня 2025 року, визначено для розгляду вказаної касаційної скарги колегію суддів у складі судді доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

При цьому 05 січня 2026 року через підсистему «Електронний Суд» надійшла заява ОСОБА_4 , в якій він просить задовольнити його заяву про відвід судді ОСОБА_1 у справі № 487/921/23у кримінальному провадженні № 0000335 від 15 лютого 2023 року та розглядати зазначену заяву за його участі в режимі ВКЗ поза межами приміщення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції відкриває касаційне провадження протягом п`яти днів з дня надходження касаційної скарги, якщо немає підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги або відмови у відкритті касаційного провадження. Питання про відкриття касаційного провадження суд касаційної інстанції вирішує без виклику сторін кримінального провадження.

А отже, з огляду на те, що відмова у відкритті касаційного провадження вирішується колегією суддів без виклику учасників кримінального провадження, у Суду відсутні підстави вирішувати заяву про відвід судді ОСОБА_1 за участю ОСОБА_4 .

Дослідивши подану заяву, Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_1 .

Нормами статей 75 і 76 КПК передбачено обставини, що виключають участь судді в розгляді справи.

Відповідно до ст. 75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 КПК порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 76 КПК суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Частиною 5 ст. 80 КПК визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Практика Європейського суду з прав людини також передбачає, що для відводу суддів необхідно надавати обґрунтовані та конкретні докази їхньої упередженості. У рішенні ЄСПЛ "Моріс проти Франції" (Morice v. France) зазначено, що особиста неупередженість суддів презюмується, і заявник повинен довести конкретні підстави для її оскарження та у рішенні "П`єрсак проти Бельгії" (Piersack v. Belgium) наголошено, що відведення суддів повинно ґрунтуватися на об`єктивних фактах, які викликають сумнів щодо їхньої неупередженості.

Разом із тим, у поданій заяві про відвід судді ОСОБА_1 , ОСОБА_4 лише процитував положення статей 75, 76 КПК, та не навів жодного обґрунтування мотиву для відводу вказаного судді, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви про відвід.

Керуючись статтями 75, 76, 80, 428 КПК України, Суд

постановив:

Заяву ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_1 у справі № 487/921/23, у кримінальному провадженні № 0000335 від 15 лютого 2023 року залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3