Справа № 204/8885/24
Провадження № 1-кп/204/445/26
ВИРОК

іменем України

23січня 2026 року місто Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000386, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 червня 2022 року,за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ордів Львівської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Кам`янське Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_6 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,

за участю:прокурора ОСОБА_7 , захисників: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до обвинувального акту, підтриманого прокурором під час судового провадження, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в наступному:

«Згідно вимог статей 8, 19, 68 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 2 Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах, зокрема, забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також суспільства і держави, протидії злочинності.

Відповідно до вимог ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 23 Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно ч. 2 ст. 18 Закону, поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно Присяги працівника Національної поліції України, передбаченої ст. 64 Закону, особа, яка вступає на службу, урочисто присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України, зокрема, керівником органу досудового розслідування є начальник відділення органу Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Відповідно до п. 2 примітки до статті 368 КК України службовими особами, які займають відповідальне становище, у статтях 368, 368-2, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у пункті 1 примітки до статті 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у пункті 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Так, згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій ст. 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій ст. 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», неправомірна вигода - це грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав.

Нормами ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особам, зазначеним у частині першій ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Положеннями ст.ст. 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вимоги для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Згідно зі ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, яка ратифікована Верховною Радою України 18 жовтня 2006 року та набрала чинності для України 01 січня 2010 року, кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання злочинами наступних дій, якщо вони вчинені умисно:

a) обіцянка, пропозиція або надання державній посадовій особі чи будь-якій іншій особі, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги, щоб ця посадова особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації чи державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги для ініціатора таких дій чи будь-якої іншої особи;

b) вимагання або прийняття державною посадовою особою чи будь-якою іншою особою, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги для самої себе чи для іншої особи, щоб ця особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації або державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги.

Так, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , обіймаючи з 29 квітня 2021 року посаду начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління поліції Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області) маючи спеціальне звання «капітан поліції», тобто будучи працівником поліції, який згідно вимог ст. 62 ЗаконуУкраїни «Про Національну поліцію» під час виконання повноважень є представником держави, законні вимоги якого є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами та відповідно до вимог ст. 18 зазначеного Закону зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права і свободи людини, відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є службовою особою правоохоронного органу та відповідно до ст.ст. 3, 22 Закону України «Про запобігання корупції» службовою особою, уповноваженою на виконання функцій держави, якій заборонено використовувати своє становище та пов`язані з цим можливості та до повноважень якого відповідно до 3 розділу «Загальні положення» посадової інструкції начальника ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19 січня 2021 року № 150, входить, зокрема організація та контроль за роботою структурних підрозділів вказаного відділення поліції.

Згідно з пунктом 15 розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, затвердженої наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 19 січня 2021 року № 150, начальник ВП № 1 здійснює контроль за дотриманням у відділені встановленого порядку реагування, реєстрації та розгляду заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події.

Крім того, відповідно до розділу «Завдання та обов`язки» своєї посадової інструкції ОСОБА_3 :

- забезпечує належну організацію взаємодії слідчого підрозділу та підрозділу дізнання з підрозділами кримінальної поліції під час попередження, виявлення, розслідування кримінальних правопорушень;

- в обов`язковому порядку особисто виїжджає на місця подій отримані повідомлення про вбивства, розбої;

- в межах своєї компетенції здійснює координацію, аналіз, планування, контроль та узгодження дій відділення поліції з питань забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони та захисту прав і свобод людини, інтересів суспільства і держави, протидії злочинності, а також надання поліцейських послуг;

- створює слідчо-оперативні групи для швидкого та повного розслідування тяжких, особливо тяжких злочинів, а також кримінальних правопорушень, які викликали значний суспільний резонанс, учинених в минулі роки, а також для встановлення осіб, які вчинили кримінальні правопорушення;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України (обмежень та заборон, вимог пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручення) керівництва поліції, виданих Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 21 лютого 2022 року № 175 о/с у період з 21 лютого до 21 квітня 2022 року на капітана поліції ОСОБА_4 покладено тимчасове виконання обов`язків заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення поліції № 1 Дніпровського РУП.

Також, згідно з витягом з наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 21 березня 2022 року № 385 о/с капітана поліції ОСОБА_4 призначено на посаду заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Дніпровського РУП, звільнивши з посади начальника сектору дізнання того ж відділення поліції, з 22 березня 2022 року.

Тобто, станом на 14 березня 2022 року капітан поліції ОСОБА_4 вже виконував обов`язки заступника начальника відділення поліції - начальника слідчого відділення відділення поліції № 1 Дніпровського РУП.

Відповідно до розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції заступника начальника відділення поліці № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - начальника слідчого відділення № 209 від 19 січня 2022 року ОСОБА_4 :

- керує діяльністю слідчого відділу та є відповідальним за виконання покладених на нього завдань, дотримання підпорядкованими слідчими вимог законодавства України;

- організовує та забезпечує постійний моніторинг стану оперативної обстановки на території обслуговування й реагування на її зміни, оперативне інформування начальника територіального (відокремленого) підрозділу поліції про стан правопорядку та боротьби зі злочинністю, наявні проблеми і пропозиції щодо їх розв`язання;

- забезпечує в межах компетенції координацію діяльності слідчого відділу та підрозділів оперативно-технічних заходів та оперативної служби ГУНП;

- розглядає заяви і повідомлення про кримінальні правопорушення, і надходять до територіального (відокремленого) органу поліції, а також інші матеріали про кримінальні правопорушення, виявлені поліцією і забезпечує невідкладне, але не пізніше 24 годин після надходження, внесення слідчим відповідних відомостей до ЄРДР та повідомлення прокурора про початок досудового розслідування; при внесенні слідчими відомостей до ЄРДР контролює правильність попередньої кваліфікації вчинених протиправних дій, також об`єктивність та своєчасність внесення слідчими відомостей до ЄРДР по рух кримінальних проваджень;

- забезпечує чергування слідчих (слідчих груп) та інспекторів-криміналістів у складі слідчо-оперативних груп для виїзду на місце події за заявами і повідомленнями про кримінальні правопорушення, віднесені до підслідності слідчих органів Національної поліції; особисто виїжджає на місця вчинення умисних убивств, інших особливо тяжких злочинів; веде облік результатів оглядів місць події; у разі виникнення недоліків при проведенні огляду місця події організовує його повторне проведення;

- здійснює контроль за своєчасністю та повнотою відомостей до ЄРДР, відповідністю даних про попередню правову кваліфікацію кримінальних правопорушень матеріалам кримінального провадження.

Так, станом на 14 березня 2022 року старший лейтенант поліції ОСОБА_5 займав посаду виконувача начальника сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Надалі, а саме 13 червня 2022 року ОСОБА_5 призначено на посаду виконувача начальника сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції ОСОБА_5 , зокрема займається організацією роботи з розкриття злочинів в тому числі тяжких та особливо тяжких на території обслуговування.

Так, станом на березень 2022 року старший лейтенант ОСОБА_11 займав посаду т.в.о. заступника начальника сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Надалі, а саме 03 травня 2022 року ОСОБА_6 призначено на посаду начальника сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Відповідно до розділу «Завдання та обов`язки» посадової інструкції ОСОБА_12 , зокрема займається організацією роботи з розкриття злочинів в тому числі тяжких та особливо тяжких на території обслуговування.

Маючи в підпорядкуванні працівників структурних підрозділів відділення поліції, у тому числі чергової частини відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 отримавши 14 березня 2022 року від них інформацію про два виклики зі спецлінії «102» об 16:09 год (заявник - ОСОБА_13 , із змістом повідомлення: «АДРЕСА_14, невідомі вибивають двері») та об 16:57 год. (заявник - ОСОБА_14 , із змістом повідомлення: « АДРЕСА_8 , невідомі особи забрали сусідів погрузили на автомобілі та поїхали в невідомому напрямку»), тобто про вчинення ймовірно тяжкого та особливо тяжкого злочину поєднаного з проникненням в житло та незаконному позбавленні волі в умовах військового стану, та в подальшому, отримавши інформацію від працівників УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України про затримання за попереднім орієнтуванням від заявника ОСОБА_14 ймовірно підозрюваних у вчиненні зазначеного тяжкого та особливо тяжкого злочину осіб, які перебували у автомобілях - BMW з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , номерний знак, TOYOTA RAV 4 з номером державної реєстрації, номерний знак НОМЕР_2 , а також ВАЗ-21013 з номером державної реєстрації НОМЕР_21 (старої реєстрації), а саме: Особою1, Особою2, Особою3, Особою4, Особою5 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження)та інших осіб, розуміючи, що в силу свого посадового становища маючи в прямому підпорядкуванні працівників підрозділів відділення поліції, які уповноваженні на внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та затримання підозрюваних осіб в порядку ст. 208 КПК України використовуючи це у своїх корисливих цілях, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з єдиним корисливим умислом щодо вчинення тотожних дій, спрямованих на одержання неправомірної вигоди у розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США (що станом на 14 березня 2022 року за курсом НБУ становить - 87 764,70 грн.), одержав неправомірну вигоду за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 14 березня 2022 року точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на своєму робочому місці у адміністративній будівлі ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Новоселівська, буд. 17, м. Дніпро, Дніпропетровської області, достовірно знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та військовими діями, які тривають на всій території України з 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан отримав від чергової частини відділення поліції інформацію, що на спецлінію «102» об 16:09 год. надійшло повідомлення від - ОСОБА_13 , із змістом повідомлення: «АДРЕСА_14, невідомі вибивають двері» та о 16:57 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_14 зі змістом повідомлення: «АДРЕСА_8, невідомі особи забрали сусідів погрузили на автомобілі та поїхали в невідомому напрямку» при чому останній повідомив про прикмети осіб, які вчинили вказаний злочин та транспортні засоби на яких вони пересувались.

Того ж дня ОСОБА_15 стало відомо, що близько 20-ї години вечора 14 березня 2022 року в різних частинах м. Дніпро працівниками УПП в Дніпропетровській області ДПП НП України за «орієнтуванням» зупинені автомобілі BMW з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , номерний знак, TOYOTA RAV 4 з номером державної реєстрації , номерний знак НОМЕР_2 , а також ВАЗ-21013 з номером державної реєстрації НОМЕР_21 в яких окрім інших осіб знаходились Особою1, Особою2, Особою3, Особою4, Особою5 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження), які ймовірно причетні до вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_9 , у зв`язку з чим ОСОБА_3 разом з заступником начальника ВП№ 1 Дніпровського РУП - начальником СВ ОСОБА_4 , заступником начальника відділення - начальником сектору кримінальної поліції ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , та іншими невстановленим працівниками поліції виїхали за місцем затримання Особи1, Особи2 та Особи3 (матеріали кримінального провадження відносно яких відхилені в окреме провадження), біля житлово го масиву «Парус» в м. Дніпро, Дніпропетровської області, де під час розмови з останніми у ОСОБА_3 виник умисел на одержання неправомірної вигоди від них за не притягнення їх до кримінальної відповідальності.

Після доставки близько 21:00 год. 14 березня 2022 рокуОсоби1, Особи2, Особи3, Особи4, Особи5 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження) до ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Новоселівська, буд. 17, м. Дніпро, Дніпропетровської області продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_3 відвів Особу1 та Особу2 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження) до приміщення кабінету «прийому громадян» на першому поверсі відділення поліції, де в присутності Особи2 (матеріали відносно якої виділені судом в окреме провадження) висунув вимогу Особі1 (матеріали відносно якої виділені судом в окреме провадження) про надання йому неправомірної вигоди у сумі 10 000 (десять тисяч) доларів США (що станом на 14 березня 2022 року за курсом НБУ становить - 292 549,00 грн) за подальше не притягнення їх до кримінальної відповідальності та не внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо вчинення ними стосовно ОСОБА_13 розбійного нападу, при цьому надав Особі1 та Особі2 (матеріали відносно яких виділені судом в окреме провадження) можливість зателефонувати знайомим для збору необхідних коштів, при цьому Особа1 та Особа2 (матеріали відносно яких виділені судом в окреме провадження) вважались затриманими особами без складання відповідних процесуальних документів та реєстрації факту затримання до Журналу доставлених та запрошених осіб ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Через деякий час, перебуваючи у приміщенні відділення поліції зрозумівши, що необхідної суми коштів Особи1 та Особи2 (матеріали відносно яких виділені судом в окреме провадження) не мають, ОСОБА_3 зменшив суму раніше висунутої неправомірної вигоди до 3 000 (три тисячі) доларів США (що станом на 14 березня 2022 року за курсом НБУ становить - 87 764, 70 грн.). В свою чергу Особа1 (матеріали відносно якої виділені судом в окреме провадження) зателефонував знайомому, не встановленій на даний час особі, якою передано Особі1 (матеріали відносно якої виділено судом в окреме провадження) грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) доларів США для подальшої передачі ОСОБА_15 в якості неправомірної вигоди.

Після отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди в розмірі 3 000 (трьох тисяч) доларів США, ним було запевнено Особу1 та Особу 2 (матеріали відносно яких виділено в окреме провадження) про невнесення відомостей про вчинення ними кримінальних правопорушень до ЄРДР та про можливість залишити ними відділення поліції без настання наслідків правового характеру.

Також встановлено, що до чергової частини ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 14.03.2022 на спецлінію «102» об 16:09 год. надійшло повідомлення від - ОСОБА_13 , із змістом повідомлення: «АДРЕСА_14, невідомі вибивають двері» та о 16:57 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_14 зі змістом повідомлення: «АДРЕСА_8, невідомі особи забрали сусідів погрузили на автомобілі та поїхали в невідомому напрямку».

На відпрацювання вказаного виклику одразу було направлено поліцейських УПП в Дніпропетровській області ДПП у складі наряду «Легіон-122», а також у зв`язку з тим, що ІПНП не працювала, вказаний виклик продубльовано за допомогою «Телеграм» каналів та її паралельно бачили старші зміни «102», диспетчера та чергові частин ВП в м. Дніпро.

В подальшому, інспектор-черговий чергової частини ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 , згідно з алгоритмом дій про вказані події кримінального характеру повідомив начальника ВП №1 Дніпровського РУПГУНПв Дніпропетровській ОСОБА_17 та скерував на місце події, за адресою: АДРЕСА_9 , слідчу оперативну групу №1 (далі СОГ №1) у складі: оперуповноваженого СКП ВП № 1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_18 , старшого спеціаліста СВ ВП № 1 капітана поліції ОСОБА_19 та старшого слідчого СВ ВП № 1 ОСОБА_20 . За результатами виїзду СОГ 1 жодної слідчої дії, у тому числі огляд місця події не проведено.

Вищезазначені факти за вказівкою начальника відділення поліції ОСОБА_3 внесені до Журналу Єдиного обліку ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (далі - ЄО) ін. номер № 1462 за №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року.

Згідно пунктом 3 розділу VІ Порядку ведення єдиного обліку, контроль за додержанням вимог цього Порядку в органі (підрозділі) поліції здійснює керівник органу (підрозділу) поліції або особа, яка виконує його обов`язки.

Близько 20:00 год. 14 березня 2022 року на підставі «орієнтування» працівниками УПП в Дніпропетровській області ДПП було зупинені автомобілі BMW з номером державної реєстрації НОМЕР_1 , TOYOTA RAV4 з номером державної реєстрації НОМЕР_2 , а також ВАЗ-21013 з номером державної реєстрації НОМЕР_21, в яких окрім інших осіб знаходились Особа1, Особа2, Особа3, Особа4, Особа5 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження), які ймовірно причетні до вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_9 , пов`язаного з проникненням у житло та незаконним позбавленням волі в умовах військового стану.

Отримавши вказану інформацію начальник ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 разом з заступником начальника ВП № 1 Дніпровського РУП - начальником СВ ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заступником начальника відділення - начальником сектору кримінальної поліції ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та іншими невстановленим працівниками поліції виїхали за місцем затримання Особи1, Особи2, Особи3(матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження), біля жилого масиву «Парус» в м. Дніпро Дніпропетровської області.

Відповідно до вимог статей 32, 34 Закону України «Про Національну поліцію» відносно осіб, що знаходились у транспортних засобах, працівниками УПП в Дніпропетровській області ДПП проведено поверхневу перевірку та встановлено їх дані та в подальшому викликано СОГ, якими доставлено осіб до ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Водночас, поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_21 складено на ім`я ОСОБА_3 рапорт від 14 березня 2022 року, який зареєстрований до ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року.

Після затримання та доставлення Особи1, Особи2, Особи3 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження) до ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 переслідуючи свій злочинний умисел та корисливі мотиви направлені на отримання від Особи1 (матеріали кримінального провадження відносно якого виділені судом в окреме провадження) неправомірної вигоди, достовірно знаючи, що заяви на спецлінію «102» від ОСОБА_14 та ОСОБА_13 є підставами для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочину, пов`язаних з незаконним проникненням в житло та позбавленням волі в умовах військового стану, вчинив дії спрямовані на організацію заздалегідь необіцяного приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_3 15 березня 2022 року точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на робочому місці у адміністративній будівлі ВП № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Новоселівська, буд. 17, м. Дніпро, Дніпропетровської області в порушення вимог пункту 3 розділу ІІІ Порядку ведення єдиного облікув органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС від 08 лютого 2019 року № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 березня 2019 року за № 223/33194 (далі - Порядок ведення єдиного обліку) надав вказівку заступнику начальника ВП№ 1 Дніпровського РУП - начальнику СВ ОСОБА_4 самостійно учинити резолюцію на розгляд рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_21 , який зареєстрований у ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року - начальнику СКП ВП № 1 ОСОБА_5 .

В свою чергу ОСОБА_4 , розуміючи незаконність своїх дій, водночас переслідуючи свій злочинний умисел, направлений на заздалегідь необіцяне приховування тяжкого та особливо тяжкого злочинів за попередньою змовою з начальником сектору кримінальної поліції ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 та заступником начальника сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , вчинив вказану вищу незаконну резолюцію замість розгляду вказаних матеріалів ЄО слідчим відділом та не надавши оцінку халатним діям старшого слідчого СВ ВП №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_20 під час відпрацювання виклику на спецлінію «102» від ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи обопільно та за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою завершення до кінця свого злочинного наміру, направленого на заздалегідь необіцяне приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину, затвердили висновок про відсутність в матеріалах ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року підстав для внесення відомостей до ЄРДР за підписом невстановленою на даний час особою у графі «оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області навпроти прізвище ОСОБА_22 », який не відповідає фактичним обставинам зазначеним у викликах на спецлінію «102» ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Тим самим, вчинили приховування даних про осіб, які вчинили вищезазначені злочини та слідів кримінальних правопорушень.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000386 за фактами, викладеними у заяві потерпілої ОСОБА_13 та заявника ОСОБА_14 , працівниками Державного бюро розслідувань 28 лютого 2023 рокуОсобі1, Особі2, Особі3, Особі4, Особі5, Особі6, Особі7 (матеріали кримінального провадження відносно яких виділені судом в окреме провадження) повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Крім цього, під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_3 організував внесення недостовірних відомостей у висновок про відсутність підстав у матеріалах ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року для внесення відомостей до ЄРДР. Вказаний висновок є офіційним документом, який містить зафіксовану інформацію, що посвідчує певну подію та факти, що спричиняють наслідки правового характеру, а саме припинення розгляду заяв про вчинені кримінальні правопорушення.

Відповідно до пункту 12 та 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15 листопада 2017 року № 930, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за № 1493/31361 (далі - Порядок розгляду звернень), за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику, керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги Порядку розгляду звернень, з метою організації внесення недостовірних відомостей до вищезазначеного Висновку та уникнення персональної відповідальності, надав вказівку ОСОБА_4 самостійно учинити резолюцію на розгляд рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_21 , який зареєстрований у ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року - начальнику СКП ВП № 1 ОСОБА_5 .

В свою чергу, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у заявах на спецлінії «102» ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які зареєстровано до ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року, наявні ознаки вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, пов`язаних з незаконним проникненням до житла та позбавлення волі, в умовах військового стану, вчинено резолюцію про розгляд вказаних ЄО працівникам СКП ВП № 1 за процедурою порядку розгляду звернень громадян.

