Номер провадження:1-кп/521/2025/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001275 від 29.03.2017 року порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому вказує, що 28.03.2017 до чергової частини Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області №5142 про те, що експертом Одеського НДЕКЦ МВС України за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29а, при здійсненні дослідження транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ 250», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено зміну ідентифікаційного номера кузова, шляхом перебивання його символів не в заводських умовах.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2017 з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 290 КК України, як знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

В ході досудового розслідування проведено слідчі та розшукові дії направлені на розкриття кримінального правопорушення, однак встановити причетну до вчинення вказаного кримінального правопорушення особу не виявилося можливим.

Зокрема, 28.03.2017 на території ТСЦ № 5142 за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29а проведено огляд місця події, під час якого автомобіль марки «MERCEDES-BENZ 250», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 оглянуто та вилучено.

Згідно висновку експертного дослідження № 16/5142/5 Д від 28.03.2017 на досліджуваному автомобілі MERCEDES-BENZ 250, номерний знак НОМЕР_1 , сірого кольору, проводилась зміна первинного ідентифікаційного номеру кузова шляхом перебивання символів не в заводських умовах. Маркування WDB1241851F248536 нанесено не заводським способом. Дослідженням встановлено первинне маркування WDB1241851F213536.

Допитаний власник автомобіля марки «MERCEDES-BENZ 250», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 надав показання та зазначив, що 23.02.2016 в місті Миколаєві він з дружиною придбали вищевказаний автомобіль у чоловіка, анкетних даних якого та засоби зв`язку з ним не пам`ятає. В цей же день на підставі договору купівлі-продажу в ТСЦ 4841 в місті Миколаєві та після огляду транспортного засобу працівником ТСЦ автомобіль перереєстровано за ОСОБА_4 . Будь-які невідповідності в автомобілі працівник ТСЦ не виявив. Згодом, у зв`язку з виниклою потребою в грошових коштах на лікування вирішив продати вказаний автомобіль.

В подальшому, 28.03.2017 він разом з покупцем приїхали до територіального сервісного центру № 5142, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 29-А з метою проведення комплексного експертного дослідження транспортного засобу. Згодом в цей же день він дізнався від експерта про те, що до номера кузова автомобіля вносились зміни. Хто міг вносити зміни до номера кузова не знає.

Окрім того, допитано експерта НДЕКЦ МВС України, який виявив ознаки підробки під час проведення експертного дослідження, та підтвердив факт виявлення зміни первинного ідентифікаційного номеру кузова шляхом перебивання символів не в заводських умовах.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2017 накладено арешт на автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «250», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільні ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , з забороною відчуження та розпорядження вказаним майном.

13.04.2027 автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «250», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільні ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 повернуто ОСОБА_4 .

Під час досудового розслідування слідчим в порядку ст.40 КПК України оперативному підрозділу надавалось доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, однак позитивного результату досягнуто не було.

Відповідно до вимог статей 2, 8, 9, 17, 22, 276 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення здійснюється за наявності достатніх доказів.

Однак, в ході досудового розслідування кримінального провадження не здобуто достатніх та взаємопов`язаних між собою доказів, які поза розумним сумнівом доводять причетність будь-якої особи до вчинення вказаного кримінального проступку. Жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Дії невстановленої особи стороною обвинувачення кваліфіковано за ст. 290 КК України.

В судовому засіданні прокурор вважав наявними підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, так як кримінальне правопорушення передбачене ст. 290 КК України. Вказане правопорушення відноситься до категорії кримінального проступку та з моменту його скоєння минув трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, просив закрити вказане кримінальне провадження.

Вислухавши думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд надходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 п. 3-1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно п. 1-1 ч. 2 та абзацу четвертому ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Санкція ст. 290 КК України, передбачає покарання у виді штрафу від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 КК України, давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109-114-1, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу.

Вказане кримінальне правопорушення не відноситься до категорій кримінальних правопорушень, згаданих законодавцем у ч. 4 та ч.5 ст. 49 КК України.

У ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, однак не встановлено особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення та повідомлення про підозру в межах кримінального провадження не здійснювалося.

Таким чином, матеріали справи не містять відомості про те, що невстановлена особа у проміжок часу з 28.03.2017 року (день виявлення кримінального правопорушення) по теперішній час ухилялась від слідства, оскільки в цей період невстановлена особа не була належним чином повідомлена про підозру та їй не було відомо про свій процесуальний статус, її обов`язок з`являтися до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності.

На підставі чого, судом в даному випадку не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченого ч. 2 ст. 49 КК України.

Аналіз приписів зазначених норм кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що вказане кримінальне провадження, в ході розслідування якого не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, за встановлених обставин, суд вправі закрити зі спливом строку, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в клопотанні прокурора та підтверджуються матеріалами справи, судом встановлено, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ст. 290 КК України, не встановлено, подія виявлення кримінального правопорушення мала місце 28.03.2017 року, відтак на даний час сплинув передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком та відповідно не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, а тому з огляду на викладене, зважаючи, що особу, яка вчинила кримінальний проступок, не встановлено, а закінчення строку давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовною підставою для закриття кримінального провадження, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001275 від 29.03.2017 року порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, - задовольнити.

Кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001275 від 29.03.2017 року порушеного за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, закрити, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого п. 2 ч. 1 ст.49 КК України.

Арешт, накладений ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 31.03.2017 року скасувати.

Речові докази: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ» моделі «250», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , автомобільні ключі від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 повернути власнику майна.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом семи днів.

Суддя ОСОБА_1