Справа № 740/4361/25
Провадження № 1-кп/740/497/25
В И Р О К

іменем України

29 грудня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 липня 2025 року за №0000530, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Кукшин Ніжинського району Чернігівської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, із професійно-технічною освітою, раніше судимої вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 листопада 2018 року за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі із звільненням від відбування з випробуванням з іспитовим строком на 01 рік, вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 березня 2020 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 03 років 01 місяця позбавлення волі, ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 10 лютого 2023 року умовно-достроково звільненої від відбування покарання на невідбутий строк 04 місяці 22 дні, зареєстроване та фактичне місце проживання в АДРЕСА_1 ,

за ч.4 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , маючи не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності, 12 липня 2025 року близько 17 год 00 хв, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості в с.Кукшин Ніжинського району Чернігівської області, вул.Христини Алчевської, навпроти будинку 15, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 та тим, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, у подальшому неодноразово продовженого і діючого станом на 12 липня 2025 року, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, викрала із кишені жилетки ОСОБА_5 , в яку він був одягнутий, грошові кошти на загальну суму 4000 грн, восьми купюрами по 500 грн, після чого ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд. Потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 4000 грн.

Обвинувачена ОСОБА_3 усудовому засіданні винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, показавши, що разом із односельцем ОСОБА_5 вживала алкогольні напої, після чого з кишені останнього викрала 4000 грн, які потратила на купівлю продуктів харчування; у подальшому повернула останньому 4000 грн; свої дії засуджує, щиро розкаялась у скоєному, просила суворо не карати.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується її показаннями під час судового розгляду, доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_3 є доказами згідно з ст.ст.84, 95 КПК України.

Також при розгляді кримінального провадження судом враховується висновок щодо застосування ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою «вчинення злочину в умовах воєнного або надзвичайного стану» згідно з постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 січня 2024 року по справі №722/594/22 (провадження № 51-3186 кмо 22)-за ч.4 ст.185 КК України кримінальна відповідальність передбачена за вчинення кримінального правопорушення в умовах воєнного або надзвичайного стану на території, на якій він введений.

За таких обставин вчинення крадіжки в умовах воєнного стану законодавець врахував як чинник, який суттєво підвищує суспільну небезпеку, будь-якої крадіжки, вчиненої в умовах воєнного стану, що обумовлює кваліфікацію вчиненого за відповідною частиною ст.185 КК України.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченої ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), належного потерпілому ОСОБА_5 , вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, тобто бути справедливим і домірним злочину.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів і повязане із незаконним посяганням на власність, і в умовах воєнного стану, що істотно підвищує суспільну небезпечність протиправних дій; дані про особу обвинуваченої, яка має 36-річний вік і раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за злочини проти власності із відбуванням покарання у місцях позбавлення волі та звільнена умовно-достроково, що свідчить про її схильність до вчинення кримінально-караних дій, з укладенням трудового договору у встановленому порядку не працює, не одружена, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, не перебуває на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, згідно з досудовою доповіддю щодо неї встановлений високий ступінь ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ступінь ризику небезпеки для суспільства із зазначенням про можливість її виправлення без позбавлення чи обмеження волі.

Також судом враховується, що обвинувачена у судовому засіданні надала показання на підтвердження обставин обвинувачення, визнала винуватість та критично оцінила свої дії, також матеріали кримінального провадження не містять даних щодо перешкоджань ОСОБА_3 у здійсненні досудового розслідування та судового розгляду. Також судом враховується заява потерпілого ОСОБА_5 від 28 серпня 2025 року щодо відшкодування йому ОСОБА_3 шкоди та відсутності претензій до неї, можливості призначення покарання, не пов`язаного із позбавленням волі. Інші заяви, клопотання потерпілого станом на 29 грудня 2025 року відсутні.

На переконання суду вказане кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою у зв`язку з нерозумінням відносин власності та наслідків своїх незаконних дій по відношенню до майна іншої людини.

З даних підстав при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, судом визнаються щире каяття тадобровільне відшкодування завданого збитку, обтяжуючі обставини відсутні.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції даної статті.

Враховуючи викладене, думку потерпілого ОСОБА_5 згідно з письмовою заявою до суду, та особу обвинуваченої, яка не має адміністративних стягнень, має постійне місце проживання і позитивну соціальну поведінку після вчинення кримінального правопорушення, у судовому засіданні критично оцінила свої дії, суд вважає за можливе здійснення її виправлення без відбування покарання, що є підставою для звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно з ст.75 КК України.

Призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є співрозмірним діянню та особі обвинуваченої.

Докази щодо процесуальних витрат та речових доказів суду не подані.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 03 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов"язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов"язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку-з 29 грудня 2025 року.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6 .