Водночас, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою завершення до кінця свого злочинного наміру, направленого на внесення недостовірних відомостей до офіційного документу, а саме: щодо анкетних даних заявника та місця його проживання, достовірно знаючи фактичні обставини, викладені у заявах на спецлінії «102» ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які зареєстровані до ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року та, встановивши причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб, з метою приховування вчинення ними злочину, затвердили висновок про відсутність в матеріалах ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року підстав для внесення відомостей до ЄРДР за підписом невстановленою на даний час особою у графі «оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області навпроти прізвище ОСОБА_22 ».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за:

-ч. 3 ст. 368 КК України, як такі що виразилися в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй службового становища;

-ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, як такі, що виразилися в організації заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

-ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, як такі, що виразилися в організації складання службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення такими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за:

- ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, як такі, що виразилися у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, як такі, що виразилися у пособництві у складанні службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення такими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за:

- ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, як такі, що виразилися у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, як такі, що виразилися у пособництві у складанні службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення такими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані за:

- ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, як такі, що виразилися у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

- ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, як такі, що виразилися у пособництві у складанні службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення такими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав суду, що у 2022 році він обіймав посаду начальника відділу поліції № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. З 24 лютого по травень 2022 року,тобто після повномасштабного вторгнення,не залишав відділ поліції, фактично проживав у своєму кабінеті, разом зі своїми заступниками та підлеглими перебував постійно у відділу поліці.

14 березня 2022 року разом із ОСОБА_23 патрулювали місто. Зокрема, йому зателефонував черговий та повідомив, що в районі ж.м. «Червоний Камінь» було зупинено два автомобілі, які можуть бути причетні до конфлікту, під час якого певні особи намагалися зайти до приміщення, як потім стало відомо, ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Прибувши на ж.м. «Червоний Камінь», приблизно о 18-19 годині, побачив два патрульних автомобіля, один білий автомобіль та раніше невідомих йому осіб. Від патрульних дізнався, що їм по рації повідомили про вказаний автомобіль і сказали його зупинити, оскільки особи, які перебували у ньому,могли бути причетні до якогось конфлікту. Після чого він із ОСОБА_23 повернулися до відділу поліції.

Приїхавши до відділу поліції, через 10-15 хвилин привезли затриманих осіб, їх було 6-7 осіб, яких він раніше не бачив. Із вказаними особами він спілкувався одночасно. Із ним разом був ОСОБА_23 або ОСОБА_26 . Одних осіб привезли із району «Каравану», інших - із «Червоного Каменю». Під час спілкування із даними особами, запитав, чи знають вони із якого приводу знаходяться у відділі поліції, на що вони відповіли, що не знають, оскільки проходили повз та їх патрульні затримали. Він запитував у них, чи вони причетні до будь-яких злочинів, на що вони відповіли, що не знають, чому опинились у відділу поліції та до вчинення жодних злочинів вони не причетні.Індивідуально із ОСОБА_27 не спілкувався. Він не пропонував ОСОБА_27 передати йому кошти задля не притягнення його до кримінальної відповідальності. Він не отримував від будь-якої іншої особи кошти (неправомірну вигоду) за не притягнення ОСОБА_27 до кримінальної відповідальності.

У той час слідчо-оперативна група виїхала за місцем проживання ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , які в подальшому були доставлені до відділу поліції. Він запитав у них, що трапилось?Останні повідомили, що ні до кого претензій не мають, у них є старші, які розберуться у ситуації, яка склалася.Ані ОСОБА_25 , ані ОСОБА_24 не повідомляли про вчинення щодо них злочинів, окрім того, що до в квартиру вломилися невідомі. Він декілька раз наголошував ОСОБА_24 про те, що оскільки особи встановлені та знаходяться у відділу поліції вони мають можливість написати заяви та поліції розпочне відповідну перевірку, однак він відмовився. Під час спілкування із ОСОБА_24 та ОСОБА_25 він не бачив на них жодних тілесних ушкоджень. Потім він попросив одного із підлеглих вивести ОСОБА_25 із кабінету, оскільки вважав, що на одинці йому вдасться поговорити із ОСОБА_24 . ОСОБА_25 вивели у кінець коридору другого поверху. Він почав розмовляти із ОСОБА_24 , однак останній все заперечував і не бажав писати заяву. Єдине, в ході розмови, ОСОБА_24 повідомив, що один із працівників райвідділу систематично бере у них грошові кошти за те, що вони займаються незаконною діяльністю. Останній раз, у лютому 2022 році, у них не було коштів, то цей працівник забрав у них телевізор. Після цього він попросив привести ОСОБА_25 . Коли її привели, він попросив ОСОБА_25 та ОСОБА_24 описати у поясненнях про вказаного працівника поліції, про що вони написали свої пояснення. Про даний факт він повідомив своєму керівництву, яке розібралось в цій ситуації та звільнило даного працівника.

За наслідками спілкування ОСОБА_24 та ОСОБА_25 так і не написали заяви про вчинення щодо них злочину. Оскільки вже було після 20:00 години,в місті діяла комендантська година, він зателефонував черговому та попросив щоб СОГ відвезла ОСОБА_25 та ОСОБА_24 додому.

Після цього,коли ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , поїхали він, розуміючи, що затриманих патрульною поліцією осіб, вже не має права тримати у відділу поліції, дав вказівку їх звільнити.

З приводу матеріалу за зверненням ОСОБА_25 на лінію 102, за яким складено висновок, обвинувачений ОСОБА_3 показав, що вказаний матеріал не бачив, оскільки у нього були інші організаційні функції. Потім йому повідомили, що вказаний матеріал був списаний. Про списання матеріалу йому повідомив ОСОБА_23 або ОСОБА_26 . Особисто він вказівок на списання матеріалу не надавав.

Службове розслідування проводилось двічі. Він не був притягнутий до відповідальності, оскільки вперше не вбачали у його діях дисциплінарного проступку. Коли проводили службове розслідування вдруге, було встановлено, що він заслуговує на дисциплінарне стягнення, однак сплив строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 також повідомив суду, що до поліції надходило повідомлення від ОСОБА_28 про те, що до сусідів ломляться в квартиру невідомі особи. СОГ виїжджала на місце виклику, однак нікого не було, тому вони повернулися. За тією ж адресою пізніше також було повідомлено про намагання зайти до квартири. Йому так було повідомлено черговим, що знову на ту ж саму адресу ломляться особи. Сусід, який телефонував, не відчинив двері поліції. Йому про це доповідав слідчий ОСОБА_29 , що він стукав у двері, однак їм не відчинили, а ті двері, в які намагались зайти, були цілими. Фактично СОГ підходила до дверей квартири особи, яка заявила.

Станом на 14 березня 2022 року база поліції не працювала, її вимкнули у Києві, тому усі дзвінки, що приймав оператор, передавалися до ГУНП, яке вподальшому надавало інформацію черговому відділу поліції в телефонному режимі чи в месенджері, а не так як на даний час. У них на такий випадок, коли не працює АРМОР, є журнал, у якому записується все та реєструється.У той час оператор передавав інформацію у ДРУП, яке повідомляло про виклик черговому відділу поліції.

Також обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що на початку війни взагалі майже не було викликів, на кожен виклик реагували швидко, оскільки було багато вільних людей.

Він не надавав вказівку ОСОБА_23 про те, щоб той дав вказівку ОСОБА_26 щоб ОСОБА_30 залишити вказане повідомлення без розслідування.

Оскільки він затриманих осіб не знав, то вважає абсурдом те, що він, начебто, відвозив будь-кого із затриманих осіб на службовому автомобілі додому.

Стосовно внесення чи невнесення відомостей до ЄРДР, то він жодного відношення до його ведення не має. Взагалі, щоб зареєструвати в ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, потрібно визначити наявність кваліфікації, однак у вказаному випадку не було відповідних відомостей. Зазначив, що проникнення до житла кваліфікується за ст. 162 КК України, однак це кримінальне правопорушення приватного обвинувачення і розслідування по ньому можливо виключно на підставі заяви потерпілого. Але ані ОСОБА_25 , ані ОСОБА_24 не бажали писати заяв щодо вчинення кримінального правопорушення. У них навіть від свідка були пояснення, що ОСОБА_25 та ОСОБА_24 добровільно виходили із особами та сідали до них в автомобілі.

Обвинувачений ОСОБА_3 вважав, що у ОСОБА_24 не було дійсного наміру надавати будь-які пояснення щодо вказаного факту. Якщо б вони перешкоджали прагненню ОСОБА_24 притягти винних осіб до відповідальності, то він мав можливість оскаржити таки дії до прокуратури чи суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заяивив суду, що ОСОБА_24 притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 307 КК України у провадження, що перебувало у слідчого ДБР ОСОБА_31 , де на підставі угоди про визнання винуватості, складеної в тому числі і за участі слідчого ОСОБА_31 ,в подальшому ОСОБА_24 було призначено занадто м`яке покарання із застосуванням ст. 69, 75 КК України, при тому, що на практиці за ч. 2 ст. 307 КК України призначається більш суворе покарання, наприклад у виді 7 років позбавлення волі. Призначення ОСОБА_24 покарання на підставі ст. 69, а ще і ст. 75 КК України, тобто з випробуванням, за тяжкий злочин у сфері обігу наркотичних засобів, на його думку, є нонсенсом. Тому вважає, що звернення ОСОБА_24 і ОСОБА_25 до ДБР не випадково потрапило до слідчого ДБР ОСОБА_31 , оскільки ця ситуації із викликами ОСОБА_25 та ОСОБА_28 в подальшому була штучно використана для можливості притягнення поліцейських до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав, що він перебував на посаді заступника начальника ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. 14 березня 2022 року перебував на патрулюванні разом із ОСОБА_32 . Від чергового надійшло повідомлення, що людей, які, начебто, зазначили про вплив на них, везуть до райвідділу.Ними виявились ОСОБА_25 та ОСОБА_24 .На них не було тілесних ушкоджень, вони були охайно одягнуті. У відділі поліції вказані особи відмовились від написання заяв про вчинення щодо них кримінальних правопорушень.За адресою ОСОБА_24 виїжджала слідчо-оперативна група, яка доповіла, що вхіднідвері пошкоджень не мали.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав суду про те, що він працював тво заступника начальника кримінальної поліції. У 2022 році, коли почалося повномасштабне вторгнення, база поліції перестала працювати, суттєво знизився рівень кримінальних правопорушень. Було багато викликів щодо проставлення міток, у зв`язку із чим було прийнято рішення про те, що черговий в першу чергу буде доповідати про тяжкі та особливо тяжкі злочини.

Стосовно подій щодо ОСОБА_24 та ОСОБА_25 обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що СОГ виїжджало за місцемвиклику, однак нікого виявлено не було.

Потім були зупинено автомобіль «Тойота Рав 4». Він виїхав на «Червоний камінь», де було зупинили вказаний транспортний засіб під керуванням ОСОБА_33 . У автомобілі перебували декілька чоловік. Там також перебували ОСОБА_23 та ОСОБА_34 , а також працівники патрульної поліції. Чоловіки із вказаного автомобіля повідомляли, що вони не причетні до жодних конфліктів, далі вінповернувся на робоче місце.

Потім йому повідомили, що до відділу поліції привезли заявників. Так він вперше побачив ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Під час розмови останні повідомили, що в ситуації самі розберуться. ОСОБА_24 та ОСОБА_35 не бажали спілкуватися із працівниками поліції, говорили, що у них є старші, які у всьому розберуться. ОСОБА_25 та ОСОБА_24 будь-якої інформації щодо вчинення відносно них злочинів не повідомляли. Вказані особи були чисто одягненні, слідіввидимих побоїв у них не було, їх емоційний стан був нормальний.

Ані ОСОБА_25 , ані ОСОБА_24 не надали працівникам поліції жодних відомостей, які би вказували на ознаки складу кримінального правопорушення в діях чоловіків, що були доставлені до відділу поліції.Вважає, що якби ОСОБА_25 або ОСОБА_24 мали тілесні ушкодження та зверталися до медичного закладу, відповідно співробітники медичної служби повідомили би поліцію про такі факти. У будь-якому випадкумедичні працівники при виявлені у постраждалих тілесних ушкоджень повідомляють поліціючерез лінію «102».

28 лютого 2023 року за місцем проживання його бабусі прийшли із обшуками працівники ДБР, його викликали на допит до м. Києва, де слідчий ДБР ОСОБА_37пропонував надати покази проти ОСОБА_36 . Зокрема, слідчий ОСОБА_37 вмовляв його надати покази проти ОСОБА_36 , а в разі відмови погрожував оголошенням підозри. Він відмовився від пропозицій слідчого ОСОБА_31 , повідомивши, що буде говорити так, як було і не буде нічого вигадувати. Повідомлення слідчого ОСОБА_31 щодо вручення йому підозри сприймав як погрозу, однак вважав, що підозра йому оголошена не буде.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав суду про те, що на початку лютого 2022 року був відряджений із ДРУП до ВП № 1 на посаду заступника начальника. У зв`язку із повномаштабним вторгненням перебував на робочому місці цілодобово.

14 березня 2022 року увечорі черговий повідомив про отримання виклику з приводу конфлікту невідомих осіб, які стукають у двері.Оскільки СОГ йому не підпорядковувалась, він надав вказівку оперативному працівнику поліції з місця виклику повідомити про ситуацію. Через 15-20 хвилин зателефонував ОСОБА_38 та повідомив, що знаходиться на місці виклику, осіб не виявлено, двері до квартири не відкривають, порушень не виявлено.

15 березня 2022 року під час прийняття звіту від працівників, що здавали зміну, йому доповіли, що за попередню добу тяжких та особливо тяжких злочинів не трапилося.

Через деякий час його викликали до ДБР в якості свідка, де слідчий ОСОБА_37 запитав, чи розуміє він, чому його викликали?Запитав, чи він працює із ОСОБА_32 та чи може надати проти нього покази.Він повідомив, що не розуміє, чому він повинен надавати пояснення проти ОСОБА_36 та з приводу чого. Між його допитом в якості свідка та оголошенням йому підозри минув рік. Після того, як йому вручили підозру, йому знову телефонував слідчий ОСОБА_37 та сказав, що потрібно було погоджуватись на співпрацю.

Про те, що він, нібито, бачив ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , може пояснити, що із відділу поліції 14 березня 2022 рокувин вийшов приблизно о 19:00, на початку 20:00 години, тому не міг їх бачити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив факт надання ним вказівок щодо списання висновку за фактом зврень до поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

На підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,а також ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України,сторона обвинувачення посилалася на покази допитаних в судових засіданнях свідків, а також на письмові та речові докази, а саме:

Том № 1

1. Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-386;

2. Копія супровідного листа ДВБ НП України в порядку ст. 214, 216 КПК України від 14.06.2022 та рапорт зареєстрований в ЖЄО ДВБ ПН України ;

3.Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-386;

4.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62022-386;

5.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п №62022-387;

6.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62022-388;

7.Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-386;

8.Копія постанови про зміну слідчої групи (керівник Управління ГСУДБР ОСОБА_39 ) від 24.06.2022;

9.Копія постанови про зміну групи прокурорів (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 08.08.2022;

10.Копія постанови про групу прокурорів у к/п № 62022-702 (заступникГенерального прокурора ОСОБА_40 ) від 16.09.2022;

11.Копія постанови про групу прокурорів у к/п № 62022-701 (заступникГенерального прокурора ОСОБА_40 ) від 16.09.2022;

12. Копія постанови про об`єднання матеріалів к/п (прокурор відділу ОСОБА_41 ) від 19.09.2022;

13.Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-701;

14.Копія постанови про визначення слідчого (заступник керівника ГСУ ОСОБА_42 ) від 24.02.2023 к/п № 62022-386;

15.Копія рапорту про внесення відомостей до ЄРДР від 07.03.2023 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

16.Копія рапорту про внесення відомостей до ЄРДР від 22.02.2023 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

17.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-257 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

18.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-263 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

19.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-206 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

20.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-207 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

21.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-208 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

22.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-209 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

23.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-210 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

24.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62023-211 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

25.Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62022-702 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

26. Копія повідомлення про початок досудового розслідування к/п № 62022-701 (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

27.Копія постанови про об`єднання матеріалів к/п (прокурор відділу ОСОБА_41 ) від 07.12.2022;

28.Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-386;

29. копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-135 (прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 );

30.Копія постанови про визначення підслідності та об`єднання матеріалів к/п (прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 ) від 24.02.2023;

31.Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-386;

32.Копія постанови про визначення підслідності та об`єднання матеріалів к/п (прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 ) від 23.03.2023;

33.Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань к/п № 62022-386;

34.Копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-206 (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 22.03.2023;

35.Копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-207 (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 22.03.2023;

36.Копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-208 (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 22.03.2023;

37.Копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-209 (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 22.03.2023;

38.Копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-21С (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 22.03.2023;

39.Копія постанови про визначення групи прокурорів у к/п № 62023-21 (заступник Генерального прокурора ОСОБА_40 ) від 22.03.2023;

40.Копія постанови про визначення слідчого (заступник керівника відділу)Управління ГСУ ДБР ОСОБА_45 ) від 10.01.2023 к/п № 62022-386;

41.Копія доручення про проведення слідчих (розшукових) дій (старший слідчий Управління ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) від 27.06.2022;

42.Копія супровідного листа ДВБ НП України на виконання доручення слідчого від 06.07.2022 (перший заступник ДВБ НП України ОСОБА_271);

43.Копія рапорту о/у ДВБ НП України ОСОБА_46 ;

44.Копія рапорту о/у ДВБ НП України ОСОБА_46 ;

45.Протокол пред`явлення особи для впізнання за участі ОСОБА_47 ;

46.Протокол пред`явлення особи для впізнання за участі ОСОБА_47 ;

47.Протокол пред`явлення особи для впізнання за участі ОСОБА_13 ;

48.Протокол пред`явлення особи для впізнання за участі ОСОБА_13 ,

Том №2

1. Копія постанови від 27.07.2023 про визначення слідчих у кримінальному провадженні;

2.Копія постанов від 23.06.2022 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні;

3.Копія постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.06.2022 (прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 );

4.Копія постановивід 23.06.2022 про призначеннягрупипрокурорів у кримінальному провадженні;

5.Копія витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 62022-386;

6. Копії постанов від 03.08.2023 та 15.09.2022 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні,

Том № 3

1. Доручення в порядку ст. 40 КПК України ДВБ НПУ (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) від 21.04.2023;

2. Супровідний Херсонського управління ДВБ НПУ від 28.04.2023 (заступник начальника управління ОСОБА_48 );

3. Супровідний до матеріалів ДВБ НПУ від 21.07.2022 (перший заступник ДВБ НПУ ОСОБА_49 ) з додатками;

4. Супровідний до матеріалів ДВБ НПУ від 26.09.2022 (перший заступник ДВБ НПУ ОСОБА_49 ) з додатками;

5. Супровідний до матеріалів ДВБ НПУ від 10.11.2022 (перший заступник ДВБ НПУ ОСОБА_49 ) з додатками;

6. Супровідний до матеріалів ДВБ НПУ від 26.12.2022 (перший заступник ДВБ НПУ ОСОБА_49 ) з додатками,

Том № 4

1. Клопотання про проведення обшуку від 08.02.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) за місцем розташування ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

2. Ухвала Печерського районного суду міста Києва № 757/4923/23-к від 08.02.2023 про дозвіл на проведення обшуку за місцем розташування № 1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області (слідча суддя ОСОБА_50 );

3. Протокол обшуку за місцем розташування ВП № 1 ДРУП ГУ НП в Дніпропетровській області з додатками та флеш накопичувачем (старший слідчий в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_51 );

4. Клопотання про проведення обшуку від 08.02.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) за місцем проживання ОСОБА_5 ;

5. Ухвала Печерського районного суду міста Києва № 757/4932/23-к від 08.02.2023 про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 (слідча суддя ОСОБА_50 );

6. Протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем (слідчий ТУ ДБР у м. Полтаві - ОСОБА_52 );

7. Клопотання про проведення обшуку від 08.02.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) за місцем проживання ОСОБА_4 ;

