УХВАЛА

11.12.2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000731 від 22.07.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строком на 60 днів запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти відносно обвинуваченого, строк якого спливає 19.12.2025 року, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були раніше встановлені при обранні та продовженні вказаного запобіжного заходу та не зменшилися.

Враховуючи вищевказані ризики, а також обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України, жоден інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе їм запобігти.

Обвинувачений проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, посилаючись на те, що потерпілі не мають до нього претензій. Також, під час перебування під вартою стан його здоров`я погіршився, в нього відкрилася язва, був серцевий напад. Крім того, він бажає продовжити проходження військової служби та допомагати своїм побратимам.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали провадження в рамках заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу, крім наявності ризиків, враховується обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Згідно з ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Тримання під вартою у відповідності до пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності. Взяття заявника під варту має бути необхідним для забезпечення його присутності в суді, але водночас інші, менш суворі заходи можуть бути достатніми для досягнення цієї мети. (Рішення ЄСПЛ «Хайредінов проти України»).

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує обґрунтоване обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, відносно двох осіб. Також, суд враховує наявність встановлених ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, ризики чого були доведені прокурором та не зменшилися.

За таких обставин, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, відповідає особі обвинуваченого, характеру, обставин та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, забезпечує запобігання спробам ухилення обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відомостей про те, що за станом здоров`я до обвинуваченого не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, матеріали справи не містять. Крім того, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали заяви про розгляд справи без їх участі, їх заяв про відсутність претензій до обвинуваченого матеріали справи не містять.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

За таких обставин, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, суд приходить до висновку про доцільність продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в умовах гауптвахти без визначення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 331, 369-372 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.02.2026 року включно з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 , без визначення застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1