СНІГУРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

12 січня 2026 року м. Снігурівка

справа №485/1562/25

провадження № 1-кп/485/48/26

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Снігурівка клопотання захисника про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України,

установив:

Суть клопотання

На розгляді в Снігурівському районному суді Миколаївської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000081 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

02.12.2025 захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 через систему «Електронний суд» подавав до суду клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, оскільки внаслідок зміни обстановки обвинувачений перестав бути суспільно-небезпечним в зв`язку з тим, що є заброньованим, а також вперше вчинив нетяжкий злочин. Так, зазначає, що на даний час ОСОБА_4 згідно даних отримав бронювання до 27.02.2026, а тому внаслідок зміни обстановки, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність, а обвинувачений перестав бути суспільно небезпечним. Внаслідок змін в його соціальному статусі, його особа втратила на даний час суспільну небезпеку. Отримання відстрочки в зв`язку з бронюванням свідчить про визнання державою доцільності виконання ОСОБА_4 роботи не пов`язаної на даний час з проходженням військової служби по мобілізації, що само по собі свідчить про втрату ним суспільної безпеки. Також, враховуючи той факт, що обвинувачений раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Позиції учасників судового провадження

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили його задовольнити. Обвинувачений зазначив, що з 2021 року працює в Управлінні каналів річки Інгулець.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти клопотання.

Мотиви суду

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, письмове клопотання сторони захисту з додатками, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частина 3 ст. 288 КПК України встановлює, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з положеннями ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Суд бере до уваги роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 № 12, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому слід розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст. 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Стала судова практика щодо підстав застосування інституту звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України викладена, зокрема у постанові ККС ВС від 04.02.2021 (справа № 953/21593/19), у якій суд виснував, що особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь, у тому числі аналогічних. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Крім того, в постанові від 15.04.2021 у справі № 161/1390/19 (провадження № 51-5089км19) ККС ВС зазначив, що такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом тощо.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме: ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Суд встановив, що ОСОБА_4 має відстрочку, тип відстрочки бронювання, відстрочка до 27.02.2026. Така обставина не існувала на момент вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

На думку суду отримання обвинуваченим бронювання від мобілізації до 27.02.2026 має лише тимчасовий характер та жодним чином не вказує на істотні зміни у поведінці обвинуваченого та не дозволяє виключити вчинення ним аналогічного кримінального правопорушення у майбутньому (після закінчення терміну відстрочки).

При цьому, суд констатує, що як зазначено у постанові ККС ВС від 19.03.2024 (справа № 676/4559/22) суспільна небезпека кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, полягає в тому, що мобілізація - це комплекс заходів, які здійснюються в державі з метою переведення органів державної влади, місцевого самоврядування та деяких інших органів на функціювання в умовах особливого періоду, а Збройних сил чи інших військових формувань - на організацію і штати воєнного часу. Ефективно дати відсіч нападникам на країну чи виконати зобов`язання по спільній обороні від агресора без швидкої і своєчасної мобілізації неможливо. Тому ухилення від призову до Збройних сил з числа військовозобов`язаних громадян під час воєнних дій, які розпочались або передбачаються, створює загрозу для безпеки держави у сфері оборони.

У цьому провадженні встановлено, що на час вчинення кримінального правопорушення та дотепер має місце збройна агресій проти України, що потребує постійного здійснення мобілізаційних заходів для надання збройної відсічі зовнішній агресії.

Отже, відсутні підстави для твердження того, що вчинене діяння перестало бути суспільно небезпечним, а тому у задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження слід відмовити.

Керуючись ст.284, 285, 286, 288, 371, 392 КПК України, ст.48 КК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки на підставі ст.48 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення, передбаченого ч.1 ст.392 КПК України не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Повний текст ухвали складено та проголошено 13.01.2026 о 10:00.

Суддя ОСОБА_1