8. Ухвала Печерського районного суду міста Києва № 757/5084/23-к від 08.02.2023 про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 (слідча суддя ОСОБА_50 );

9. Протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем (слідчий ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_53 ),

Том № 5

1. Клопотання про проведення обшуку від 08.02.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) за місцем проживания ОСОБА_3 ;

2. Ухвала Печерського районного суду міста Києва № 757/5087/23-к від 08.02.2023 про дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 (слідча суддя ОСОБА_50 );

3. Протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_54 );

4. Клопотання про проведення обшуку від 08.02.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) у транспортному засобі ОСОБА_3 ;

5. Ухвала Печерського районного суду міста Києва № 757/5092/23-к від 08.02.2023 про дозвіл на проведення обшуку у транспортному засобі ОСОБА_3 (слідча суддя ОСОБА_50 );

6. Протокол обшуку у транспортному засобі ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_55 );

7. Протокол обшуку у транспортному засобі ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш-накопичувачем (старший слідчий Д У ДБР в м. Полтаві ОСОБА_56 ),

Том 7

1. Постанова про визнання речовим доказом та визначення місця їх зберігання від 01.03.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) грошові кошти 50 000 грн.;

2. Клопотання про арешт майна від 01.03.2023 (прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 );

3. Ухвала Печерського районного суду міста Києва від 15.03.2023 №757/10089/23-к (слідча суддя ОСОБА_57 );

4. Постанова про визнання речовим доказом та визначення місця їх зберігання від 01.03.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) журнали та книги обліків ВП;

5. Протокол огляду від 15.03.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) матеріали ЖЄО з додатками;

6. Постанова про визнання речовим доказом та визначення місця їх зберігання від 15.03.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) матеріали ЖЄО та сейф пакет В1014419;

7. Постанова про визнання речовим доказом та визначення місця їх зберігання від 22.11.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) комп`ютер ОСОБА_3 ;

8. Протокол огляду від 30.01.2024 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) комп`ютер ОСОБА_3 ;

9. Постанова про визнання речовим доказом та визначення місця їх зберігання від 22.01.2024 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 ) всі речові докази;

10. Службова записка про прийняття речових доказів до кімнати зберігання ДБР керівник першого відділу Управління ГСУ ДБР ОСОБА_58 від 02.02.2024;

11. Квитанція на зберігання речових доказів ДБР,

Том 8

1. Копія постанови про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 17.10.2023 прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 за погодженням заступника Генерального прокурора ОСОБА_59 ;

2. Копія супровідного листа Київського апеляційного суду матеріальних носіїв - ухвал Київського апеляційного суду про дозвіл на проведення НСРД (не таєно) від 02.11.2023 № 01-2653 за підписом ОСОБА_60 ;

3. Копія Лист Київського апеляційного суду щодо зняття грифу секретності з ухвал Київського апеляційного суду про дозвіл на проведення НСРД від 02.11.2023 № 01-2652 за підписом ОСОБА_60 ;

4.Ухвала Київського апеляційного суду від 26.07.2022 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_3 (суддя ОСОБА_61 );

5. Ухвала Київського апеляційного суду від 26.07.2022 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_4 (суддя ОСОБА_61 );

6. Ухвала Київського апеляційного суду від 24.10.2022 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_4 (суддя ОСОБА_61 );

7. Ухвала Київського апеляційного суду від 24.10.2022 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_3 (суддя ОСОБА_61 );

8. Ухвала Київського апеляційного суду від 16.01.2023 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_4 (суддя ОСОБА_62 );

9. Ухвала Київського апеляційного суду від 17.01.2023 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_5 (суддя ОСОБА_62 );

10. Ухвала Київського апеляційного суду від 17.01.2023 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_3 (суддя ОСОБА_62 );

11. Ухвала Київського апеляційного суду від 17.01.2023 про дозвіл на проведення НСРД відносно ОСОБА_3 (суддя ОСОБА_62 );

12. Копія супровідного листа про передавання матеріальних носіїв інформації, що розсекречено від 29.06.2023 (керівник управління РСО ОСОБА_63 );

13. Копія опису матеріальних носіїв інформації, які розсекречені;

14. Копія супровідного листа прокурору відділу ОГГІ ОСОБА_64 на погодження клопотання про проведення НСРД (старший слідчий в ОВС ОСОБА_65 ) від 14.10.2022 № 10-5/2431 т;

15. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 14.10.2022 № 10-5/2428 т ( ОСОБА_4 );

16. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 14.10.2022 № 10-5/2429 т ( ОСОБА_3 ),

Том № 9

1. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/94 т( ОСОБА_66 );

2. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/95 т ( ОСОБА_67 );

3. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/96 т ( ОСОБА_68 );

4. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/97 т ( ОСОБА_69 );

5. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/98 т ( ОСОБА_70 );

6. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/99 т ( ОСОБА_71 );

7. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/100 т ( ОСОБА_4 );

8. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/101 т ( ОСОБА_72 );

9. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/102 т ( ОСОБА_5 );

10.Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/103 т ( ОСОБА_73 );

11.Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/104 т( ОСОБА_74 );

12. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/105 т ( ОСОБА_75 );

13. Клопотання про надання дозволу на проведення НСРД від 05.01.2023 № 10-2/106 т ( ОСОБА_76 );

14. Постанова про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 19.04.2023 прокурор відділу ОГП - ОСОБА_44 за погодженням заступника Генерального прокурора ОСОБА_59 ;

15. Супровідний до розсекречених носіїв інформації т.в.о. начальника ДВБ НПУ ОСОБА_49 № 456 рсв/42/02-2023 від 04.04.2023;

16. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_77 від 16.03.2023;

17. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_78 від 16.03.2023;

18. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_79 від 16.03.2023 та DVD -R№ 40ІТ-2023;

19. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_80 від 16.03.2023 та DVD -R№ 658 т-2023;

20. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_81 від 20.03.2023 та флеш-носій «Goodram 32G»№ 718т;

21. Постанова про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 28.03.2023 прокурор відділу ОГП - ОСОБА_44 за погодженням заступника Генерального прокурора ОСОБА_59 ;

22. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_75 від 20.03.2023 та флеш-носій «Goodram»№ 1314п- 2022 т;

23. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_82 від 20.03,2023 та флеш-носій «Goodram 32G»№ 726 т;

24. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_83 від 20.03.2023 та флеш-носій «SandiskUltra 16GB»№ 717т;

25. Резолюція керівника Управління ГСУ ДБР ОСОБА_84 від 22.02.2023;

26. Супровідний до протоколів НСРД від 17.02.2023 № 31/2/2-40329-22 прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 ;

27. Постанова про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 07.07.2023 прокурор відділу ОГП - ОСОБА_44 за погодженням заступника Генерального прокурора ОСОБА_59 ;

28. Супровідний прокурору відділу ОГП ОСОБА_64 протоколів НСРД перший заступник ДВБ НПУ ОСОБА_49 № 248 рев 142/02-2023 від 13.02.2023;

29. Копія протоколу проведення НСРД відносно ОСОБА_85 від 29.09.2022 та-флеш-ноеій «Goodram 32G»№-725т;

30. Копія протоколу проведення НСРД відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022 та ф-леш-шосій «Goodram 32G»№ 722т,

31. Копія протоколу проведення НСРД відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022 та флеш-носій «Goodram 32G»№ 723т;

32. Копія протоколу проведення НСРД від 11.10.2022 тaDVD-R «Verbatim» 4,7GB№ 748т;

33. Копія протоколу проведення НСРД відносно ОСОБА_86 від 19.10.2022 та DVD-R «Verbatim» 4,7GB№ 751 т,

Том № 11

1. Супровідний МИСІ до протоколів НСРД від 01.04.2023 № 31/2/2-40329-22 прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 ;

2. Супровідний ДВБ НПУ ( ОСОБА_49 ) до прокурора відділу ОГП ОСОБА_87 протоколів проведення НСРД від 21.04.2023 № 535 рсв/42/02-2022;

3. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_81 від 10.04.2023 ( ОСОБА_88 ) та DVD -R «Verbatim» 4,7 GB№ 277 т;

4. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_86 від 30.03.2023 (ОСОБА_88) та DVD -R4,7 GB№ 1476 т,

Том № 13

1. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_81 від 20.03.2023 ( ОСОБА_88 ) та флеш-носії «GoodramJ2Gb» інв. № 724 т від 26.07.2022;

2. Протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_86 від 20.03.2023 ( ОСОБА_88 )та флеш-носії «Goodram 32Gb» інв. № 719 т від 26.07.2022;

3. Копія супровідного листа прокурора відділу ОГП ОСОБА_87 матеріалів НСРД від 11.04.2023 № 31/2/2-40329-22;

4. Копія резолюції керівника Управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 від 04.07.2023;

5. Копія супровідного листа прокурора відділу ОГП ОСОБА_87 матеріалів НСРД від 29.06.2023 № 31/2/2-40329-22;

6. Копія постанови про розсекречення матеріальних носіїв секретної інформації щодо проведення НСРД від 16.06.2023 прокурор відділу ОГП ОСОБА_44 затверджена заступником Генерального прокурора ОСОБА_59 ;

7. Копія листа ДВБ НПУ до прокурора відділу ОГП про надсилання розсекречених протоколів НСРД (т.в.о директора ДВБ НПУ ОСОБА_49 ),

Том № 14

1. Копія клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців від 18.04.2023 (старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 );

2. Копія постанови про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців від 25.04.2023 (Заступник генерального прокурора ОСОБА_59 );

3. Копія клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 6-ти місяців від 18.05.2023 (Старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 погоджено Заступник генерального прокурора ОСОБА_59 );

4. Копія ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/20945/23-к від 24.05.2023 про продовження строків д/р до 6-ти місяців (слідча суддя ОСОБА_90 );

5. Копія клопотання про продовження строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 12-ти місяців від 20.08.2023 (Старший слідчий ГСУ ДБР ОСОБА_43 погоджено Заступник генерального прокурора ОСОБА_59 );

6. Копія ухвали Печерського районного суду міста Києва № 757/36170/23-к від 21.08.2023 про продовження строків д/р до 12-ти місяців (слідча суддя ОСОБА_91 )

Том № 17

1. Протокол затримання ОСОБА_3 , та флеш накопичувач «Kingston32 GB»;

2. Ухвала Печерського районного суду міста Києва про обрання запобіжного заходу ОСОБА_15 № 757/32449/23-к від 29.07.2023 (слідчий суддя ОСОБА_92 );

3. Особова картка ОСОБА_3 ;

4. Особова картка бази даних МВС України АРМОР щодо ОСОБА_3 ;

5. Послужний список ОСОБА_3 ;

6. Доручення Дніпровському управлінні ДВБ НПУ;

7. Матеріали виконаного доручення, копії посадових інструкцій та наказів про призначення ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

8. Запит до КП Обласний МПЦ щодо перебування на обліку у психіатра ОСОБА_3 ;

9. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка КП Обласний МПЦ щодо ОСОБА_3 ;

10. Запит до Дніпропетровського БКЛ НПС щодо перебування у лікаря нарколога ОСОБА_3 ;

11. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка Дніпропетровського БКЛ НПС щодо ОСОБА_3 ;

12. Запит до Дніпропетровського БКЛ НПС щодо перебування у лікаря нарколога ОСОБА_6 ;

13. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка Дніпропетровського БКЛ НПС щодо ОСОБА_6 ;

14. Запит до КП Обласний МПЦ щодо перебування на обліку у психіатра ОСОБА_6 ;

15. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка КП Обласний МПЦ щодо ОСОБА_6 ,

Том № 18

1. Особова картка ОСОБА_4 ;

2. Послужний список ОСОБА_4 ;

3. Запит до КП Обласний МПЦ щодо перебування на обліку у психіатра ОСОБА_4 ;

4. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка КП Обласний МПЦ щодо ОСОБА_4 ;

5. Запит до Дніпропетровського БКЛ НПС щодо перебування у лікаря нарколога ОСОБА_4 ;

6. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка Дніпропетровського БКЛ НПС щодо ОСОБА_4 ;

7. Запит до КП Обласний МПЦ щодо перебування на обліку у психіатра ОСОБА_5 ;

8. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка КП Обласний МПЦ щодо ОСОБА_5 ;

9. Запит до Дніпропетровського БКЛ НПС щодо перебування у лікаря нарколога ОСОБА_5 ;

10. Резолюція керівника управління ГСУ ДБР ОСОБА_89 та довідка Дніпропетровського БКЛ НПС щодо ОСОБА_5 .

Зокрема, на думку прокурора, наступні письмові та речові докази підтверджують вину всіх обвинувачених в осбязі пред`явленого їм обвиунвачення:

- протокол огляду від 06 липня 2022 року, з якого слідує, що було оглянуто DVD-R диск з файлами. Файл під назвою: «.1613940.mp3» маєдіалог ОСОБА_13 на лінію«102». Зокрема, ОСОБА_13 зазначила, що у АДРЕСА_9 виламують дівері, не знають хто. Звуковий файл під назвою: «.1614224.mp3» має наступний діалог: ОСОБА_14 зателефонував на лінію «102» та повідомив про підозрілі дії, а саме: прийшло багато хлопців шість або сім, вскривали квартиру сусіда на другому поверсі, там були хлопець з дівчиною, їх забрали з собою. Він записав номер автомобіля, вони представилися, як територіальна оборона, у них не було зброї, ломали двері. Особи з другого поверху займалися наркотиками. Також зазначив, що були автомобілі: «Шкода Октавіа» черного кольору номер НОМЕР_1 , «БМВ» сьомої моделі сірий металик номер НОМЕР_3 , «Тойота Рав4» черного кольору НОМЕР_4 ,«Жигулі» червоного кольору номер 1623ДП;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 червня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 11 години 30 хвилин по 11 годину 40 хвилин, відповідно до якого ОСОБА_93 впізнав особу, яка зображена на фотознімку № 3, яку бачив в день нападу 14 березня 2022 року у приміщенні ВП № 1. Відповідно до довідки від 29 червня 2022 року на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 червня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 11 години 40 хвилин по 11 годину 50 хвилин, відповідно до якого ОСОБА_93 впізнав особу, яка зображена на фотознімку № 4, як особу яку він бачив у приміщенні кабінету ВП № 1 ДРУП у день вчинення злочину відносно нього. Відповідно до довідки від 29 червня 2022 року на фотознімку під № 4 зображений ОСОБА_4 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29 червня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 12 години 30 хвилин по 12 годину 35 хвилин, відповідно до якого ОСОБА_13 впізнала особу, яка зображена під № 1, як керівника ВП № 1ДРУП, куди вона була доставлена 14 березня 2022 року. Відповідно до довідки на фотознімку № 1 зображений ОСОБА_3 ;

-протокол пред`явлення особи для впізання за фотознімками від 29 червня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 12 години 35 хвилин по 12 годину 40 хвилин, відповідно до якого ОСОБА_13 впізнала особу під № 2, як особу поліцейського ВП № 1 ДРУП. Відповідно до довідки від 29 червня 2022 року на зображенні № 2 зображений ОСОБА_4 ;

-протокол обшуку від 28 лютого 2023 року, проведеного у проміжок часу з 06 години 15 хвилин по 12 годину 51 хвилину, в присутності понятих, відповідно до якого було проведено обшук службового кабінету ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , об 04 годині 00 хвилин прибув адвокат ОСОБА_10 представляти інтереси ОСОБА_3 . Під час обшуку предмети, які були виявлені, були вилучені та запаковані до сейф-пакетів;

-протокол обшуку від 28 лютого 2023 року, проведеного у проміжок часу з 06 години 12 хвилин по 06 годину 59 хвилин, в присутності понятих, відповідно до якого було проведено обшук у двокімнатній житловій квартирі. Під час безпосереднього проведення обшуку було виявлено, що помешкання має дві житлові кімнати, кухню, ванну кімнату, туалет, коридор. В ході проведення обшуку предметів, документів, мобільних телефонів, носіїв інформації, що мають відношення до кримінального провадження виявлено не було;

-протокол обшуку від 28 лютого 2023 року, проведеного у проміжок часу з 06 години 16 хвилин до 08 години 52 хвилини, у присутності понятих, відповідно до якого було проведено обшук у квартирі, розташованій за адресою: АДРЕСА_10 . Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено: блокнот А4 у клітинку на 96 арк., в середині якого містяться рукописні записи, виконані барвниками різних кольорів, а також два окремих ааркуші формату А4 з рукописними записами. Окрім цього, було виявлено системний блок чорного кольору із наліпкою з серійним номером, всередині якого міститься: жорсткий диск;

-протокол обшуку від 28 лютого 2023 року, проведеного у проміжок часу з 06 години 11 хвилин до 10 години 15 хвилин, за участі понятих, відповідно до якого було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 . Під час обшуку було виявлено: предмет, зовні схожий на рушницю, на ремінці якої виявлено № 2221, та аналогічним номером на поверхні ствола; пластмасову напівпрозору коробку, в якій знаходяться 27 металевих предметів, зовні схожих на набої; банківську картку Monobank № НОМЕР_5 ; мобільний телефон сірого кольору Samsung, в середині якого знаходиться карта пам`яті. На момент обшуку телефон вимкнений; мобільний телефон білого кольору марки «НТС» imei НОМЕР_6 , без сім картки; коробку з під мобільного телефону IPhone 11 Pro imei НОМЕР_7 ; коробка з-під мобільного телефону IPhone 8 imei НОМЕР_8 ;

-протокол обшуку від 28 лютого 2023 року, проведеного у проміжок часу з 10 години 07 хвилин до 12 години 22 хвилини, за участі понятих, відповідно до якого було проведено обшук у автомобілі марки «Mercedes-Benz» Е350, номерний знак НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_15 , припаркований за адресою АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку було виявлено: в бардачку автомобіля в середині салону: мобільний телефон марки Nokia № 95 8 Gb, чорного кольору, imei НОМЕР_10 , без сім-карти; 2 USB флеш накопичувачі; три аркуші паперу формату А4 рукописного тексту і на п`яти сторінках, а саме заяви на ім`я начальника ВП № 1 капітана поліції ОСОБА_94 від ОСОБА_95 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо вчинення відносно останньої протиправних дій;

-протокол огляду від 15 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 10 години 10 хвилин по 10 годину 35 хвилин, відповідно до якого було проведено огляд матеріалів висновку № 4611 за матеріалами ЖЄО № 1932/6129 ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-протокол огляду від 30 січня 2024 року, проведеного у проміжок часу з 11 години 03 хвилини по 11 годину 15 хвилин, відповідно до якого було проведено огляд моноблоку іМас та приладів до нього, який було вилучено під час обшуку службового кабінету ОСОБА_3 ;

-ухвали слідчих суддів Київського апеляційного суду, що містяться на а.к.п. 219-253 тому № 3;

-протокол огляду від 14 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 10 години 30 хвилин по 16 годину 30 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей сейф-пакету ДБР 026951 вилучених в ході обшуку 28 лютого 2023 року з кабінету ОСОБА_5 ;

-протокол огляду від 28 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 09 години 10 хвилин по 10 годину 25 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей з сейф-пакету № ДБР026958 вилучених 28 лютого 2023 року в ході обшуку приміщення ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-протокол огляду від 10 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 09 години 20 хвилин до 16 години 30 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей з сейф-пакету № ДБР 026950, вилучених в ході проведення обшуку 28 лютого 2023 року у ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (ЄО та журнали, графіки чергувань);

-протокол огляду від 10 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 10 години 00 хвилин по 11 годину 40 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей з поліетиленового упакування вилученого в ході обшуку 28 лютого 2023 року у приміщенні ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-протокол огляду від 07 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 15 години 30 хвилин по 16 годину 30 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст з сейф-пакету № В1010833, вилучених в ході обшуку 28 лютого 2022 року за місцем мешкання ОСОБА_96 за адресою: АДРЕСА_11 ;

-протокол огляду від 07 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 09 години 30 хвилин по 17 годину 00 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей з сейф-пакету № ДБР 026959, вилучених в ході обшуку 28 лютого 2023 року із кабінету ОСОБА_5 ;

