Справа № 745/402/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/150/26
Категорія - ч.1 ст. 249 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000034 від 07.03.2024 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 02.10.2025року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища міського типу Сосниця Сосницького (нині - Корюківського) району Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей;

обвинуваченого у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

Відповідно до вимог ст. 59-1 КК України покладено на ОСОБА_8 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3407,76 грн. Цивільний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави в особі Сосницької селищної ради шкоду в розмірі 102850,00 грн., заподіяну незаконним виловом водних біоресурсів.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 15.03.2024 року сітку звичайну, дерев`яний човен з одним веслом, рибу: лящ 45 шт.; судак звичайний 3 шт.; білизна звичайна 2 шт.; головень європейський 3 шт.; плоскирка 2 шт.; рак 2 шт.; скасувати. Арешт, накладений ухвалою судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.04.2025 року на легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , залишити без змін до відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 07 березня 2024 року у період часу, приблизно з 10 год. 00 хв. по 12 год. 00 хв., знаходячись на озері без власної назви, яке розташоване на відстані близько 200 метрів на захід від домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 ; діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, з використанням забороненого знаряддя лову, а саме, сітки звичайної, виловив рибу загальною вагою 70 кг, а саме: білизну звичайну, вартість якої складає 1 649 грн., в кількості 2 шт., загальною вартістю 3 298,00 грн.; головень європейський, вартість якого складає 1 598 грн., в кількості 3 шт., загальною вартістю 4 794,00 грн; лящ, вартість якого складає 1 649 грн., в кількості 45 шт., загальною вартістю 74 205,00 грн.; плоскирку, вартість якої складає 1 564 грн, в кількості 2 шт., загальною вартістю 3 128,00 грн.; раків, вартість яких складає 3 332 грн, в кількості 2 шт., загальною вартістю 6 664,00 грн; судака звичайного, вартість якого складає 3 587 грн., в кількості 3 шт., загальною вартістю 10 761,00 грн, чим грубо порушив вимоги статті 52-1 Закону України «Про тваринний світ», вимоги п.п. 1 п. 1 Розділу IV «Правил любительського рибальства», затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №700 від 19.09.2022, та відповідно до висновку експерта від 28.03.2024 №СЕ-19/125-24/3542-ФХЕД заподіяв навколишньому природному середовищу (державі) екологічну шкоду в сумі 102 850,00 грн (сто дві тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що є істотною шкодою.

В апеляційній скарзі захисник просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким дане кримінальне провадження закрити; арешт, накладений ухвалою судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 16.04.2025 року на легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 - скасувати; цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на користь держави в особі Сосницької селищної ради шкоду в розмірі 102850,00 грн залишити без задоволення, процесуальні витрати в сумі 3407,76 грн компенсувати за рахунок Державного бюджету України.

В обґрунтування своїх доводів захисник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволення клопотання про визнання речових доказів, у т.ч. сітки недопустимими. Отже вважає, що місцевим судом допущена неповнота судового розгляду, оскільки опис сітки у протоколі огляду місця події це тільки констатація її розмірів, а не зазначено хто та за допомогою яких засобів вимірював цю сітку, як її запаковували, здійснили обміркування. В матеріалах справи відсутня інформація про місце виявлення сітки, звідки ця сітка діставалась з води та ким саме, про наявність на ній слідів свіжо виловленої риби. Не з`ясовувалося який спосіб плетіння сітки, з якого матеріалу, його товщина, скільки стінок, поплавки-вантажі. Тому виникають сумніви, чи є дана сітка знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також щодо можливості вилову риби, яку виявили при ОСОБА_8 , вказаною сіткою. Вважає, що безпідставно місцевим судом було відхилено клопотання щодо доставлення сітки у зал судового засідання для її дослідження.

Також зазначає, що місцевим судом безпідставно було знято питання сторони захисту до свідка ОСОБА_9 про причини відсутності фото та відеофіксації виявленого правопорушення.

Вважає, що підстави не взяття до уваги судом показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є надуманими.

