Справа №385/2058/25
Провадження №1-кп/385/129/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Гайворон Кіровоградської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 08.09.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бандурове, Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, неодруженого, працездатного, який не працює та не навчається, на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, депутатом не обирався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Гайворонського районного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України.

24.12.2025 року прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів та залишення раніше визначеного розміру застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 грн. Дане клопотання мотивується тим, що на даний час продовжують існувати та не зменшилися ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які заявлені в ході досудового розслідування та є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: 1) ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , 2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час розслідування встановлено, що особисте зобов`язання не може бути застосоване до обвинуваченого ОСОБА_3 , так як даний запобіжний захід не буде відповідати тяжкості вчиненого злочину.

Особиста порука, яка полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу про те вимогу, так в ході розслідування даного провадження таких осіб не встановлено.

Також обвинуваченому ОСОБА_3 , не може бути застосовано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як дана міра передбачає собою заборону залишати житло цілодобово або у певний період, так як місце його проживання знаходиться в одному населеному пункті та на незначній відстані від місця проживання свідків у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, так як з метою уникнення відповідальності останній може переховується від суду; крім того, незаконно впливати на свідків, які вже допитані, проте не допитані судом з приводу його протиправних та злочинних дій; а також вчиняти інші дії з метою перешкоджання всебічному, повному і неупередженому встановленню істини по кримінальному провадженню є необхідність в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, просить суд вважати їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про проведення підготовчого судового засідання без їх участі.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному знищенні чужого майна вчиненого шляхом підпалу, незаконному заволодінні транспортним засобом та умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2025 року відносно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2025 року включно та визначено розмір застави в сумі 242240,00 грн.

При вирішенні доцільності продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховано наступне.

Процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_3 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду умисних злочинів: тяжкого злочину, а саме умисне знищення майна шляхом підпалу, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років та нетяжких злочинів, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом та умисному заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків. Тяжкість вчиненого злочину у якому обвинувачується ОСОБА_3 в сукупності з мірою покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винуватим, свідчать про наявність високого ступеня ризику переховування його від суду; 2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визнання його винуватим, оскільки потерпілі: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 надали показання, які доводять причетність ОСОБА_3 до вчинення кримінальних правопорушень, водночас вказані особи проживають в одному населеному пункті з обвинувачним, з якими останній особисто знайомий, тому наявні достатні дані вважати, що ОСОБА_3 може здійснювати на них тиск та залякування з метою відмови від підтвердження наданих показів в суді або їх зміни; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, так як ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ряду умисних тяжких та не тяжких злочинів, останні із яких вчинив в період досудового розслідування у статусі «підозрюваний», тим самим не забезпечив свою відповідну процесуальну поведінку, на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти інші кримінальні правопорушення; не перестали існувати на даний час, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з 18.11.2025 року. Загальний строк перебування обвинуваченого під вартою не є довготривалим і таким, що перебуває поза межами розумного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні ряду умисних злочинів: тяжкого злочину, а саме умисне знищення майна шляхом підпалу та нетяжких злочинів, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом та умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків. Покарання за вчинення інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення передбачає позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Судом враховано вік обвинуваченого, стан здоров`я, сімейний стан, його майновий стан, який не працевлаштований, раніше не судимий, проживає в одному населеному пункті зі свідками та потерпілими, що не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Також суд зауважує, що розгляд даного кримінального провадження лише розпочався, потерпілі та свідки ще не допитані під час судового слідства та мають допитуватись. Обвинувачений, свідки та потерпілі проживають в одному населеному пункті, тому ОСОБА_3 може здійснювати на останніх тиск, залякування з метою відмови від показів в суді або їх зміни.

Відтак, беручи до уваги наведені обставини, є підстави вважати наявними ризики переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливу свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Тому, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_3 є дієздатною особою, даних про наявність вад здоров`я, які перешкоджають утримувати вказану особу в слідчому ізоляторі, не встановлено.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, його майновий стан, а також те, що останній не працює, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірів 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240,00 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом.

Застосовуючи до обвинуваченого поряд з запобіжним заходом у виді тримання під вартою, альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду, 2) не відлучатися із району, в якому він проживає (зареєстрований) чи перебуває, без дозволу суду та/або прокурора, 3) повідомляти суд та/або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, 4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів, 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 242240,00 грн.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193-194, 196-197, 205, 315, 331, 395 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 лютого 2026 року, включно.

Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240,00 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суми застави, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 , з-під варти та повідомити письмово прокурора Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , який звернувся з клопотанням, та суддю Гайворонського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_3 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_3 зобов`язана роз`яснити його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із району, в якому він проживає без дозволу суду та/або прокурора;

3) повідомляти суд та/або прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом 60 (шістдесяти) днів.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику обвинуваченого, а також надіслати Державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_17