-протокол огляду від 06 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 15 години 00 хвилин по 17 годину 30 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей з сейф-пакету № В1011527, вилучених в ході проведення обшуку 28 лютого 2023 року за адресою АДРЕСА_15 (висновок експертизи, акти, зразки досліджень);

-протокол огляду від 06 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 11 години 10 хвилин по 14 годину 30 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст речей з сейф-пакету № М1010328, вилучених в ході проведення обшуку 28 лютого 2023 року за адресою АДРЕСА_10 ;

-протокол огляду від 28 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 14 години 10 хвилин по 15 годину 25 хвилин, відповідно до якого було оглянуто вміст з сейф-пакету № ДБР026960, вилучених 28 лютого 2023 року;

-наказ Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області № 500 від 28 лютого 2023 року про організацію проведення службового розслідування, відповідно до якого було призначено службове розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП, що привело до проведення 28 лютого 2023 року санкціонованих обшуків у служових кабінетах відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП;

-висновок, затверджений начальником ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_97 від 29 березня 2023 року, про результати проведення службового розслідування за відомостями щодо можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими Дніпровського РУП ГУНП, що привело до проведення 29 лютого 2023 року санкціонованих обшуків у службових кабінетах відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП;

-наказ Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області № 728 від 29 березня 2023 року про допущення до виконання службових обов`язків окремих поліцейських відділення поліції № 1 Дніпровського РУП ГУНП;

-висновок, затверджений т.в.о. голови Національної поліції України ОСОБА_98 від 04 липня 2023 року, службового розслідування за відомостями, викладеними у листі виконувача обов`язків заступника Директора Державного бюро розслідувань ОСОБА_99 від 16 травня 2023 року № 10-2-02-02-11560 щодо можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтроль особи від 20 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 10 години 40 хвилин по 11 годину 30 хвилин, відповідно до якого було розглянуто вміст інформації, яка надійшла на флеш-носії інв. № 1314т-2022 від 30 вересня 2022 року, де зафіксовано наступне: розмова мала місце 28 лютого 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_100 . Позначено ОСОБА_75 як «В» , працівник поліції, який вів діалог - «П» . П - «как вас отпустили?», Д - «утро, все идите», П - «просто все идите, или как бы решали вопрос с полицейскими?», Д - «знаете…», П - «как разошлись?», Д - «знаете, я не могу рассуждать с вами на такие темы потому что я не знаю какой вы человек и с какой стороны…», П - «порешали вопрос?», Д - «с какой стороны вы ко мне подходите….с человеческой или по погонам?», П - «с человеческой», Д - «это вы можете мне так в лицо говорить?», П - «ну вопрос закрыли? Я имею ввиду…», Д - «за меня никто не заносил, за меня позвонили…ну так хватит? Ну за меня никто не заносил, я скажу…», П - «а за парней?», Д - «не знаю, за меня позвонили ребята, там говорили, сказали утром он выйдет, все…», П - «тоесть ты ничего не платил», Д - «я ничего не платил, не с кем не общался… Я вам скажу так, я единственный кто получал больше всех п…лей». П - «пацаны завозили какие-то деньги полиции?», Д - «я вам этого не скажу», П - «тоесть, ты не знаешь или не скажешь?», Д - «не скажу…давайте так, 50 на 50». П - «сотрудники полиции вымагали деньги?», Д - «не-не»;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтроль особи від 20 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 11 години 40 хвилин до 12 години 30 хвилин, відповідно до якого розмова мала місце 28 лютого 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_82 ОСОБА_103 - «К» , працівник поліції - «П». П - «ну тобі конкретно шо то казали? От бачиш, а ти переживав. А це ОСОБА_106 цей вопрос закривав чи люди, які за нього приїжали?» К - «люди з ОСОБА_107 , я же там не знаю. Сначала просили, потом типа, я так понял что за ОСОБА_108 приехали решать они меня под эту гребенку тоже. Это вот этот, ОСОБА_27 , их типа туда навел. Это его идея была»;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтроль особи від 20 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 14 години 40 хвилин по 16 годину 30 хвилин, відповідно до якого розмова мала місце 28 лютого 2023 року за місцем мешкання ОСОБА_109 ОСОБА_81 - як «Д» , працівник поліції - як «П» . Д - «обычно я «работаю» с этим - с ОСОБА_273», П - «и что в твои обязаносты входит?», Д - «ну вот допустим: есть у меня «барыга». Я с ним договариваюсь о встрече. Приезжаю. Говорю: «ОСОБА_272, есть этот…мне нужно «поработать». Хорошо! Что заработаешь, скажешь. Вот допустим, я заработал 1000 долларов - я ему привез, 400 отдал», П - «из рук в руки?», Д - «Да», П - «а с начальником райотдела разговаривали?», Д - «общались с этим…, как его. ОСОБА_132. Начальник отдела. Я забыл, как его фамилия. Вели с ним диалог. Мы вели с ним диалог - конкретно, чтоби решить вопрос», П - «ну сколько? Это он Вам предлагал сумму?», Д - «мы отдали на троих…а те еще пацаны там были…пацаны по-моему там отдали тысяч шесть, а мы отдали шесть тысяч на троих. И все», Д - «они позвали начальника. Я говорю: «можно на минутку?»; П - «именно ОСОБА_111 этого?»; Д - «да. Я говорю: «можем отойти?». Он говорит: «да». Я говорю: « Давай решать!». Он говорит: «десять ищите!». Я говорю - за меня? Не, говорит, за вас двоих. Я поднимаюсь. Говорю: «Короче, «трешку» и все!». Он говорит: «нет! Все! Щас вас по 208. Едешь на ИВС». Говорю: «Ну все, поехали». Он что-то помялся-помялся. Говорит: «Ладно. Звони. Пусть везут «трешку», П - «угу. А за ОСОБА_276», Д - «за ОСОБА_33 там дядя решал. Мне сказали, что «ты за себя решай. За него решат»;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відео контроль особи від 29 вересня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 12 години 00 хвилин по 12 годину 30 хвилин, відповідно до якого було проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо-, відео контроль ОСОБА_13 ;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відео контроль особи від 29 вересня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 13 години 40 хвилин по 14 годину 20 хвилин, відповідно до якого було проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо-, відео контроль ОСОБА_13 ;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо-, відео контроль особи від 29 вересня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 13 години 00 хвилин по 13 годину 30 хвилин, відповідно до якого було проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо-, відео контроль ОСОБА_13 ;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 14 жовтня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 16 години 35 хвилин по 17 годину 15 хвилин із номеру мобільного телефону НОМЕР_11 , яким користується ОСОБА_113 ;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 19 жовтня 2022 року, проведеного у проміжок часу з 12 години 15 хвилин по 13 годину 20 хвилин із номеру мобільного телефону НОМЕР_12 , якии користується ОСОБА_114 ;

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з елетронних комунікаційних мереж від 10 квітня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 16 години 00 хвилин по 18 годину 20 хвилин, відповідно до якого було знято інформацію з електронних комунікаційних мереж, а саме: номеру мобільного телефону НОМЕР_13 , яким користується ОСОБА_115 . Відповідно до якого 28 лютого 2023 року об 11 годині 52 хвилини 05 секунд фігурант (далі Д) зателефонував абоненту НОМЕР_14 - адвокат ОСОБА_116 (далі С): Д - ну шо? Короче, они мне говорят типо, если ты будешь типо сотрудничать, поможешь нам этих полицейских, то дадут мне домашний арест типо, за срок, говорит, мы тебе не обещаем. 28 лютого 2023 року о 12 години 19 хвилин 00 секунд на телефон фігуранта зателефонував абонент НОМЕР_15 - сестра фігуранта ОСОБА_274 (далі О ). Слухавку взяла співмешканка фігуранта ОСОБА_118 (далі - В): В - это когда ото « ОСОБА_275 » деньги за них платил. Шо было год назад. О - а зачем это подняли? В - ну потому что им нужны мусора. Они узнали шо… ну это короче какая-то там проверка киевская, им короче нужны мусора, они узнали шо мусора взяли взятку, поняла, за них. Говорят еще, шо если ОСОБА_119 будет работать с мусорами, поняла… О - угу. В - ..типо могут дать домашний арест. О - пускай работает. В - и мы так решили, потому что ему некого защищать. А кого? ОСОБА_276 ОСОБА_277 Кого? 28 лютого 2023 року в 21 годині 51 хвилині 35 секунді фігурант (далі - Д) телефонує абоненту НОМЕР_16 - співмешканка фігуранта ОСОБА_120 . Остання слухавку не бере. Під час гудків ОСОБА_81 говорить з особами поруч: Д - ..ты знаєш, мусора не так как-то себя ведут. Да, они хотят просто шоб их вьебать всех, и все. Ну, им похуй на меня. Они так ведут себя со мной, им так похуй, они больше за мусоров распрашивают…ОСОБА_278 трубку не берет… 01 березня 2023 року о 12 гоині 48 хвилин 45 секунд фігуранту (далі - Д) зателефонував абонент НОМЕР_17 - матір фігуранта ОСОБА_121 (далі - С): Д - не, та пароль я помню. Я забыл тебе сказать - помнишь когда я тебе звонил, еще давно, год назад, когда у меня ситуация была? Шо я тебе говорил шо там ОСОБА_279 заедет, ты ему три тысячи долларов передашь моих, шоб ты ему отдала, ото помнишь? После комендантского час? С - и? Д - ты передавала. Если шо, ты там следователь когда будет спрашивать, шоб ты подтвердила это, шо ты давала мои деньги, шо я тебе звонил просил. Только я тебе тогда не рассказывал зачем это деньги, я сказал тебе шо мне надо просто одолжить, надо было просто одолжить. Все, бо этого человека уже ж нету, поняла, он за границей, кому ты передавала, и нема кому подтвердить, надо шоб ты это…ты ж просто передавала тогда, ты ж помнишь эту ситуацию. С - не, ну это да, я помню шо отдавала деньги тогда. Д - да, тогда хорошо, бо я забыл тебе предупредить за это. С - а, не, ну та б спросили, я б сказала бы да, передавала, сын попросил, сказал, шо подьедут, надо дать и все. Д - да, да. ОСОБА_279 подьезжал к тебе тогда, забирал деньги. Товарищ мой. С - хорошо, я поняла. 02 березня 2023 року о 09 годині 39 хвилин 31 секунду фігуранту (далі - Д) зателефонував абонент НОМЕР_18 - особа на ім`я ОСОБА_122 (далі - М): Д - там жостко ОСОБА_124 . Там інтернет весь гудить, ти ж бачив мене в інтернеті? М - нє, не бачив. Д - в інтернеті єсть же ж. М - уже єсть? І шо там пишуть? Д - то шо цей…забрали гроші, вивезли на гараж, связували руки, били короче, таке… М - а так воно і било, да? Д - ну почти так, да. Шо там связани тіпо міліція, шо рішали тіпо с поліцієй вопроси. М - ну тебе надо их упаковать, да невірно? Я так поняв. Д - да, да. М - а єслі ти ето зделаеш то шо буде? Д - п`ять на три. Условка. М - ой блять… Ну главне шоб нам іще оружие не поприписували, то вообще буде класно. М - а шо Д - позабирали короче сем автоматов АК-47, потом двенадцать гранат, лосем или десять обрезов короче… Короче меня там росписали як я лидер. М - а хто тебе так, направлєніє таке тобі дав? Д - ДБР. Я у них полтора года в разработке, там на меня короче стопки страшне… М - ти давай тормози, вилась с етой х..ні на…й. 03 березня 2023 року о 08 годині 13 хвилин 59 секунд фігурант (далі - Д) телефонує абоненту НОМЕР_16 - співмешканка фігуранта ОСОБА_120 (далі - В): В - просто страшно от того, что ОСОБА_125 едет туда..що сколько денег платили и сколько связей типо есть, но ничего ж то особо им это не помогаэт… Д - только на суд…если ОСОБА_280 закроют, я х.й дам показания. В - та понятно…смысл блять какой…потеряются тогда показания…какие показания могут быть если они поступили, слышишь…воспользовались положение бл..ть… Д - ну да, е..ть, давили на ребенка, на меня. В - типо да, и еще слышишь, и ребенка затрагивали. Не ох..ли они, не? Отвечаю, вот так вот только щас закрывают, только будут какие-то допросы - я не знаю них..я. Мне по..й. Я ничего на..й не видел. Меня там не было даже. В - типо шо это за ..это клевета, за это их можно тоже дернуть…это бред такой…сделали каких-то блять бандитов…реально тупо бандиты какие-то… А ты заметил, шо они сделали очень большой акцент на полицию которые взятку брали. Д - та я не знаю никого, никому я ничего не давал. В - нет, ну это понятно… Я слушала вот, не так за вас, как за этих, понял? 03 березня 2023 року о 14 годині 00 хвилин 49 секунд фігурант (далі - Д) телефонує абоненту НОМЕР_19 - слідчий ДБР ОСОБА_126 (далі - С): С - слушай, ну а разбой тебе совершать не страшно было? Д - та не…ну…там же ситуація… С - ситуація…ладно, короче, давай…бред ты мне в телефоне рассказываешь. Я тебе сказал - будет адвокат, я тебе скину. 03 березня 2023 року о 19 годині 06 хвилин 01 секунду фігурант (далі - Д) телефонує абоненту НОМЕР_16 - співмешканка фігуранта ОСОБА_120 (далі - В): Д - ничего. Сказали одно, а сделали другое. 03 березня 2023 року о 19 годині 31 хвилині 59 секунд фігурант (далі - Д) зателефонував абоненту НОМЕР_14 - адвокат ОСОБА_116 (далі - С): Д - они не сдердали слово свое (а.к.п. 218-239 том № 5);

-протокол про проведення негласних (слідчих) розшукових дій від 30 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 09 години 55 хвилин по 10 годину 35 хвилин, про зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно абонента НОМЕР_12 , яким користується ОСОБА_114 : 28 лютого 2023 року о 12 годині 49 хвилин 32 секунди фігуранту (В) зателефонував абонент НОМЕР_20 - ОСОБА_127 (Ч): В - вообще по факту ты понял, сейчас я с адвокатом пи..ел, ну те, кто залетіли это ДБРовцы, ты понял. Киевские. Мы им на х.й не нужны. Ну мне вот так следователь говорит прямо: «Ты мне на х.й не нежен», ну вообще нах.й. Ч - так, а за что вас, я не понимаю? В - Ну это вот по тому вот тому делу, ты понял? То, что, когда было с ОСОБА_128 , ты понял? Ч - угу. В - вот, а саейчас, я так понимаю короче, они еба..т мусоров, ну начальников вот этих ты понял бл..ть? Ну и короче, они как-то вишли на эту ху..ю, я щас просто сижу вот читаю клопотання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ну я б..ть ты понял, ну мне сказали типо мне фартануло не то чтобы фартануло типо… ну то что я ниразу типо не судим. Короче и что бл..ь я е.у б..ть в лучшем случае три (а.к.п. 240-252 том № 5);

-протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіоконтроль особи від 20 березня 2023 року, проведеного у проміжок часу з 12 години 40 хвилин по 14 годину 30 хвилин, відповідно до якого проведено негласну слідчу (розшукову) дію - аудіо контроль ОСОБА_129 . Далі позначається ОСОБА_81 як «Д» , працівника поліції, який вів діалог - ОСОБА_102 : П - членами ТРО, « ОСОБА_130 » представлялись?; ОСОБА_131 - так. Тероборона; Д - приїхали туди, поспілкувались коротко із ними, вони ото говорять.. кажу на бензин скидуйтесь, вони скинули нам дві тисячі на бензин, ми потім їх висадили, через хвилин 30-40 нас виходить патрульки, пісники, поліція звичайна, перекрила нам дорогу на «Раве», ми були на «Раве», вони перекрили нам дорогу, підїхав на «Q7» білій ОСОБА_132 , він ОСОБА_133 представився, по типу начальник райвідділку АНД; Д - так, так, ми їхали додому, мене відвозили. Виходить, ми їхали туди, стали біля стінки, я кажу - можете покликати начальника? Вони покликали. Я говорю - шо нам типу буде? Він каже - якщо хочеш щоб нічого не було, відвів мене щоб ніхто не чув, каже - десять тисяч. Говорю - шо, за мене одного, доларів? Ні, каже, це по типу за тебе і за ОСОБА_108 . Кажу - так дай нам тоді із ОСОБА_134 поговорити; П - а ти його раніше знав, да, цього ОСОБА_111 ?; Д - ні, це перша зустріч, так. Я йому кажу - ОСОБА_132 , ну ні, оскільки це велика сума, кажу є три тисячі доларів, хочеш - бери. Він каже - тоді будемо по 208-мій вас затримувати. Кажу - добре, оскільки більше я тобі не знайду. Коротко він там покрутився….; П - тобто він погрожував, що вас можуть замкнути?; Д - по двісті восьмій. Він сказав, що уже на вас відкрита двісті восьма типу, і так далі…; П - саме на тебе та на ОСОБА_135 - на всіх. Взагалі він сказав - на вас, але я так розумію, що на всіх. Ну і коротше, виходить, ми йому сказали, проходить п`ятнадцять-двадцять хвилин, він спускається, каже - йди сюди. ОСОБА_136 - що? Він нехай привозять трійку. І я розумію хто, мама? Мама не поїде. Маму не хочу турбувати. Я зателефонував товарищу, він зараз за кордоном, ОСОБА_138 ; П - хто вам говорив, що ви можете йти?; Д - спустився помічник його, якийсь; П - кого?; Д ОСОБА_111 . Я забув як його звати. Каже, коротко, все, ОСОБА_132 сказав, що ви можете бути вільними; Д - коротше ОСОБА_140 вийшов, він віддав за себе «сім»; П - це вже вподальшому ви розмовляли?; Д - це на слідуючий день ми розмовляли. Він віддав за себе сім тисяч та ми три. Це десять. Виходить, хлопців я коли запитував, ось цих, вони говорили - скільки ви віддали? Ми сказали - десять. Вони кажуть - ну ми трішки менше. Кажу - скільки? Ну більше п`ятірки, кажуть. Все. Ось на цьому ми і розійшлися;П - що ще хотів у тебе запитати… дивись, по поліцейським…кого ти знаєш із цього райвідділку, чи давав ти комусь із них також гроші?; Д із ОСОБА_142 було; П з яким ОСОБА_142; Д ОСОБА_273; П ОСОБА_26 ?; ОСОБА_144 , це помічник, це зам там…хто він там…; П - це начальник розшуку; Д - чи начальник; П - він заступник ОСОБА_36; Д - із ним у мене було. Із ОСОБА_133; П - що було? Співробітничали?; Д ну да. ми це.. коли ми щось хотіли зробити, то ми його курсували, що ось буде по типу ось так. Він говорив - хорошо, робіть; П - хто це, особисто ти це робив, курсовав?; Д -так; П - тобто ставив у відом що на територію АНД, приміром, буде злочин?; Д - так. По баригам. Або він давав бариг. Однак не ходив жодного разу; П - потипу набійку давав?; Д - так, але ми жодного разу по його цим…; П - але він давав по типу?; Д - від пропонував, там казав у мене там є якщо що. Кажу - ну потім доберемося; П - потипу щимонути щоб їх?; Д - так; П- за гроші?; Д - ну так…він говорив. Говорив - що візьмете, а там розберемося. Ну конкретно він нам не оголошував суми; П - добре. А були такі моменти, коли були у вас якісь «удари», припустимо, і давали цьому ОСОБА_26 щось?; Д - одного разу; П - добре. ОСОБА_148 ти гроші передавав за які злочини?; Д ОСОБА_148 один раз, із тисячі доларів ми передали чотириста доларів. І все. Ми взяли тисячу доларів, я завіз ОСОБА_26 сам чотириста доларів за все;

-протокол проведення негласних слідчих (розшукових) дій - аудіо контроль особи від 20 березня 2023 року, відповідно до якого було проведено аудіо контроль ОСОБА_150 . Позначається ОСОБА_73 як ОСОБА_151 , слідчий як ОСОБА_152 , працівникк поліції, який вів діалог «П». П - механізм як, і що відбувалось; Г - я був із ОСОБА_154 та ОСОБА_27 в автомобілі. ОСОБА_33 зовсім окремо, оскільки мама у нього там прокурор чи там хтось ще, я не знаю. Буквально через дві години він поїхав додому. Ну по його словам - заплати 7000 доларів. Говорив, давай підемо до слідака, як? Начальнику може давай там за гроші, може вирішим. Ну типу підходить він, ну я ж кажу типу так і так. Давайте якось вирішувати за гроші, він сказав типу зараз, дві секунди я прийду. Ну, потім по факту, він нас відводив та говорив ну 10-тка зелені. У вас є час до ранку; Ну він говорить - скажіть людині нехай везе типу. Та все. Просто сказав йдіть додому типу. І все; П - начальник райвідділку?; Г - так. ОСОБА_155 ; П - тобто, а питання закривали ви типу вдвох за себе?; Г - а ОСОБА_197 сам, окремо;

-посадові інструкції начальника відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області - начальника слідчого відділення, затвердженої начальником ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_156 ;

-витяг з посадових інструкцій заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-витяг з посадових інструкцій начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області;

-посадова інструкція начальника відділення № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, затверджена наказом ГУНП від 23 травня 2023 року № 1136;

-витяг з наказів по особовому складу відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_157

- диск, на якому зафіксовано діалог ОСОБА_47 , який повідомляє, що на має ні до кого претензій.