Ще зазначає, що місцевим судом не оцінювався протокол про адміністративне правопорушення №0068163 від 07.03.2024, хоча сторона захисту звертала на це увагу.

Заслухавши доповідача, думку захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги з викладених в ній підстав, прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, доведена належними та допустимими доказами, які були предметом детального дослідження суду першої інстанції.

Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, при зазначених у вироку обставинах, за яке його засуджено, то такі відповідають фактичним обставинам і підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно, повно досліджені і правильно оцінені.

Так, судом першої інстанції на вимогу процесуального закону було в повному обсязі з`ясовано обставини кримінального провадження та перевірено їх доказами, якими об`єктивно доведена вина обвинуваченого, а саме: витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 07.03.2024 року, згідно з яким 07.03.2024 до ВП №1 (смт.Сосниця) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від рибо-контрольного патруля про незаконний вилов риби ОСОБА_8 за допомогою сітки ( т. 2 а.с. 66); рапортом ст. інспектора чергового ВП №1 (м. Мена) Корюківського РВП ГУНП від 07.03.2024 року про те, що рибоохоронним патрулем затримано ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме сітки, виловив такі види риб: лящ 45 шт., судак 3 шт., білизна 2 шт., головень 3 шт., плоскірка 2 шт., рак 2 шт., в`язь 1 шт., загальна сума збитків рибному госодарству становить 102850 грн., ( т. 2 а.с. 67); протоколом огляду місця події від 07.03.2024 року з додатками, згідно з яким біля озера, що розташоване неподалік домогосподарства по АДРЕСА_2 було виявлено та вилучено рибу, а саме: лящ 45 шт., судак звичайний 3 шт., білизна звичайна 2 шт., головень європейський 3 шт., плоскірка 2 шт., рак 2 шт.; одна сітка проста, дерев`яний човен з одним дерев`яним веслом та легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ( т. 2 а.с. 69-74); постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 07.03.2024 року, згідно з якою визнано речовими доказами: рибу, а саме: лящ 45 шт., судак звичайний 3 шт., білизна звичайна 2 шт., головень європейський 3 шт., плоскірка 2 шт., рак 2 шт.; одна сітка проста, дерев`яний човен з одним дерев`яним веслом та легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ( т. 2 а.с. 75-76); квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №0000034, а саме : одна сітка звичайна, свіжовиловлена риба: лящ 45 шт., судак звичайний 3 шт., білизна звичайна 2 шт., головень європейський 3 шт., плоскірка 2 шт., рак 2 шт., загальною вагою 70 кг., дерев`яний човен з одним дерев`яним веслом та легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ( т. 2 а.с. 77), ухвалою слідчого судді Менського районного суду Чернігівськолї області від 15.03.2024 року про накладення арешту на сітку звичайну, свіжовиловлену рибу: лящ 45 шт., судак звичайний 3 шт., білизна звичайна 2 шт., головень європейський 3 шт., плоскірка 2 шт., рак 2 шт., дерев`яний човен з одним дерев`яним веслом, (т. 2 а.с. 78-80); повідомленням з розрахунком вартості розміру шкоди, заподіяної незаконним виловом водних біоресурсів ОСОБА_8 від 08.03.2024 року, згідно з яким завдано збитків на загальну суму 102850,00 грн., ( т. 2 а.с. 83-84), висновком експерта №СЕ-19/125-24/3542-ФХЕД від 28.03.2024 року з додатками, згідно з яким розмір економічної шкоди, завданої навколишньому природному середовищу (державі) складає 102850,00 грн., ( т. 2 а.с. 97-105); протоколами проведення слідчих експериментів з додатками до них від 28.03.2024 року та 04.04.2025 року за участю свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , згідно з якими свідки вказали на обставини, за яких було виявлено легковий автомобіль марки Renault, моделі Duster, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , дерев`яний човен з одним дерев`яним веслом, виявлено свіжовиловлену рибу, встановлено особу яка здійснювала вилов риби сіткою, якою виявився ОСОБА_8 , ( т. 2 а.с. 113-116, 126-130, 131-135), повідомленням про підозру від 05.04.2024 року, згідно з яким ОСОБА_8 повідомлено про те, що він підозрюється у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, ( т. 2 а.с.146-148).

