УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого

СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 364, частиною другою статті 367, частиною першою статті 366, частиною п`ятою статті 191 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з указаним клопотанням.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначив, що слідчими

СВ Солом`янського УП ГУНП в м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 01 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 367 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366 та частиною п`ятою статті 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені досудовим розслідуванням місці та часі, але не пізніше 06 березні 2023, у ОСОБА_6 - директора ТОВ «Транспромрезерв» та невстановлених досудовим розслідуванням службових осіб ТОВ «Укрпроммаш» (), Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельник» () та Приватного акціонерного товариства «Бериславський машинобудівний завод» (), винник злочинний умисел на заволодіння коштами Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (), в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, під час проведення закупівлі продукції за кодом ДК 021:2015 - 34631000-9 Частини локомотивів чи рухомого складу, шляхом поставки продукції до Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод» () за завищеною вартістю.

За результатами проведення судово-економічної експертизи, встановлено, що розмір матеріальної шкоди (збитків) завданої ПрАТ «КЕВРЗ», внаслідок укладання договору поставки №174/04/23 від 20.04.2023 щодо поставки продукції «Вінець колеса зубчастого» з постачальником ТОВ «Транспромрезерв», який в свою чергу придбав вищевказану продукцію у постачальника ТОВ «Укрпроммаш» та з можливістю придбання ПрАТ «КЕВРЗ» продукції «Вінець колеса зубчастого» в кількості 31 штука за ціною виробника ПрАТ «Бериславський машинобудівний завод» становить

2 511 000 гривень з ПДВ.

Таким чином, директор ТОВ «Транспромрезерв» ОСОБА_6 , будучи службовою особою зловживаючи своїми повноваженнями, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими досудовим розслідуванням службовими особами

ТОВ «Укрпроммаш», ПрАТ «Бериславський машинобудівний завод» та

НВТ «Будівельник» під час виконання умов укладеного договору поставки

№ 174/04/23 від 20.04.2023 між ПрАТ «КЕВРЗ» та ТОВ «Транспромрезерв», шляхом завищення ціни на продукцію за один день через проведення ланцюга її постачання, заволодів грошовими коштами АТ «Укрзалізниця» на загальну суму 2 511 000 грн з ПДВ, що є особливо великими розмірами, оскільки в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 25 листопада 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366, частиною п`ятою статті 191 КК України.

Санкцією частини п`ятої статті 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ОСОБА_6 на праві власності належить: квартира за адресою: АДРЕСА_1 ; квартира за адресою: АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_6 належить транспортний засіб марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, 2020 року випуску, Д.Н.З - НОМЕР_1 ,vin-код: НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене на даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суду невідомо.

Власники майна, відповідно до частини другої статті 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна, в судове засідання не викликалися.

Згідно з положеннями частини першої статті 171 КПК України, відповідно до якої клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за можливе здійснити розгляд клопотання у відсутність прокурора та власника майна.

У зв`язку з неявкою в судове засідання прокурора та власника майна, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Положеннями пункту сьомого частини другої статті 131 КПК України та частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУНП в

м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000172, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від

01 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 364 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті

367 КК України, та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366 та частиною п`ятою статті 191 КК України.

25 листопада 2025 року складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 366, частиною п`ятою статті 191 КК України, що підтверджується його особистим підписом.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 409238234 та № 453774532 ОСОБА_6 на праві власності належать квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу ОСОБА_6 належить транспортний засіб марки TOYOTA RAV-4 HYBRID, 2020 року випуску, Д.Н.З - НОМЕР_1 ,vin-код: НОМЕР_2 .

Відповідно до вимог статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляд справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку, передбаченому статтями 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Згідно з частиною другою статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною п`ятою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У клопотанні слідчого зазначено, що арешт необхідно накласти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Так, санкцією частини п`ятої статті 191 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Отже, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні, та слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт належить підозрюваному.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

З огляду на викладене та керуючись статтями 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартиру за адресою:

АДРЕСА_2 ;

- транспортний засіб TOYOTA RAV-4 HYBRID, 2020 року випуску, Д.Н.З - НОМЕР_1 , vin-код: НОМЕР_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000172.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії, безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя: ОСОБА_1