У судовому засіданні за клопотанням сторони обвинувачення та захисту були допитані свідки.

Зокрема, свідок ОСОБА_93 суду надав покази про те, що невідомі хлопці почали ламати двері до його квартири. Через щілина в дверях він запитав, хто вони. Хлопці повідомили, що із тероборони, однак одягнуті були по звичайному. Сусід через один поверх почав запитувати, що відбуваєтсья, хлопці йому відповіли, що вони із поліції. Він сказав ОСОБА_25 телефонувати до поліції. Коли зламали двері, його поклали обличчям донизц та вдарили хомкою по ребрам, а ОСОБА_158 закрили в кухні, шукали у будинку наркотики та грошові кошти. Осіб було 7-8, однак точно не бачив, оскільки не міг підняти голову. З квартири забрали бінокль, шуруповерт та подарункові ножі. Далі їм наказали збиратись, заламали руки, його поклали до багажнику «РАВ4», а Христину посадили на заднє сидіння. Привезли на «Лівобережний-3» в гараж. Хлопці висловили вимогу надати їм 3000 доларів, кидали його в яму та закидали молотками, ОСОБА_159 там також отримала. Потім вони віддали їм телефони і вони почали всіх прозвонювати, телефонував всім хто знаходився у його телефонній книзі. Він не пояснював навіщо їм необхідні кошти. Христині перевели кошти на картку подруги у сумі 1600 грн. Далі погрожували відвести їх до підвалу доранку, однак знову посадили до автомобіля та поїхали, зняли кошти, заправились, потім відвезли їх додому, забравши картку.При цьому сказали, що у них є 2 дня, щоб знайти суму, погрожували можливим їх зверненням до поліції.

Приблизно через 30 хвилин, як вони прийшли додому, приїхали співробітники поліції, запитали, що трапилося. Вони коротко пояснили та повідомили, що нікуди їхати не хочуть, оскільки налякані та їм не потрібні проблеми. Проте поліцейські говорили, що необхідно поїхати до відділу поліції. Вони неодноразово говорили їм, що не хочуть їхати, однак поліцейські сказали, що необхідно поїхати. Вони погодилися та поїхали до відділу поліції. В поліції він не хотів писати заяву, проте ОСОБА_34 пропонував написати заяву про злочин. Але віннаписав заяву, що не має ні до кого претензій. Відмовився від написання заяви про злочин добровільно, його ніхто до цього не примушував.Тілесних ушкоджень на його обличчі не було, на тілі були ушкодження, однак він не хотів звертатись ні до лікарні, ні до поліції.

Коли він перебував в кабінеті у ОСОБА_36 там, крім нього і ОСОБА_36 , було ще декілька чоловік. Почали говорити про те, що необхідно було написати заяву, однак він говорив, що не хоче писати заяву, але потім він говорив, а якась людина все записувала. Працівники АНД райвідділу мали відношення до незаконної торгівлі наркотиками, тому ним було написано одне пояснення, хоча він не може пояснити, що саме писав у своїх поясненнях, оскільки не пам`ятає їх зміст і взагалі не пам`тає про те, що писав у своїх пояснень.

Свідок ОСОБА_93 показав, що він із ОСОБА_25 на той час нічим не займались, але раніше вживали наркотичні засоби. Хлопці, що увірвалися до квартири, вимагали уних наркотичні засоби, оскільки вважали, що вони їх ще вживають, однак нічого не знайшли. За чотири місяці до цих подій двері до його квартири виламували працівники ДБР, які його притягнули до кримінальної відповідальності за ст. 307 КК України, за яким АНД суд на підставі угоди про визнання винуватості призначив йому покарання 5/3. Станом на день допиту у нього наявний іспитовий строк. Але заявив, що слідчий не пропонував укласти угоду в обмін на надання показів по цій справі. Йому на той час прийшлось зробити у людини контрольну закупку, однак це не було по відношенню до ОСОБА_36 . Жодних обшуків у нього вдома не було.

В подальшому він звернувся до ДБР, щоб покарати тих осіб, які до них увірвались.Оскільки ДБР його притягувало до кримінальної відповідальності за збут наркотиків, він укладав угоду про визнання винуватості, на підставі якої сприяв ДБР у викритті злочинів, пов`язаних зі збутом наркотиків, здійснюючи контрольні закупки, тому міг говорити із ними. Вцьому провадженні та в кримінальному провадженні відносно себе його допитував один і той же слідчий.Коли він із ОСОБА_25 їздили на допити до ДБР, проїзд до м. Києва оплачували працівники ДБР, які також оплачували їм обід.

Свідок ОСОБА_13 суду показала про те, що 14 березня 2022 року прокинулась від гучних звуків, вибивали двері. Із-за дверей кричали, щоб вони відкривалиі,називалися тер. обороною. Вона бачила через щілину в дверях, як ламали чимось залізним двері. Ці особи вигнули залізні двері. ДБР також зламували двері до квартири, однак тоді була просто виламана щеколда. Вона зателефонувала на «102» і повідомила про ситуацію, в цей час вже вломились невідомі та почали бити ОСОБА_24 , почали вимагати наркотики чи гроші. Вона не розуміла, що відбувається. Вона говорила їм постійно, щоб не били ОСОБА_24 , оскільки у нього діабет. Вони перевертали все у квартирі, потім сказали вийти із дому та стати спиною біля дверей. Із хлопцями, що напали також був чоловік на ім`я ОСОБА_160 , якого вона знала як автомеханіка. ОСОБА_160 також був затриманий цими особами, вони його також постійно били. Вказані особи ОСОБА_161 жодних питань не задавали, він просто стояв. Ці особи у них із дому забрали декілька мобільних телефонів, шуруповерт, бінокль, підзорну трубу та мачете. Коли вони забрали вказане майно все рівно твердили про необхідність надання ще 2000 доларів, у зв`язку із чим їх і повезли до гаражу. Потім їх вивели на вулицю і весь цей час били ОСОБА_24 . Стояло три автомобіля, біля під`їзду «Рав4», її посадили на заднє сидіння, а чоловіка поклали в багажник. Було також «БМВ» сірого кольору та «Жигулі» червоного кольору та повезли у гаражі.В гаражі також був і ОСОБА_160 , як, вона вважає він теж був заручником.

ОСОБА_24 закинули в оглядову яму гаража, закидували молотками. Її також бив чоловік по голові. Вона почала телефонувати та шукати гроші. Їх вивели до воріт, де їй один із чоловіків дав по носу, вона телефонувала знайомій і вона надала 1600 гривень. Близько 19:00 години їхповезли додому, при цьому сказали, що необхідно зняти грошові кошти. ОСОБА_24 зняв не всю суму, потім заїхали на «БРСМ», де вони взяли поїсти та заправитись. Вони забрали у них мобільні телефони, заїхали до хлопця, який займається телефонами та запитували щодо телефонів. Водій на ім`я ОСОБА_140 постійно говорив, що їх необхідно закрити в підвалі, щоб вони нікому нічого не сказали.Вона говорила, що якщо їх закриють, то вони не зможуть віднайти кошти. Їх висадили біля «АТБ» та повідомили, що в разі повідомлення когось,їм відірвуть голову. Вони прийшли додому, двері не зачинялись.

Через 15 хвилин до їх квартири приїхала поліція. Зайшло три чоловіка, які сказали, що вони повинні проїхати у райвідділ. На в`їзді вони побачили три автомобілі нападників, унеї почалась паніка. Їм сказали, що вони їх не побачуть, так необхідно. Перед віконцем чергового сидів один із нападаючих, вона почала панікувати. Вони піднялись на другий поверх до кабінету ОСОБА_36 . Там було багато людей. Вона залишила свій телефон в кабінеті та пішла писати пояснення. Їй сказали, що необхідно написати заяву, яка буде лежати у ОСОБА_36 для того, щоб їх ніхто не чіпав потім. Заставили написати пояснення, рази 2-4 вона відмовлялась. Коли вона написала, її повели на 2 поверхв кінець коридору, сказали присісти біля вікна. Вона побачила, як вийшов головний тієї банди та почав говорити, що необхідно шукати 5000 доларів, а саме:говорив, що вони вломились в будинок до «бариг», їх затримали в АНД районі і необхідно 5000 доларів, щоб їх відпустили.Він говорив іншим, щоб всі шукали кошти. Він її тоді не бачив. Він телефонував і говорив, щоб йому надали три тисячі і необхідно ще дві. Потім вийшов ОСОБА_34 та сказав, що ОСОБА_162 буде супроводжувати додому. Коли ОСОБА_34 повернувся, то запитував, хто сидить, вона сказала, що сидить чекає, потім ОСОБА_34 сказав відвести її додому. Вона говорила поліцейському, що вдома двері не зачиняються, на що поліцейський дав їм 200 грн. для заміни замку.Їх відвезли до її подружки.

Свідок також зазначила, що її чоловіка раніше затримували працівники ДБР приблизно за півроку до вказаної події. ОСОБА_24 зателефонував до ДБР через два тижні. Після цього її викликали на допит до ДБР. За її заявою було порушено кримінальне провадження. Під час розслідування справи ДБР вона впізнавала за фотокартками осіб, що на них нападали. Проте не пам`ятає, чи пред`являли для впізнання їйосіб поліцейських.Оскільик відпустили бандитів, то вирішила надати покази в ДБР для того, щоб покарали нападників і працівників поліції, які відпустили бандитів. Через напад до лікарні вона не зверталась, оскільки було боязно, хоча їйтоді попали по носу та по голові. ОСОБА_24 не міг на боках спати, оскільки його дуже били по ребрам. В нього були синці на спині, але вони не фіксували нанесені побої.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав,щовін почув гамір у під`їзді три роки тому, коли почалася війна. Це відбувалося на АДРЕСА_12 , номер квартири не пам`ятає. Хлопці не представлялися, хто вони такі, просто почали вибивати двері їхньому сусіду. Однак вважає, що це було справедливо, бо його сусід був торгівцем наркотиків і про це він повідомляв поліцію, однак поліція на його повідомлення не реагувала. Вказані хлопці вломилися до цього сусіда в квартиру, його та ще одного хлопця, який жив поверхом вище, запросили в якості свідків того, що відбувалось. Обшукали квартиру, знайшли кучу сім-карток та сліп-пакетів, як він зрозумів, докази торгівлі наркотиками. Потім сусіда витягнули із квартири та посадили до автомобіля і кудись повезли в невідомому йому напрямку. Про це все він повідомляв працівникам поліції. Йому вдалося впізнати чотирьох осіб. Він першим побачив те, що вказані хлопці виламують двері сусіду, у них була фомка або ж лом, точно не пам`ятає, вони нею виламували двері. Ці хлопці говорили, що цей сусід обіцяв їм, що він якомусь їхньому знайомому не буде продавати наркотики, однак не стримав обіцянки та продав. Це був чи знайомий чи родич, кому сусід продав наркотики, вказаних хлопців. Він не пам`ятає навіть навіщо вони прийшли до сусіда, оскільки не говорили куди вони його повезуть, вони просто нанесли йому декілька ударів та положили на підлогу. Хлопців було п`ятеро. Хлопці нічого не говорили, він запитував у них можливо зателефонувати до поліції, а вони йому відповіли про те, що він може зателефонувати до поліції. Невідомі хлопці виламували двері в квартиру до ОСОБА_163 , який мешкав разом зі своєю співмешканкою. Коли вибивали у квартиру двері, ОСОБА_164 у квартирі був сам, без співмешканки. Ці події відбувались на протязі хвилин 10-15, не більше. Він зайшов до квартири ОСОБА_163 після того, як хлопці виламали двері. Першими зайшли хлопці, а він зайшов за ними. Крім нього в квартирі був ОСОБА_164 , сусід та хлопці. Він не пам`ятає хто саме вдарив ОСОБА_163 , це був повнуватий хлопець із бородою. Він не пам`ятає чи двоє хлопців наносили удари ОСОБА_165 чи один, декілька ударів було ногами, однак ОСОБА_164 прикривався руками та вони йому нікуди не попали, по обличчю вони його били кулаками, однак не особо попадали, оскільки він прикривався та це не було схоже на побиття та нанесення потужніх ударів, просто полупцювали. Коли ОСОБА_163 поклали на підлогу, то він лежав самостійно, його не тримали, напевно він був наляканий.Речі із квартири вказані хлопці ніякі не брали. Вказані хлопці були на трьох автомобіля, один із яких він сплутав із автомобілем працівника поліції, номери яких він повідомляв до поліції. Один із автомобілів були ОСОБА_166 чи 7 чи 5, а друга була БМВ чорного кольору, однак точно марку сказати не може, одна була чорна, інша червона, однак точно сказати не може. Сусіда, до якого вломилися, вивели хлопці під руки із квартири, його заламали та спустили із квартири. Він не бачив самого моменту, коли сусіда садили до автомобіля. Коли він піднявся до себе то побачив у вікно, що хлопці які стояли біля дверей квартири та спустилися потім вниз, що вони сіли до авто. Як садили сусіда до автомобіля не бачив. Він тоді боявся, оскільки бачив, що відбувалося і вважав, що це не просто так, оскільки просто вивести людину та посадити до автомобіля ніхто б не приїжджав.

Всі події, які відбувалися у квартирі АДРЕСА_13 хвилин, довго відбувалось лише відкриття квартири, тобто взлом. Коли взламували двері ломом, то ОСОБА_164 хлопцям із квартири щось відповідав, однак не пам`ятає, що саме. Хлопці звинувачували ОСОБА_163 у тому, що він продав родичу чи знайомому їхньому наркотики. Коли виходили хлопці із квартири та виводили ОСОБА_163 жодних габаритних речей не виносили, коли сідали до автомобіля також він нічого не бачив. В його поле зору габаритні речі не попадали, він лише бачив фомку. Були звичайні вхідні двері, всередині менше були пошкоджені, а зверху більше. Було пошкоджено місце, де входив замок та трішки рейки, куди заходила фомка. Вподальшому бачив ОСОБА_163 через три дні, як він заходив до квартири, однак він йому нічого не говорив. В той момент, коли ламали двері у ОСОБА_163 , жінкиу квартирі не було, вона у нього була за 2-3 дні до події. ОСОБА_167 він не бачив взагалі, того дня в квартирі її не було. Хлопці із квартири виводили лише ОСОБА_163 . Хлопці говорили, що ОСОБА_164 торгує наркотиками та вони поступають справедливо по відношенню до нього. Він запитував чи телефонувати до поліції на що вони говорили, що якщо він хоче, то може телефонувати. Вказані хлопці спілкувались із ОСОБА_168 , говорили про те, що вони ОСОБА_163 попереджали, щоб він не займався торгівлею наркотиками.Коли ОСОБА_163 вивели, то двері не зачинялись, вони були відкриті деякий час, а потім через декілька днів їх полагодили та зачинили. Двері ОСОБА_163 декілька днів були просто відчинені.

Він зателефонував до поліції одразу, коли поїхали хлопці та коли записав номера автомобілів, повідомив на лінію 102, що прийшли хлопці та увірвалися до сусіда у квартиру, забрали його та відвезли в невідомому напрямку, повідомив номери автомобілів.

На його виклик поліцейські приїхали ввечері, а вказані події відбувалися десь об 11-12 годині дня, працівники приїхали о 17-18 годині. Приїхали працівники від АНД району.

Свідок ОСОБА_169 суду надав покази про те, що він знаходився вдома по АДРЕСА_12 , почув у під`їзді шум та гам, вийшов подивитись що відбувається. Група людей 4-6 чоловік, хто в камуфляжі, хто без ламали сусіду двері ломом, говорили що вони тер.оборона. В тій квартирі проживають чоловік та жінка. Далі вони проникли до квартири. Він бачив зламані двері, був відірваний замок. Потім ці люди вийшли із мешканцями квартири. Ознак того, що сусіди йшли не по своїй волі, він не бачив. Він тоді вийшов попалити, та й побачив, як особи йшли із жінкою та чоловіком, також із ними ще йшло декілька чоловік. Після того, як вони поїхали, приїхала поліція на Пріусі, було два чоловіка. Він вийшов на вулицю та розповів поліцейським про те, що побачив. Поліцейські записали його покази, а він розписався, було майже 4 аркуші.

Під час пред`явлення свідку ОСОБА_170 протоколу його допитупід час досудового розслідування свідок заявив, що в протоколі не має його підписів, а підписи, що в ньому,лише схожі на його. Через рік після вказаних подій його не допитували. Його допитували лише раз біля під`їзду особи на автомобілі Пріус.

Свідок ОСОБА_171 суду надала покази про те, що їй зателефонувала ОСОБА_159 ближче вечора зі свого номеру і просила зайняти гроші. Вона відповіла, що є на пачку сигарет, на що ОСОБА_159 сказала, що така сума її не влаштовуе.Про ситуацію, що сталася, вона їй розповіла через півтора місяці, а саме: що були у неї проблеми, до квартири увірвалися, хотіли грошей, боли її чоловіка ОСОБА_172 . Вона не знає нічого з приводу осіб, що увірвалися. Їй відомо, що чоловік ОСОБА_173 раніше вживав наркотики. Вважає, що ОСОБА_159 не могла просити у неї гроші на наркотичні засоби. До цього дзвінку ОСОБА_159 у неї позичала кошти раз,два ризи на тиждень по 100 грн, то на ігри, то на сигарети.

Свідок ОСОБА_174 суду надав покази про те, що йму знайомі ОСОБА_25 та ОСОБА_24 . Він допитувався щодо подій, які відбувались із ОСОБА_25 та ОСОБА_2414 березня 2022 року. До нього звернулись ОСОБА_25 та ОСОБА_24 щоб приїхати переночувати, попросили залишитись на декілька днів, оскільки у них взламали квартиру. Хто саме взламав квартиру йому не відомо, ОСОБА_25 із ОСОБА_24 цього також не знали.О 01:00 годині ночі їх привезли патрульні поліцейські. Чи були ушкодження у ОСОБА_25 та ОСОБА_24 він сказати не може. Зі слів дружини йому відомо, що вона 16 березня надавала ОСОБА_24 мазь для руки. Оскільки його дружина лежала при смерті, йому не було діла до того, що трапилося у ОСОБА_25 та ОСОБА_24 . Загалом вони у нього перебували п`ять днів, потім поїхали додому. Коли він із ними ходив до них додому по АДРЕСА_12 , то квартира була відчинена, сусіди зробили щеколду, щоб квартира не була відкритою. Двері були взламані. Він заходив до приміщення квартири, там нікого не було. Через давність події він не пам`ятає, чи був у ОСОБА_25 розбитий ніс.

