Справа № 703/326/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

27 листопада 2025 року місто Сміла

Слідча суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України,

встановила:

Старший слідчий ВП №2 Черкаського РУП ГУНП ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000939 від 02.12.2023про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 як лікар ортопед-травматолог, маючи вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «ортопедія-травматологія», перебуваючи згідно наказу № 28-к по «Смілянській центральній районній лікарні ім. Софії Бобринської» від 11.03.2011 на посаді за сумісництвом 0,5 ст. лікаря ортопеда травматолога стаціонару КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ум. Софії Бобринської», що розташована по вул. Софіївська, 2, в м. Сміла Черкаського району Черкаської області, всупереч протоколу надання медичної допомоги хворим з політравмою, посадової інструкції лікаря ортопеда-травматолога хірургічного відділення, затвердженої головним лікарем КНП «Смілянська БЛ ім. Софії Бобринської» 20.05.2019, перебуваючи на своєму робочому місці, неналежно виконав свої професійні обов`язки при наданні медичної допомоги ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 при наступних обставинах.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді лікаря ортопеда-травматолога хірургічного відділення КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ум. Софії Бобринської», 06.11.2023 будучи лікуючим лікарем ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги о 11.21 до приймального відділення з сполученою травмою голови, тулубу та кінцівок, із численними переломами кісток скелету та ушкодженням внутрішніх органів, отриманими внаслідок падіння з кузова вантажного автомобіля, не забезпечив надання медичної допомоги в умовах палати чи відділення інтенсивної терапії, не провів інструментальну діагностику, а саме рентгенографію травмованої кінцівки та електрокардіографію, не провів катетеризацію центральної вени. Внаслідок чого, внутрішньовенне вливання розчинів було недостатнім та мала місце зовнішня кровотеча, яка продовжувалась під час перебування в умовах стаціонару. Таким чином діагностування ушкодження підколінної артерії та вени, а також прийняття рішення про залучення судинного хірурга і, відповідно, проведення оперативного втручання відбулось не своєчасно.

У результаті неналежного виконання лікарем ортопедом-травматологом хірургічного відділення КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ум. Софії Бобринської» ОСОБА_4 своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого до них ставлення, ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20.40 ОСОБА_7 помер. Причиною смерті є травма лівої нижньої кінцівки у вигляді рани лівого стегна, відкритий багатоуламковий перелом стегнової кістки, ушкодження підколінної артерії та вени, яка в своєму перебігу призвела до розвитку шоку та гострої крововтрати. Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 04-01/19 від 28.06.2024 ОСОБА_4 порушенні п.п. 2.8., 2.9., 2.26., 2.28 посадової інструкції лікаря ортопеда-травматолога хірургічного відділення КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ум. Софії Бобринської», медична допомога ОСОБА_7 в умовах КНП «Смілянська багатопрофільна лікарня ім. Софії Бобринської» надавалась неналежним чином, між неналежно наданою медичною допомогою та настанням його смерті існує причинний зв`язок, надання медичної допомоги належним чином ОСОБА_7 гарантувало збереження його життя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Метою застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 є виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні та свідків.

Таким чином, існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваному з метою запобігання вище переліченим ризикам необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки він слугувати стримуючим фактором для ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання.

Слідчою суддею під час розгляду клопотання встановлено, що 02.12.2023були внесенні відомості до ЄРДР за №0000939 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, та слідчим СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП здійснюється дане кримінальне провадження.

24.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності.

У відповідності до ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ч. 1 ст. 178 КПК України).

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідча суддя встановила, що зазначені обставини підозри підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

При цьому, слідчою суддею не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначається причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину, щодо чого йому повідомлено про підозру, є вірогідними та достатніми для застосування обмежувального заходу.

Існування зазначених в клопотанні ризиків вважається підтвердженим, що в сукупності вказує на обгрунтованість застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, що не буде обтяжливим та водночас забезпечить належну процесуальну поведінку підозорюваного, проте обов`язок не відлучатися з міста Сміла без дозволу слідчого, прокурора або суду є надмірним втручанням в життя особи та непропорційним в даному випадку, тому в цій частині задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, зваживши всі обставини у їх сукупності, зокрема обгрунтованість підозри, наявність ризиків, процесуальну поведінку сторін, слідча суддя вважає за можливе задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на строк два місяці, з покладенням на підозрюваного обов`язків відповідно до вимог ст. 194 КПК України, оскільки на даному етапі саме такий запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного в майбутньому з точки зору виконання покладених на нього процесуальних зобов`язань.

Керуючись ст. 176-179, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

постановила:

Клопотання старшого слідчого ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання, задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такі обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду у визначену ними дату та у визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Запобіжний захід діє впродовж 2 місяців, але не довше, як до закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 28.11.2025 о 10 годині 50 хвилин.

Слідча суддя ОСОБА_1