З матеріалів справи вбачається, що місцевий суд дослідив всі ті обставини, які могли мати значення для прийняття рішення у справі, а тому наведені у апеляційній скарзі доводи про незаконність вироку є необґрунтованими.

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України, оцінив докази не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й з точки зору їх узгодженості та взаємозв`язку, які в своїй сукупності є достатніми, щоб дійти обґрунтованого висновку, що у діях ОСОБА_8 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У відповідності до п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься в тому числі здійснення провадження із дотриманням принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, який полягає, зокрема, в самостійному обстоюванні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд дійшов висновку, з яким погодилась колегія суддів апеляційного суду, що цей принцип у повній мірі був реалізованим при розгляді даної справи.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави.

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. На думку колегії суддів, вони відповідають вимогам ст. ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Доводи апелянта з приводу показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , допитаних у судовому засіданні суду першої інстанції, апеляційний суд приймає до уваги, проте їх показання спростовуються показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , не довіряти яким у суду підстав немає.

Колегія суддів також відхиляє доводи сторони захисту щодо того, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про визнання речових доказів, зокрема сітки, недопустимими, оскільки відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно зі ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Колегія суддів вважає, що докази, які також були досліджені судом першої інстанції отримані в передбаченому законом порядку, порушень прав та свобод учасників кримінального провадження не встановлено, доводи захисника не підтверджуються матеріалами справи.

На підтвердження встановлених фактичних обставин, які у повному обсязі відтворюють картину події та викривають обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд першої інстанції обґрунтовано посилається на показання свідків, та на дані письмових і речових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджені судом.

Доказами незаконного зайняття ОСОБА_8 рибним промислом є вилучені у нього знаряддя лову, його перебування біля водойми, вилучення риби.

Об`єкт злочину - встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища.

Об`єктивна сторона злочину характеризується сукупністю трьох ознак: 1) діяння - незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом; 2) наслідки у вигляді істотної шкоди; 3) причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом визнається кримінально караним за умови його незаконності. Незаконність означає, що зайняття вказаним промислом відбувається без належного дозволу, в заборонений час, у недозволених місцях, забороненими знаряддями і способами лову. Для визнання промислу незаконним достатньо встановити наявність однієї з названих обставин.

Доводи апелянта з приводу відсутності фото та відеофіксації виявленого правопорушення апеляційний суд приймає до уваги, але це не спростовує доведеності вини обвинуваченого, яка підтверджується іншими логічними, та послідовними доказами, які узгоджуються між собою.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевим судом не оцінювався протокол про адміністративне правопорушення №0068163 від 07.03.2024 не є слушними, оскільки даний документ був досліджений судом та приєднаний до матеріалів справи, але суд не бере його до уваги як доказ у межах даного кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що на підставі досліджених в судовому засіданні суду першої інстанції доказів, які повторно були досліджені під час апеляційного перегляду, оцінивши кожний доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, встановивши, що докази, якими сторона обвинувачення обґрунтувала пред`явлення обвинувачення, отримані з дотримання вимог кримінального процесуального закону та доводять винуватість ОСОБА_8 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, за що передбачена кримінальна відповідальність ч. 1 ст. 249 КК України.

В апеляційній скарзі містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

На думку колегії суддів, переконливих аргументів на спростування вищезазначених обставин у апеляційній скарзі сторони захисту не наведено.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, наслідки та обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання та обґрунтовано дійшов висновку про призначення обвинуваченому міри покарання у виді 2 років пробаційного нагляду та покладенням обов`язків, відповідно до вимог ст.59-1КК України.

Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про те, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню та його розгляді в суді, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення не встановлено.

З метою доступу до правосуддя колегія суддів вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 .

Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 02.10.2025року стосовно ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_15