Свідок ОСОБА_175 суду надала покази про те, що вона приїхала з лікарні 16 чи 17 березня 2022 року, вдома у неї були ОСОБА_159 із чоловіком. Вони повідомили, що їм взламали двері в квартиру та вимагали кошти, у зв`язку із чим попросили пожити у них вдома. У ОСОБА_25 вона не бачила тілесних ушкоджень. У ОСОБА_163 видимих тілесних ушкоджень також не бачила, у нього лише боліла рука. Чоловік ОСОБА_176 не пояснював конкретно, чому у нього боліла рука, лише говорив, що у зв`язку із подіями. ОСОБА_159 конкретно нічого не розповідала про подію. Їй не було відомо звідки приїхали ОСОБА_159 та її чоловік. Їх привезли патрульні, оскільки вже була 01:00 година ночі. ОСОБА_159 їй не розповідала про те, що вони до цього були в поліції. ОСОБА_159 не розповідала їй про те, що у поліції бачила нападників. ОСОБА_159 із ОСОБА_177 , що побоюються повернутись додому у зв`язку із тим, що трапилося.

Свідок ОСОБА_175 також зазначила, що під час її допиту слідчим та після складання протоколу допиту, вона його читала та підписувала, але вона заявляє, що не бачила на обличчіЛатиніна жодних пошкоджень.

Свідок ОСОБА_178 суду надав покази про те, що під час патрулювання було отримано інформацію про проникнення до житла і хтось когось викрав та кудись повіз. На місце виїхав екіпаж, отримали інформацію щодо транспортних засобів, які були на місці під час вчинення подій. Далі було зупинено осіб у транспортних засобах по орієнтуванню, яких в подальшому направили до відділу поліції. Він пам`ятає автомобіль «Тойота Рав 4», автомобіль «Шкода», сріблястий «БМВ» 5 моделі старої марки, а також автомобіль «ВАЗ». Ці автомобілі за інформацією диспетчера були причетні до подій щодо викрадення людей або проникнення до житла групою осіб. Зокрема, вони зупинили «Рав4». У вказаному автомобілі було 2-4 чоловіки. Проте серед обвинувачених осіб, які були на місці зупинки «Рав4»,він не бачив. Коли зупинили автомобіль, з особами спілкувались, потім зі згоди осіб його напарники провели їх поверхневий огляд на предмет вогнепальної зброї і більше нічого не робили. Вони нікого не затримували, оскільки на це не було підстав.

Свідок ОСОБА_179 суду надав покази про те, що отримали повідомлення від чергового по радіоефіру щодо викрадення людини на лівому березі міста, зупинили «Рав4»в Новокодацькому районі, по орієнтуванню фігурувало три автомобілі. Особи, нібито, представились як ТРО, провели їх поверхневу перевірку, потім на допомогу приїхав інший екіпаж і він разом із ними супроводили осіб до відділу поліції. Це був початок війни. Були « Жигулі », «БМВ» та «Рав4». Обвинувачених, які б могли бути присутні на місці, не пам`ятає. Із ним в екіпажі того дня був ОСОБА_180 . В автомобілі, на момент зупинки, було троє осіб. Далі приїжджав другий екіпаж, якому вони передали осіб, а він залишився із тим екіпажом задля допомоги в доставленні осіб на лівий берег до відділу поліції, до якого саме не пам`ятає. Коли вони привезли осіб до відділу поліції, інспектор написав рапорт про доставку та й все.

Свідок ОСОБА_181 суду надав покази про те, що на службовий пристрій надійшов виклик: «Незаконне позбавлення волі» на пр. Миру, вони відразу видвинулись туди. Фігурувало 3-4 автомобілі, два автомобілі вони одразу виявили та зупинили біля ТЦ «Караван», перервірили документи, провели поверхневу перевірку, фізична сила та спец засоби не застосовувались та чекали на СОГ.Це було в березні 2022 році. Було орієнтування «викрадення людини», фігурувала дівчина та хлопець. Вони зупинили: «БМВ» та «ВАЗ» червоного кольору. В орієнтуванні був ще автомобіль «Рав 4». Водієм «ВАЗ» був ОСОБА_182 , а інших не пам`ятає, однак їх було приблизно 6 осіб. Далі вони супроводжували вказаних осіб до відділу поліції в АНД районі. Він був в патрулі разом із ОСОБА_183 та ОСОБА_30 . Доставивши до АНД ВП, передали вказаних осіб черговому.

Свідок ОСОБА_184 суду надав покази про те, що надійшов виклик на лінію «102» щодо незаконного позбавлення воліз вул. Універсальна,були транспортні засоби,які проходили по орієнтуванню, причетні до викрадення. Після чого почали їх розшукувати. Він зупинив автомобіль «ВАЗ» червоного кольору, іший екіпаж зупиняв «БМВ». Після чого була викликана СОГ. У транспортному засобі «ВАЗ» була одна молода особа.

Свідок ОСОБА_185 суду надав покази про те, що надійшла інформація про викрадення людей, особи пересувалися на трьох транспортних засобів. Вони патрулювали Соборний та Самарський район. Ближче до вечора в районі «Фантазії» зупинили транспортний засіб, який знаходився в орієнтуванні. Про зупинення було повідомлено чергового та викликано СОГ. В орієнтуваннях було « БМВ », « Тойота », «Шкода». Перевірили осіб по «Армор» та викликали СОГ.

Свідок ОСОБА_189 суду надав покази про те, що 14 березня 2022 року він здійснював патрулювання разом із ОСОБА_190 . Було отримано інформацію про те, що було зупинено транспортний засіб «Тойота Рав 4» іншим екіпажом, після чого він поїхав до них. Через які події було оріентування на транспортні засоби, не памятає. Їм було наказано командиром залишатися на місці та чекати слідчо-оперативну группу. Після їх приїзду була наданна команда супроводити усіх до райвідділу. Особисто його екіпаж не зупиняв жоден транспортний засіб із орієнтування.

Свідок ОСОБА_191 суду надав покази про те, що 14 березня 2022 року інший екіпаж поліції зупинив «Тойота Рав 4», вони підїхали за повідомленням. Він не пам`ятає,з приводу чого було орієнтування. Командир батальйону наказав залишитись на місці. Вони здійснювали охорону місця події. Потім супроводили вказаний транспортнимй засіб до ВП АНД.

Свідок ОСОБА_192 суду надала покази про те, що 14 березня 2022 року отримали орієнтуванання з приводу викрадення хлопця та дівчини. При опрацюванні інформації було отримано орієнтування на транспортні засоби«БМВ», «Тойота» та «Шкода». Вони патрулювали ж/м «Червоний камінь».Коли вони прийхали на місце зупинки автомобіля «Тойота», туди також приїхав автомобіль «Ауді», в ньому було декілька осіб,які представилися працівниками поліції:один із бородою, один без бороди, також було троє осіб в автомобілі «Тойота».

Свідок ОСОБА_21 показав суду про те, що було отримано в радіоефірі орієнтування про можливу причетність транспортних засобів до вчинення кримінального правопорушення - викрадення осіб. В орієнтуванні було три чи чотири автомобілі: «ВАЗ» та точно «БМВ», інші марки не пам`ятає. було мінімум троє осіб. Вони зупинили транспортний засіб «БМВ» в районі «Каравану», а на пр. Миру інший екіпаж зупинив автомобіль «ВАЗ».В автомобілі перебувало близько 3-4 осіб. Встановили осіб, перевірили у них наявність заборонених речей, яких виявлено не було. Викликали ще екіпаж на допомогу, оскільки було багато осіб. Потім викликали на місце СОГ. Далі вони займались доставленням вказаних осіб до відділу поліції. Він був разом в екіпажі із ОСОБА_183 та ОСОБА_193 . На місці перебували допоки не приїхав СОГ.

Свідок ОСОБА_194 показав суду про те, що в2022 роціпід час патрулювання у радіоефірі отримали орієнтування, що по вул. Універсальна відбулося викрадення людини. Орієнтування було на два автомобілі, на яких пересувались особи, які були причетні до викрадення людини. В районі пр. Миру фігурувало два автомобіля: червоний «ВАЗ» та чорне «БМВ». На пр. Миру було зупинено «ВАЗ», а «БМВ»- в районі вул. Березинської. В автомобілі «ВАЗ» був один або два чоловіка, була здійснена їх поверхнева перевірка, заборонені речі виявлені не були. Вказаний автомобіль було супроводжено до місця зупинки автомобіля«БМВ», де, начебто, міг перебувати викрадений чоловік, але він не пам`ятає, чи була в автомобілі«БМВ`викрадена особа.

Свідок ОСОБА_195 суду надав покази про те, що у той день 2022 року він перебував на добовому чергуванні у відділі поліції. На лінію «102» надійшов виклик, однак він не бачив картки вказаного виклику та не знав обставин, про зміст виклику, що мав місце 14 березня 2022 року за адресою вул. Універсальна, йому стало відомо пізніше. Йому не відомо, чи доставлялись до відділу поліції особи, які були причетні до вчинення вказаного правопорушення. Йому не відомі особи на прізвища: ОСОБА_182 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 . Йому також не відомо про отримання грошових коштів ОСОБА_32 14 березня 2022 року. При цьому свідок зауважив, що він не може стверджувати, що виклик був саме: «Розбійний напад».

Свідок ОСОБА_198 в судовому засіданні показала, що сумісно із дізнавачем ОСОБА_199 перебувала у складі СОГв якості спеціаліста-криміналіста. Щодо подій, які розглядаються, їй нічого не відомо. Про виклик щодо, начебто, розбійного нападу 14 березня 2022 року за адресою АДРЕСА_12 , їй нічого не відомо, як і не відомо про орієнтування щодо автомобілів «ВАЗ» та «БМВ». Особи ОСОБА_200 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_201 , ОСОБА_33 їй також не відомі, як і особи ОСОБА_24 та ОСОБА_25 . Свідку також нічого не відомо з приводу, начебто, передачі 14 березня 2022 року коштів ОСОБА_210.

Свідок ОСОБА_202 суду надав покази про те, що в той день до нього підійшов черговий ОСОБА_16 і повідомив про виклик: вибивають двері. Він направив туди слідчо-оперативну групу. Далі черговий доповів, що за вказаним викликом розібралися і претензій ніхто не має. На той момент поліцейська база не працювала, оскільки із приводу даного виклику їм телефонували із головного управління. Щодо отримання працівниками поліції неправомірної вигоди йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_19 суду надав покази про те, що в 2022 році був виклик на лінію «102» про те, що на вул. Універсальній хтось наполегливо стукав у двері. У той день він перебував у слідчо-оперативній групі та, приїхавщи на місце події, нікого не в`явили, двері були зачинені та пошкоджень не мали. Вони опитували сусідів. Також їх СОГ виїзджала на «Лівобережний-3», де було затримано авто. ОСОБА_38 та ОСОБА_203 були із ним в складі СОГ. Він діяв за вказівкою слідчого, орієнтування на транспортні засоби не мав. Із приводу затримання та доставки осіб до відділу поліції нічого не знає. З приводу викрадення осіб - такої інформації в його розпорядженні не було.

Свідок ОСОБА_18 суду надав покази про те, що він знаходився в добовому наряді. Від чергового надійшов виклик: вибивають двері. Він в групі СОГ виїхав на місце події, двері були цілі та закриті на замок. Нікого вдома не було. В складі СОГ був слідчий ОСОБА_29 та експерт Побожий. Вони допитали сусіда і все, що казав сусід відображено в поясненнях. Про орієнтування на автомобілі йому нічого не відомо. За адресою виклику виїжджали 2 рази. Зокрема, вони їздили і по іншим викликам, після чого їм повторно наказали їхати на дану адресу для дозбору матеріалів. Господар квартириповідомив, що він поліцію не викликав. Господар квартири видимих ушкоджень не мав та добровільно відмовився від спілкування із поліцією.

Свідок ОСОБА_18 також повідомив суду, що чув про ОСОБА_24 , як людину, що продає наркотичні засоби та під час досудового розслідування даного кримінального провадження працівники ДБР йому погрожували, сказавши, що коли прийде час - він все згадає.

Свідок ОСОБА_20 суду показував про те, що на початку повномасштабного вторгнення черговий повідомив про виклик за адресою: вул. Універсальна, хтось стукав у двері. Приїхавши на місце, потерпілих не було. Слідів злочину вони не виявили. Сусід повідомив, що там мешкають неблагонадійні люди і в них постійно шумно. Після чого вони поїхали по іншим викликам. Черговий попросив їх зїздити на ту адресу знову,щоб допрацювати матеріал. Приїхавши туди, їм відчинив двері господар квартири і сказав, що в нього все добре. Заявника опитували та відбирали письмову заяву.Оскільки поліцейська база не працювала, їм надавали інформацію через телефон. З приводу оріентування транспортних засовів йому нічого не відомо. Двері квартири виглядали однаково обидва рази: слідів злочину не було, двері були цілі. Особа, що проживае у квартирі,куди їх викликали, заперечував, що в нього щось трапилось. Він усе заперечував, візуальних слідів злочину не було, візуально пошкоджень на чоловікові та жінці також не було. Він точно пам`ятає, що чоловік вийшов до них у коридор. Ніякого безладу він не помітив, як би було щось не так, вони б повідомили про це черговому. Як би був злочин, то був би огляд місця події та опитувалися б сусіди. На всі тяжкі злочини виїздить відповідальний та керівництво. Огляд проводиться виключно з фіксаціею правопорушення.Оскільки ознаки злочину встановлені не були, тому огляд місця події не проводився. Всі матеріали передали черговому.

Свідок ОСОБА_204 суду надав покази про те, що він працюєв поліції водієм. У той день він був на чергувані в слідчо-оперативній групі № 2. Їх група не виїжджала по даному виклику. ОСОБА_25 та ОСОБА_24 йому не відомі. Йому також не відомі: ОСОБА_182 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_205 14 березня 2022 року на виклик виїздила інша група. З приводу отримання грошових коштів працівниками поліції йому нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_16 суду надав покази про те, що він заступив на добове чергування.На той час база поліції не працювала по всій Україні, виклики передавались в телефоному режимі. Службові планшети теж не працювали.В денний час надійшло повідомлення: вибивають двері. Всього було 2 виклики за цією адресою. Було направлено слідчо-оперативну групу. Вперше група матеріал не зібрала, оскільки нікого за адресою виклику не було, тому групу направили повторночерез годину, дві. СОГ виїздив той же. Було отримано заяву про відсутність претензій. Повідомлень про вчинення розбійного нападуотримано не було. Особи на прізвища ОСОБА_25 та ОСОБА_24 йому не відомі.

Свідок ОСОБА_206 суду показав про те, що він працює помічником чергового. Обвинувачені раніше були його керівниками. На початку 2022 рокуякий саме був виклик та яка була тоді ситуація -не пам`ятає, як і не пам`ятає про те, чи надходило повідомлення щодо розбійного нападу за вул. Універсальна.Щодо орієнтування на транспортні засоби, на яких, начебто, було вивезено ОСОБА_25 та ОСОБА_24 ,йому нічого не відомо. Особи ОСОБА_200 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_201 , ОСОБА_207 не відомі.

Свідок ОСОБА_208 суду надав покази про те, що в 2022 році перебував на добовому чергуванні у відділі поліції. Йому не відомо про надходження виклику на лінію «102» щодо розбійного нападу за адресою: АДРЕСА_12 , не відомі особи ОСОБА_25 та ОСОБА_24 , як і ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_33 . В подальшому вказаних осіб бачив у райвідділу. Хто проводив опитування вказаних осіб,йому не відомо. Із ОСОБА_209 не проводив, хоча в журналі записали його прізвище навпроти особи ОСОБА_200 . Дійсно, особи були у відділі, однак він із ними не працював, хто із ними працював - не знає.Свідку не відомо про те, чи передавались 14 березня 2022 року грошові кошти ОСОБА_210 .

Свідок ОСОБА_211 суду показала про те, що у 2022 році вона працювала інспектором у черговій частині, після повномасштабного вторгнення перебувала в оперативному штабі, їх тоді більше всього цікавили виклики, пов`язані зі збройною агресією. Її допитували щодо події, яка відбувалась 14 березня 2022 року. Про вказану подію дізналася під час допитів. Їй нічого не відомо про виклик за 14 березня 2022 року. Їй не відомі особи ОСОБА_25 та ОСОБА_24 . Вона не пам`ятає, хто був у відділу поліції 14 березня 2022 року. ОСОБА_23 , ОСОБА_182 , ОСОБА_27 , ОСОБА_196 та ОСОБА_197 їй також не відомі. Після повномасштабного вторгнення бази«Армор» та «Цунамі» працювали із перебоями, черговий міг деякі виклики не бачити. Якщо черговий не баче виклику, то реагування не відбувається. Виклики могли надходити в радіоефірі.

Свідок ОСОБА_212 суду надав покази про те, що йому нічого не відомо про розбійний напад відносно зазначених осіб. До відділу поліції когось доставляли, кого саме він не пам`ятає. Ніякого тиску при допиті на нього не здійснювалося. Він не пам`ятаєвказаних подій, жодних вказівок йому ніхто не давав. Під час допиту він не пам`ятає щоб пред`являлися якісь документи.

Свідок ОСОБА_213 суду надав покази про те, що він був того дня на чергуванні, дату вже не пам`ятає. Надійшло повідомлення про те, що хтось стукав у двері та кричав. На виклик виїжджала патрульна поліція та повідомила, що на місці нікого не має. Після цього на місце виїхала СОГ. Хто був у складі СОГ не пам`ятає. Прізвища ОСОБА_25 та ОСОБА_24 можливо й знайомі. Він міг записати вказаних осіб в журнал, якщо на посту нікого не було. Прізвища ОСОБА_182 , ОСОБА_23 , ОСОБА_27 , ОСОБА_196 , ОСОБА_197 - не знайомі. Особи на прізвища ОСОБА_214 та ОСОБА_182 згідно пояснень дійсно перебували у відділу поліції, він міг їх міг записати до журналу. СОГ могла працювати із ОСОБА_215 та ОСОБА_216 , однакхто із ними працював йому не відомо. Він не може згадати про повідомлення громадянки ОСОБА_25 на лінію «102». Йому відомо, що ніхто із відділу поліції нічого ні у кого не вимагав та нічого нікому не передавав.

Свідок ОСОБА_81 суду надав покази про те, що близько 05:30 години 28 лютого 2023 року до його будинку прибули працівники ДБР, почали проводити обшук. Він просив почекати на його адвоката, якого викликав по телефону. Спочатку все знімалося на камеру, після чого її вимкнули, його відвели до іншої кімнати, де пояснили що для нього буде краще поїхати до відділу та поспілкуватися зі слідчим. Зокрема, співробітник ДБР говорив, що їх розмову будуть записувати, на стіл поклав предмет, схожий на флешку, це був диктофон, пояснив, що його розмову треба записувати, щоб це було законно,щоб потім розуміти, що кому писати. Коли він відповідав на їхні запитання, захисника поряд не було, оскільки він був в дорозі. Співробітник ДБР сказав, що на ОСОБА_217 потрібно дати покази для того, щоб у нього все було добре. ОСОБА_217 , ОСОБА_26 та інших потрібно змінювати, оскільки вони беруть хабарі, тому для того, щоб у всих було все добре, потрібно дати певні покази.

Після чого вони приїхали до відділу, де вже були ОСОБА_23 , ОСОБА_196 і ОСОБА_197 . Йому надали листок з показанями ОСОБА_23 та сказали вивчити їх. Йому потрібно було надати покази на працівників АНД поліції ОСОБА_217 , ОСОБА_26 та ще двох хлопців. Коли він сказав, що в листку написана неправда, йому відповіли, що він не доїде навіть до СІЗО, тому радили сказати те, що їм треба і його відпустять. На нього психологічно здійснювали тиск, погрожували та принижували. Він заходив до слідчого ОСОБА_31 після ОСОБА_23 . Слідчий ОСОБА_37 почав говорити, що ОСОБА_34 хабарник та його необхідно знімати із посади. Його просили допомогти відсторонити хлопців з посади.Слідчий сказав вивчити покази ОСОБА_23 та йому переказати, сказав, якщо він хоче залишитись на свободі,якщо не хоче довго сидіти в тюрмі та отримати великий строк, оскільки він був раніше судимим, то повинен буденадати покази, щодо працівників поліції, що написані на листку. СлідчийОСОБА_37 говорив, щоб він не ламав собі життя, що він повинен дати відповідні покази, тим саме допомогти йому у цій справі. Він розцінював всі слова слідчого, як тиск на нього. Працівників ДБР цікавили виключно співробітники поліції, оскільки це точні слова працівника служби внутрішньої безпеки поліції. Слідчий ОСОБА_37 сказав йому: «Заключаємо усний договір, він надає потрібні слідчому покази та їде додому під домашній арешт».Він погодився.

Потім приїхав державний адвокат, який просто сидів поряд із ним, слідчий задавав питання, а він відповідав так, як було потрібно. Потім 03 березня 2023 року він приїхав до міста Києва, де йому обрали запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів. Слідчий ОСОБА_218 приїздив до нього в СІЗО із соком, мівіною, овсянкою,хотів вибачитись, що в нього не вийшло стримати свое слово. Він не взяв цей пакет. Через тиждень до нього приїхав інший слідчий, який сказав, що прикро все трапилось, привіз їжі, однак він сказав, що більше із ними спілкуватись не буде. Слідчий запевняв, що зараз все вирішить, що буде все нормально, він поспілкується із суддею та його відпустять. Його почали вмовляти, щоб він продовжив давати свідчення, як вперше. Він відповів, що працівники ДБР своє слово не дотримали, тому більше не буде нічого говорити із того, що вони просили сказати. Слідчий сказав, що вінповинен робити так, як він скаже, оскільки вибору у нього не має. Після цього він написав заяву щодо здійснення відносно нього тиску слідчим.

Свідок ОСОБА_81 заявив суду, що він грошових коштів ОСОБА_15 не передавав. Зокрема свідок ОСОБА_81 показав в суді про те, що спочатку він надавав такі покази, про які йому говорив слідчий ОСОБА_37 , акцентували розмову щодо, начебто, надання хабара, що він, начебто, надавав хабар. Йому потрібно було акцентувати увагу про надання хабара ОСОБА_15 . До цієї ситуації, яка трапилася, до 14 числа, він не бачив ОСОБА_217 жодного разу, навіть у відділу поліції. Не було такого, щоби у нього із ОСОБА_32 були якісь домовленості, він навіть його уперше побачив в суді. У подальшомувін звертався з приводу тиску на нього до Офісу Генерального прокурора, писав заяву, однак жодного рішення не було прийнято або ж йому про таке рішення не відомо. Коли віндомовлявся із ОСОБА_219 надати відповідні покази, у нього дружина народжувала і слідчий йому обіцяв, що якщо він йому допоможе та надасть відповідні покази, то він буде вдома із дружиною та дитиною, тобто йому оберуть запобіжний захід, який не буде пов`язаний із позбавленням волі. Однак, домовленість виконана не була, йому обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим він під час розмови із ОСОБА_219 сказав, що все розповість так, як в дійсності було.

Свідок ОСОБА_220 суду надав покази про те, що спочатку до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Під час обшуку йому слідчий ДБР сказав, що він йому непотрібен, йому потрібні були співробітники поліції. Слідчий ДБР сказав,що якщо він не хоче сісти до тюрми, то повинен дати свідчення на співробітників поліції. Йому продиктували те, що він повинен був сказати. Особа, яка змушувала його надати покази, була присутньою під час обшуку. Призвіще ціє особи не пам`ятає, оскільки він був у масці. Свідок ОСОБА_220 заявив суду, що він не передавав жодних грошових коштів особисто або через інших осіб працівникам поліції, зокрема ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_221 суду надала покази про те, що їй не відомо, де 14 березня 2022 року перебував її син ОСОБА_220 . Серед знайомих її сина не має ОСОБА_27 . Їй нічого не відомо з приводу вказаного кримінального провадження. Ніхто із осіб, які присутні в залі суду,їй не відомі. У неї є знайомий на ім`я ОСОБА_222 , він її роботодавець. Але ОСОБА_222 їй не телефонував та не запитував про грошові кошти для того, щоб передати її сину. Вона не пам`ятає, щоб 14 березня 2022 року телефонував син із приводу надання йому грошових коштів.

Свідок ОСОБА_75 суду надав покази про те, що йому відомі особи обвинувачених, які присутні в залі суду, однак жодних стосунків з ними не підтримує. Свідок зазначив, що жодної інформації щодо вимагання коштів ОСОБА_32 або іншими особами із ОСОБА_27 та інших осіб, йому не відомо.Йому не відомо про факт передачі коштів ОСОБА_210 або його заступнику ОСОБА_23 чи іншим обвинуваченим з боку ОСОБА_27 або інших осіб.

Свідок ОСОБА_103 суду надав покази про те, що він вперше побачив обвинувачених у відділу поліції, до цього вони знайомі не були. Йому не відомо про вимагання ОСОБА_3 неправомірної вигоди у ОСОБА_27 та ОСОБА_23 . Ще під час проведення у нього вдома обшуку співробітники ДБРтиснули на нього, застосовували фізичну силу, хотіли щоб він казав те, що їм потрібно, а коли він відмовлявся - його били. Працівники ДБР намагалися змусити його надати про передачу хабаря працівникам поліції. Але він нікому не передавав жодних грошових коштів, його родичі також нікому нічого не передавали. 14 березня 2022 року від нього ніхто із працівників поліції нічого не вимагав, він самостійно вийшов із райвідділу поліції, оскільки його відпустили.Спочатку вінпоскаржився в ДБР на діяня самого ДБР під час обшуку, проте потім забрав цю заяву.

Свідок ОСОБА_223 суду надав покази про те, що йому нічого не відомо щодовимагання ОСОБА_3 у ОСОБА_109 грошових коштів.Також йому не відомо про передачу ОСОБА_224 грошових коштів ОСОБА_15 .

Свідок ОСОБА_66 суду надав покази про те, що йому нічого невідомо про вимагання ОСОБА_3 коштів із ОСОБА_129 . Йому не відомо про передачу ОСОБА_224 грошових коштів ОСОБА_15 14 березня 2022 року він самостійно вийшов із відділу поліції та поїхав додому. ОСОБА_3 його додому не відвозив.

Під час постановлення судом вироку захисник ОСОБА_8 просила врахувати:

1) лист заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області про розгляд адвокатського запиту № від 27.10.2025, з якого слідує, що 21.10.2025 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП) надійшов адвокатський запит (вх. 2954аз-2025), щодо надання інформації про надходження 14.03.2022 викликів поліції на адресу: АДРЕСА_12 , до багатоквартирного будинку, а також про надходження 14.03.2022 на спецлінію «102» ГУНП повідомлень від ОСОБА_14 та ОСОБА_225 , чи передавалась до ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області виклики зі спецлінії «102» з приводу обставин, які мали місце 14.03.2022, яким чином та з якою фабулою, чи працювала 14.03.2022 база ІПНП, а також повідомити термін зберігання записів викликів на спецлінію «102» ГУНП та повідомити, у яких випадках термін зберігання викликів може зберігатись понад встановлений термін (далі - адвокатський запит), який розглянуто в порядку ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI.

У відповідь на поставлені в адвокатському запиті питання, повідомляємо наступне:

- на питання № 1 запиту повідомляємо, що 14.03.2022 на спецлінію «102» на адресу виклику: АДРЕСА_12 , надходило два повідомлення: о 15.44 про те, що вибивають двері до квартири та о 16.22 про те, що до квартири увірвались люди, забрали хлопця та дівчину, кудись їх повезли.

Дана інформація в подальшому внесена до єдиного обліку заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події відділу поліції №1 Дніпровського районного управління поліції №2 ГУНП під № 6123 та 6129 відповідно;

- на питання № 2 запиту повідомляємо, що надати запитувану інформацію про звернення 14.03.2022 на спецлінію «102» ГУНП ОСОБА_14 та ОСОБА_225 ГУНП (та іншої інформації щодо їх звернень), не має правових підстав;

- на питання № 3 та 4 запиту, повідомляємо, що відповідно до Положення про інформаційно-комунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС від 03.08.2017 № 676 зі змінами та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 серпня 2017 року за № 1059/30927 (далі - Положення) УІАП ГУНП в Дніпропетровській області є користувачем системи «ІПНП». Питання моніторингу стану інформаційного обміну між складовими системи «ІПНП», реєстрації технічного стану працездатності системи «ІПНП» покладено на уповноважений структурнийпідрозділ апарату центрального органу управління Національної поліції України.

Передача отриманих 14.03.2022 на спецлінію «102» викликів поліції працівниками відділу служби «102» диспетчерам та оперативним черговим здійснювалася за допомогою телефонного або інших видів зв`язку (пункт 5 розділу III Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 27.04.2020 № 357);

- на питання № 5 та 6 запиту повідомляємо, що збір, фіксація та зберігання інформації, яка надходить на спецлінію «102» ГУНП відбувається автоматично, після чого зберігається на сервері протягом терміну, що не перевищує 90 діб. Відтак, видалення інформації з серверу відбувається в автоматичному режимі, і не передбачає фізичного втручання з боку працівників поліції. На момент отримання адвокатського запиту, термін зберігання аудіозаписів сплинув.

2) листа заступника начальника ГУНП в Дніпропетровській області про розгляд адвокатського запиту № від 04.11.2025, з якого слідує, що 29.10.2025 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (далі - ГУНП) надійшов адвокатський запит (вх. № 3058аз-2025) в інтересах ОСОБА_4 , який розглянуто у порядку ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI.

На питання 1, 2, 3 адвокатського запиту повідомляємо, що ГУНП не є розпорядником інформації щодо функціонування лінії "102", оскільки вона працює на програмному забезпеченні "CallWay" власником якого ГУНП не являється, а тому надати запитувану інформацію не виявляється можливим.

На питання 4,5,6 адвокатського запиту повідомляємо, що протоколи з прослуховування телефонних розмов по спецлінії "102" ГУНП складалися постійно діючою комісією за усною вимогою керівництва ДОАЗОР НПУ (за підписом ОСОБА_226 , ОСОБА_227 та ОСОБА_228 ), зазначена в протоколах дата відповідає дійсності. Копії аудіофайлів були збережені у файловому форматі до 14.06.2022 на усну вимогу керівництва ДОАЗОР НПУ, які у подальшому були направлені до ДОАЗОР НПУ без залишення їх копій у ГУНП.

Захисником ОСОБА_8 під час судового провадження було подано скаргу на дії та бездіяльність слідчого та прокурорав порядку ч. 2 ст. 303 КПК України.

Захисник зазначила про те, що в ході досудового розслідування були прийняті рішення прокурора та слідчого, а також здійснені інші дії слідчим, які не можуть бути предметом розгляду під час досудового розслідування, та не входять до переліку, які можуть бути оскарженні на етапі досудового розслідування, а саме:

1. Рішення прокурора відділу ОГП ОСОБА_87 , а саме: винесення постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування (Розділ II Реєстру матеріалів досудового розслідування).

Постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.06.2022 (а.с. 10-11, т. 2), згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 2 ст. 146 КК та ч. 4 ст. 187 ККУ (Реєстр п. 26).

Постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19.09.2022 (а.с.30-31, т. 1), згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396 КК та ч. 3 ст. 365 ККУ (Реєстр п. 31).

Постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 07.12.2022 (а.с.54-55, т. 1), згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 КК та ч. 4 ст. 187 ККУ (Реєстр п. 33).

Постанова про визначення підслідності кримінальних правопорушень та об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.02.2023 (а.с.64-66, т. 1), згідно якої прокурор об`єднав та визначив підслідність матеріалів кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 КК та ч. 4 ст. 187 ККУ та ч. 4 ст. 189 ККУ (Реєстр п. 35).

Постанова про визначення підслідності кримінальних правопорушень та об`єднання матеріалів досудового розслідування від 23.03.2023 (а.с.71-73, т. 1), згідно якої прокурор об`єднав та визначив підслідність матеріалів кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 КК та ч. 4 ст. 187 КК та ч. 4 ст. 189 КК, ч. 1 ст. 384 КК, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК ч. 1 ст. 263 КК (Реєстр п. 36).

Захисник зазначила, що вимогами ст. 216 КПК України, визначається підслідність, згідно якої слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень:

1) вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Директором Бюро економічної безпеки України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

2) вчинених службовими особами Національного антикорупційного бюро України, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або іншими прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності детективів підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

3) проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу У країни.

Тобто, серед переліку суб`єктів злочинів, які відносяться до підслідності ДБР, відсутні цивільні особи. У даному випадку, цивільним особами є: ОСОБА_81 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_75 , ОСОБА_73 , ОСОБА_103 , яким інкримінується вчинення злочинів загальнокримінальної спрямованості, зокрема майнових, а також злочинів проти життя та здоров`я особи(ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 ККУ), що не відносяться до суб`єктів вчинення злочинів, за якими може провадити досудове розслідування співробітники ДБР.

Окрім того, вимогами статті 217 КПК України, передбачено особливості об`єднання і виділення матеріалів досудового розслідування.

Відтак, ч. 1 ст. 217 КПК України передбачено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

Отже, прокурор ОГП, приймаючи рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19.09.2022, 24.06.2022, 07.12.2022, 24.02.2023, 23.03.2023, фактично створив штучні підстави для об`єднання матеріалів досудового розслідування, та розслідування кримінальних правопорушень, які інримінуються, зокрема ОСОБА_4 . Зазначені обставини, зокрема об`єднання матеріалів досудового розслідування, щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених цивільними особами, призвели до подальшого звернення до суду із клопотаннями про проведення НСРД, адже злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 , відносяться до категорії нетяжких.

«Якщо дозвіл на проведення НСРД отримано внаслідок штучного створення підстав для його отримання, проведення на його підставі відповідних слідчих дій також підпадає під правило положень процесуального закону про недопустимість доказів. Про штучність підстав свідчить те, що під час послідуючого розслідування не встановлено відомостей, які не були відомі стороні обвинувачення на час внесення відомостей до ЄРДР і звернення за дозволами на проведення НСРД (14.05.2024 Постанова ККС ВС).

«Якщо на момент проведення НСРД існували достатні підстави для обґрунтованого припущення щодо вчинення особою діяння, яке кваліфікується відповідно до закону про кримінальну відповідальність як тяжкий або особливо тяжкий злочин, а в ході проведення подальшого досудового розслідування кваліфікацію було змінено на таку, що передбачає відповідальність за нетяжкий злочин або проступок, то фактичні дані, отримані в результаті проведення НСРД, можуть бути доказами в цьому кримінальному провадженні. Якщо ж на момент проведення НСРД вказані підстави для кваліфікації діяння як тяжкого не існували (тобто кваліфікація була помилковою або свідомо «завищеною»), отримані в їх результаті фактичні дані не можуть бути визнані доказами (16.02.2022 Постанова ККС ВС)».

Окрім того, у Постанові ККС ВС від 24.05.2021 (справа 640/5023/19) зазначено, що: підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК. Натомість, за змістом ч. 5 ст. 36 КПК Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що віднесене до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, лише у випадку здійснення неефективного досудового розслідування тим органом, підслідність кримінального провадження якому визначена ст. 216 КПК.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що передумовою реалізації прокурором передбачених ч. 5 ст. 36 КПК повноважень має бути здійснення відповідним органом, визначеним у ст. 216 КПК, досудового розслідування в кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.

У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінальногоправопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст. 216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК. Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних у ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. З ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 9 КПК України закріплено одну з найважливіших засад кримінального провадження, як то законність, яка встановлює обов`язок суду, слідчого судді, прокурора, керівник органу досудового розслідування, слідчого та інших службових осіб органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Статтею 216 КПК України визначено підслідність кримінальних проваджень в залежності від видів, суб`єктів, а в окремих випадках і предмету злочинів. Законодавцем визначено підслідність різним слідчим органам кримінальних проваджень з урахуванням основних завдань цих органів, визначених законодавством, тобто фактично цією нормою надано повноваження конкретному органу досудового розслідування здійснювати досудове слідство у кримінальному провадженні, яке підпадає під ознаки визначені в певній частині ст. 216 КПК України (по виду, суб`єкту, предмету злочину). Розслідування ж кримінального провадження, в тому числі проведення окремих слідчих (розшукових) дій органом, до компетенції якого КПК України не віднесено його здійснення є прямим порушенням засади законності кримінального провадження та унеможливить виконання завдань кримінального провадження, визначених у ст.2 КПК України.

Вищий Спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ України дійшов до наступних висновків (лист від 13.09.2016 № 9-2388/0/4-16): «...проведення досудового розслідування кримінального провадження, зокрема, проведення окремих слідчих дій, заходів забезпечення кримінального провадження, органом, до компетенції якого, згідно із процесуальним законодавством, не віднесено його здійснення, порушує загальні засади законності здійснення кримінального провадження та унеможливлює виконання завдань кримінального провадження». Крім того суд звернув увагу на те, що: «...відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України, зібрані таким чином докази можуть бути визнані в суді недопустимими. Водночас, питання допустимості тих чи інших доказів вирішується під час судового розгляду судом, який здійснює розгляд кримінального провадження...».

Згідно з висновком об`єднаної палати ККС ВС, викладеним у Постанові № 640/5023/19 (провадження № 51-2917кмо20), обов`язковою передумовою реалізації Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступникамиповноважень, передбачених ч. 5 от. 36 КПК, є оцінка досудового розслідування органом досудового розслідування, встановленим ст. 216 КПК, як неефективного та відображення такої оцінки у постанові з наведенням відповідного мотивування. Як вбачається із постанови, заступник прокурора Дніпропетровської області, жодним чином не аргументував, з яких причин розслідування злочинів повинно здійснюватись ГУНП в Д/О.

Наявність певних відомостей, які стосуються конкретного кримінального провадження, щодо його неефективності може бути встановлена відповідним прокурором на будь-якому етапі досудового розслідування, в тому числі й на початку, та бути підставами для прийняття рішення в порядку і за вимогами ч. 5 ст. 36 КПК. У кожному конкретному випадку існування таких підстав має бути обґрунтовано у відповідному процесуальному рішенні - постанові Генерального прокурора, керівника обласної прокуратури, їх перших заступників та заступників про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, яка має відповідати вимогам ст. 110 КПК, у тому числі бути вмотивованою, містити обґрунтоване пояснення щодо фактичних та юридичних підстав прийнятого рішення. Постанова про доручення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування, її обґрунтування та вмотивування має бути предметом дослідження суду в кожному кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням його конкретних обставин. Результати такого дослідження утворюють підстави для подальшої оцінки отриманих у результаті проведеного досудового розслідування доказів з точки зору допустимості. Тобто, для прийняття рішення про доручення здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування має бути констатація неефективності досудового розслідування тобто необхідна оцінка досудового розслідування, в іншому ж випадку, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень та матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214,216 КПК. Аналогічний висновок викладений в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 22.06.2021 (справа №201/4819/17).

Наслідком недотримання належної правової процедури, як складового елементу принципу верховенства права, є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК, як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

У разі проведення досудового розслідування неповноваженими особами - всі отримані докази є недопустимими. Така правова позиція зазначена у Постанові Верховного суду від 28.10.2021 (справа № 725/5014/18, провадження № 51-3231 км 21). Зокрема, колегією суддів у постанові зазначено: докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно приписів ст. 87 КПКУкраїни недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами У країни, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, длязабезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Тобто здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Про те, що докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином, зазначала й об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24.05.2021 (провадження № 51-2917кмо20, справа № 640/5023/19). У цій справі колегія суддів дійшла висновку, що наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних у ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку. Підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК України. Як встановив суд першої інстанції, із самої постанови вбачається, що першим заступником прокурора області була винесена постанова не про зміну підслідності в наслідок неефективного розслідування, а одразу було порушено правило підслідності та визначено орган досудового розслідування, який неуповноважений здійснювати досудове розслідування.

2. Рішення слідчого ОСОБА_229 , погодженого з прокурором ОСОБА_230 , а саме: клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових дій) від 14.10.2022 (т. 8, а.с.214-217), щодо проведення комплексу НСРД у відношенні ОСОБА_4 та рішення слідчого ОСОБА_231 , погодженого з прокурором ОСОБА_230 а саме: клопотання про надання дозволу на проведення негласних слідчих (розшукових дій) від 05.01.2022 (т. 9, а.с.45-51), щодо проведення комплексу НСРД у відношенні ОСОБА_4 , оскільки було порушено вимоги ч. 2 ст. 246 КПК України при проведенні НСРД, щодо ОСОБА_4 , зважаючи на те, що клопотання слідчого про надання дозволу на проведення НСРД подавалаося у кримінальному провадженні №0000386 від 15.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України, із зазначенням того, що дії ОСОБА_4 були кваліфіковані, як укриття злочинів (ч. 1 ст. 396 КК, тобто злочин невеликої тяжкості), з огляду на те, що в клопотанні відсутнє мотивування причетності ОСОБА_4 до вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів, за якими здійснюється досудове розслідування: ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146 ККУ.

На підставі викладеного захисник просила суд доводи, викладені у скарзі, врахувати під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

Захисник ОСОБА_8 , користуючись правом, передбаченим ч. 3 ст. 309 КПК України, також подала заперечення на ухвали слідчого судді.

Захисник зазначила, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження слідчими суддями було постановлено ряд ухвал, законність та обгрунтованість яких сторона захисту ставить під сумнів.

Деякі ухвали слідчих суддів не входять до визначеного ч. 1, 2 ст. 309 КПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Водночас, положеннями ч. 3 ст. 309 КПК України, передбачена можливість подання заперечень на такі ухвали слідчого судді під час підготовчого провадження в суді.

Сторона захисту вважала за необхідне податизаперечення на наступні ухвали слідчихсуддів:

Ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду (суддя ОСОБА_232 )від 26.07.2022 про надання дозволу на проведення НРСД (Розділ II, п. 100 Реєстру матеріалів досудового розслідування, т. 8, а.с. 33-37);

Ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду (суддя ОСОБА_232 )від24.10.2022 про надання дозволу на проведення НРСД (РозділII, п.111 Реєстру матеріалів досудового розслідування, т. 8, а.с. 85-89);

Ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду (суддя ОСОБА_281)від 16.01.2023 про надання дозволу на проведення НРСД (Розділ II, п.119 Реєстру матеріалів досудового розслідування, т. 8, а.с. 125-129);

Сторона захисту наголошувала на порушенні стороною обвинувачення вимог ч. 2 ст. 246 КПК України, при проведенні НСРД, щодо ОСОБА_4 .

Зокрема, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні нетяжких злочинів, а саме: ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

В клопотанні слідчого, яке погоджено з прокурором, та з яким в подальшому слідчий звернувся до Київського апеляційного суду для надання дозволу на проведення НСРД, зазначене наступне:«Про те, що управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління ДБР здійснюється досудове розслідування у к.п. №0000386 від 15.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України.В мотивувальній частині клопотання, слідчий описує (інкримінує) дії співробітників поліції, як укриття злочинів (ч. 1 ст. 396 КК, тобто злочин невеликої тяжкості), та жодним чином не мотивує причетність ОСОБА_4 до вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів, за якими здійснюється досудове розслідування: ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146 ККУ».

В Постанові Верховного суду колегії суддів Третьої судової палати від 16.02.2022 (справа №758/5719/16-к, провадження №51-5770 км 21) зазначено наступне:«Під час вирішення питання про можливість використання результатів НСРД у кримінальному провадженні про кримінальні правопорушення, які не є тяжкими чи особливо тяжкими, Верховний Суд орієнтує судову практику на таке: якщо на момент проведення НСРД існували достатні підстави для обґрунтованого припущення щодо вчинення особою діяння, яке кваліфікується відповідно до закону про кримінальну відповідальність як тяжкий або особливо тяжкий злочин, а в ході проведення подальшого досудового розслідування кваліфікацію було змінено на таку, що передбачає відповідальність за нетяжкий злочин або проступок, то фактичні дані, отримані в результаті проведення НСРД, можуть бути доказами в цьому кримінальному провадженні. Якщо ж на момент проведення НСРД вказані підстави для кваліфікації діяння як тяжкого не існували (тобто кваліфікація була помилковою або свідомо "завищеною"), отримані в їх результаті фактичні дані не можуть бути визнані доказами».

На підставі вищевикладеного сторона захисту наполягає, що прийняті слідчими суддями Київського апеляційного суду ухвали про надання дозволів на проведення НСРД, є незаконними, що тягне за собою незаконність на недопустимість отриманих на їх підставі доказів.

Захисник ОСОБА_233 також просив суд під час постановлення вироку визнати докази сторони обвинувачення неналежними та недопустимими.

Зокрема, захисник зазначив про недопустимість наступних доказів:

Том 3 аркуш 4-5 - протокол пред`являння особи до впізнання за участі ОСОБА_13 від 29.06.2022 - фото ОСОБА_3 на відміну від усіх інших обрізані кути фотографії, він єдиний має бороду, в протоколі відсутній перелік ознак, за яким його впізнала ОСОБА_13 .

Том 4 аркуш 66-78 - протокол обшуку за місцем розташування ВП 1 ДРУП ГУ НП від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем. В слідчій дії приймали участь особи, яким судом не було надано повноважень на проведення обшуку, а саме: оперативні співробітники (нерозбірливо), відеофіксація була не постійною та переривалася, адвокат до обшуку не був допущений, що міститься - у зауваженнях до протоколу обшуку. Працівники ДБР без фіксації отримали доступ до робочого компютера ОСОБА_3 та вносили зміни до нього. Так серед іншого була змінена заставка робочого столу та деякі робочі файли. Під час підписання пакетів з доказами понятими та запакування доказів, відеофіксація не проводилася.

Том 5 аркуш 131-140 - протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем. В слідчій дії приймали участь особи, яким судом не було надано повноважень на проведення обшуку, а саме: оперативні співробітники (нерозбірливо).

Том 5 аркуш 147-154 - протокол обшуку у транспортному засобі ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем. В слідчій дії приймали участь особи, яким судом не було надано повноважень на проведення обшуку, а саме: оперативні співробітники (нерозбірливо).

Том 5 аркуш 174-181 - протокол огляду від 15.03.2023 матеріалів ЖЕО з додатками. Відсутні оригінали матеріалів ЖЕО.

Том 6 аркуш 121-129 - протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_100 від 20.03.2023. Записана розмова відбувалася поза межами дії ухвали слідчого судді від 16.01.2023 (строк дії по 16.03.2023). Також працівником поліції ОСОБА_102 було порушено право на захист особи, оскільки фактично проводився допит без захисника та без складання відповідного протоколу та роз`яснення прав і процесуального статусу допитаної особи. При цьому допитана особа явно розуміла що з ним спілкується працівник поліції і що розмова записується. З протоколу та аудіозапису вбачається що в певних місцях відбувалися паузи в яких співробітник поліції написав для ОСОБА_77 дані, в тому числі стосовно осіб і подій, інформацію про які йому було потрібно було зафіксувати. ОСОБА_75 в певних місцях тексту уточнює, там де не може розібрати написане. Такі дії ОСОБА_102 містять ознаки фальсифікації доказів. При цьому ОСОБА_75 зазначає, що за нього ніхто нікому нічого не платив і ніяких коштів від нього не вимагали.

- Том 6 аркуш 131-135 - протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_82 від 20.03.2023. Записана розмова відбувалася поза межами дії ухвали слідчого судді від 16.01.2023 (строк дії по 16.03.2023), Також працівником поліції ОСОБА_102 було порушено право на захист особи, оскільки фактично проводився допит без захисника та без складання відповідного протоколу та роз`яснення прав і процесуального статусу допитаної особи. При цьому допитана особа явно розуміла, що з ним спілкується працівник поліції і що розмова записується. З протоколу та аудіозапису вбачається, що в певних місцях відбувалися паузи в яких співробітник поліції написав для ОСОБА_82 текст в тому числі стосовно осіб і подій інформацію про які йому було потрібно було зафіксувати. Такі дії ОСОБА_102 містять ознаки фальсифікації доказів.

Том 6 аркуш 142-157 - протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_109 від 20.03.2023. Записана розмова відбувалася поза межами дії ухвали слідчого судді від 16.01.2023 (строк дії по 16.03.2023). Також працівником поліції ОСОБА_234 було порушено право на захист особи, оскільки фактично проводився допит без захисника та без складання відповідного протоколу та роз`яснення прав і процесуального статусу допитаної особи. При цьому допитана особа явно розуміла, що з ним спілкується працівник поліції і що розмова записується. З протоколу та аудіозапису вбачається, що в певних місцях відбувалися паузи в яких співробітник поліції написав для ОСОБА_109 текст, в тому числі стосовно осіб і подій інформацію про які йому було потрібно було зафіксувати. В тексті розмови допитаному погружують, що буде, якщо він не буде говорити те що від нього вимагають. Такі дії ОСОБА_102 містять ознаки фальсифікації доказів. Під час подальших допитів ОСОБА_81 зазначив, що слідчий перед цією розмовою здійснював на нього тиск, а сама розмова була зрежесована слідчим, який пояснив, що саме йому треба говорити під запис в обмін на обіцянку не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За цим фактом ОСОБА_81 звертався з заявою про злочин до Генаральної прокуратури, про що наявні відомості в матеріалах кримінального провадження. Всі обставини, зазначені в НСРД, були спростовані свідками, а факт передачі коштів для ОСОБА_3 не підтверджений жодними доказами і також спростований, як самим ОСОБА_81 , так і іншими свідками. Інформація щодо інших осіб, про яких йшла мова в аудіо записі, слідством не досліджувалася і не перевірялася та не зазначена в обвинувальному акті.

Том 6 аркуш 218-238 протокол НСРД від 10.04.2023 зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону, яким користується ОСОБА_115 . В розшифровках міститься конфіденційне спілкування з адвокатом, яке являється адвокатською таємницею. Окрім того Том 6 аркуш 224 розшифровки розмови з його матір`ю від 01.03.2023 - містяться ознаки шифрування розмови між її учасниками. На початку розмови мати запитує пароль, ОСОБА_27 не називає пароль і починає зазначати їй необхідну для слідчого інформацію, мати, розуміючи, що їй не назвали пароль і розмова записується, явно маючи заздалегідь отримані інструкції, як говорити в такому разі, погоджується з певними фактами необхідними слідчому. Як зазначив ОСОБА_81 у своїх подальших показах та в заяві про злочин до ГПУ, слідчий ДБР ОСОБА_43 вимагав від нього надання і створення необхідних для слідства доказів, погрожуючи взяттям під варту та несприятливиминаслідками. Ця розмова має всі ознаки фальсифікації доказів. В подальших телефонних розмовах факт наявності такої домовленості зі слідчим також неодноразово підтверджується самим ОСОБА_115 .

Том 7 аркуш 14-21 - протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_235 . Записана розмова відбувалася поза межами дії ухвали слідчого судді від 16.01.2023 (строк дії по 16.03.2023). Також працівником поліції ОСОБА_102 було порушено право на захист особи, оскільки фактично проводився допит без захисника та без складання відповідного протоколу та роз`яснення прав і процесуального статусу допитаної особи. При цьому допитана особа явно розуміла, що з ним спілкується працівник поліції і що розмова записується. На початку розмови ОСОБА_73 дає чітко зрозуміти працівнику поліції, що він зрозумів, що йому треба казати. З протоколу та аудіозапису вбачається, що співробітник поліції написав для ОСОБА_86 дані, в тому числі стосовно осіб і подій інформацію, про які йому було потрібно було зафіксувати. Такі дії ОСОБА_102 містять ознаки фальсифікації доказів.

На думку захисника неналежними доказами є:

Том 6 аркуш 170-172 - протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022 року та Том 6 аркуш 180-194 - протокол НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж ОСОБА_47 - у вказаних матеріалах відсутня будь-яка інформація щодо вчинення злочинів, зазначених в обвинувальному акті.

Том 6 аркуш 195-201 - протокол НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону, яким користується ОСОБА_220 та розшифровки до нього. Вбачається, що у вказаних матеріалах відсутня будь-яка інформація щодо вчинення злочинів, зазначених в обвинувальному акті.

Том 6 аркуш 240-252 - протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_235 від 30.03.2023. Вбачається, що у вказаних матеріалах відсутня будь-яка інформація щодо вчинення злочинів, зазначених в обвинувальному акті.

Таким чином, на думку захисника, проведення слідства з такою кількістю порушень та невідповідностей, створення штучних доказів та тиск на свідків з метою отримання необхідних показів, істотно порушело права та свободи обвинувачених, а, враховуючи, що обставини, що встановлювалися цими доказами, в подальшому були використані у якості обґрунтування підозри та обвинувального акту, отже інші, похідні від них обставини, є недопустимими.

Верховний Суд України у Постанові від 21.01.2020 у справі № 756/8425/17 зазначив: «Відповідно до приписів ч. 4 ст. 17, ст. 91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.Згідно зі ст. 62 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 20.10.2001 № 12-рп/2011 обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.Крім того, з урахуванням установлених процесуальних порушень, факту недодержання конституційних прав і свобод людини необхідно визнати також недопустимими решту доказів сторони обвинувачення, які є похідними від згаданого протоколу огляду місця події. Наведена позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 30.06.2008, 21.04.2011, справи «Гефген проти Німеччини» та «Нечипорук і Йонкало проти України» відповідно). Зокрема, згідно з доктриною цього Суду, якщо джерело доказів є недопустимим, то всі інші фактичні дані, отримані з його допомогою, будуть такими ж.Зазначеними діями досудовим слідством було істотно порушено права та свободи Особа 1 та Особа 2 гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод».

З урахуванням викладеного, захисник просив суд, через очевидну недопустимість доказів, визнати недопустимими доказами надані прокурором матеріали у справі за обвинуваченням ОСОБА_3 за всім обсягом пред`явленого йому обвинувачення, зокрема:

Том 3 аркуш 4-5 - Протокол пред`являння особи до впізнання за участі ОСОБА_13 від 29.06.2022;

Том 4 аркуш 66-78 - Протокол обшуку за місцем розташування ВП 1 ДРУП ГУ НП від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем;

Том 5 аркуш 131-140 - Протокол обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем;

Том 5 аркуш 147-154 - Протокол обшуку у транспортному засобі ОСОБА_3 від 28.02.2023 з додатками та флеш накопичувачем;

Том 5 аркуш 174-181 - Протокол огляду від 15.03.2023 - матеріали ЖЕО з додатками;

Том 6 аркуш 121-129 - Протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_77 від20.03.2023;

Том 6 аркуш 131-135 - Протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_82 від 20.03.2023;

Том 6 аркуш 142-157 - Протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_109 від 20.03.2023;

Том 6 аркуш 218-238 - Протокол НСРД від 10.04.2023 зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону яким користується ОСОБА_81 ;

Том 6 аркуш 224 - розшифровки розмови ОСОБА_109 з його матір`ю від 01.03.2023;

Том 7 аркуш 14-21 - Протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_236 .

Захисник просив визнати неналежними доказами:

Том 6 аркуш 170-172 - Протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022;

Том 6 аркуш 180-194 - Протокол НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж ОСОБА_47 ;

Том 6 аркуш 195-201 - Протокол НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону, яким користується ОСОБА_73 та розшифровки до нього;

Том 6 аркуш 240-252 - Протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_86 від 30.03.2023.

Суд, надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, виходить з наступного.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 2, 4 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Як слідує з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

У відповідності до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 3 ст. 373 КПК України визначено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

В рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини вказує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Суд, за наслідком допиту всіх обвинувачених, свідків, дослідження письмових та речових доказів, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного вироку, дійшов висновку, що прокурором в межах підтриманого ним обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено, що взагалі мала місце подія кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що в діях ОСОБА_237 є склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, що в діях обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є склади кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, виходячи з наступного.

Згідно приписів ст. 84, 86, 89 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Відповідно до рапорту ст. о/у ДВБ НПУ ОСОБА_238 від 13.06.2022 про реєстрацію події до ЖЄО ДВБ №41 співробітниками ДБР були внесені відомості до ЄРДР у даному кримінальному провадженні. Зокрема у вказаному рапорті зазначено, що «в ході виконання завдань, покладених на підрозділи внутрішньої безпеки Національної поліції України було отримано інформацію» про, нібито, причетність осіб, з числа цивільних, тобто суб`єктів злочину, не підслідних ДБР.Виклад обставин, зазначених в рапорті ОСОБА_238 , дає суду підстави стверджувати, що фактично співробітником ДВБ, в порушення вимог ст. 214 КПК України, досудове розслідування було розпочато з порушенням законної процедури у зв`язку з відсутністю у слідчого вагомих підстав для прийняття процесуального рішення про внесення до ЄРДР відомостей за ознаками злочинів, передбачених ст. 187, 146, 396 КК України, щодо суб`єктів злочину, не підслідних ДБР.

Рапорт ст. оперуповноваженого ОСОБА_238 містить відомості про осіб, нібито, причетних до вчинення злочину, в той час як достовірність цих відомостей неможливо перевірити, а також не містить жодних посилань на джерела отримання такої інформації.

Інформація, викладена у рапорті, отримана до внесення відомостей до ЄРДР, як зазначено в рапорті: «в ході виконання завдань, покладених на підрозділи внутрішньої безпеки Національної поліції України було отримано інформацію».

Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність.

Проте, в даному випадку, оперативним підрозділом ДВБ НПУ, всупереч вимогам ч. 2 ст. 7 Закону України«Про оперативно-розшукову діяльність» не було направлено до ДБР зібраних матеріалів, отриманих в ході здійснення оперативно-розшукової діяльності, в яких були б зафіксовані конкретні фактичні дані про злочинну діяльність конкретної особи чи групи осіб, зазначені підстави проведення оперативних заходів, а направлено лише рапорт, з якого неможливо встановити:

-на яких підставах оперативним підрозділом ДВБ НПУ було розпочато проведення оперативних заходів, чи були наявні законні підстави для початку проведення таких заходів, визначені ст. 6 вказаного Закону;

-які саме оперативні заходи було проведено, з яких джерел та у який спосіб було отримано інформацію, викладену у рапорті, зокрема про персональні дані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також інформації про номера ЄО та висновку ЖЄО, щодо подій, які мали місце 14.03.2022;

-чи були це заходи, які потребують попереднього дозволу слідчого судді або суду, та чи було отримано відповідний дозвіл суду;

-чи були це заходи, які потребували отримання відповідного рішення прокурора, та чи таке рішення було наявне;

-чи не застосовувались під час проведення даних оперативних заходів будь-які недозволеніметоди тощо.

Суд вважає, що вищенаведені обставини неможливо встановити виключно на основі наявного в матеріалах кримінального провадження рапорту, в той час як будь-яких інших матеріалів, які б містили зафіксовані конкретні факти оперативним підрозділом ДВБ НПУ, всупереч приписів ст. 7 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», суду надано не було.

Суд вважає очевидним у даному кримінальному провадженні істотне порушенням вимог ст. 216 та 217 КПК України, що, в свою чергу, призвело до отримання доказів неналежним суб`єктом.

Відповідно до вимог ст. 216 КПК України, слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень:

1) вчинених Президентом України, повноваження якого припинено, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, народним депутатом України, Уповноваженим Верховної Ради України з прав людини, Директором Національного антикорупційного бюро України, Директором Бюро економічної безпеки України, Генеральним прокурором, його першим заступником та заступником, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, суддею, працівником правоохоронного органу, особою, посада якої належить до категорії "А", крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

2) вчинених службовими особами Національного антикорупційного бюро України, заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або іншими прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, крім випадків, коли досудове розслідування цих кримінальних правопорушень віднесено до підслідності детективів підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України згідно з частиною п`ятою цієї статті;

3) проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), крім кримінальних правопорушень, передбачених статтею 422 Кримінального кодексу У країни.

Тобто, серед переліку суб`єктів злочинів, які відносяться до підслідності ДБР, відсутні цивільні особи.

У даному випадку цивільним особами є свідки: ОСОБА_81 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_75 , ОСОБА_220 , ОСОБА_103 , яким інкримінується вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 ККУкраїни, що не відносяться до суб`єктів вчинення злочинів, за якими може провадити досудове розслідування співробітники ДБР.

Окрім того суд зауважує, що приписами ч. 1 ст. 217 КПК Українипередбачено, що у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

15.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 00000386.

08.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 00000207.

08.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 00000208.

08.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 366 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 00000209.

Постановою прокурора другого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_239 від 23.03.2023 вирішено кримінальні провадження № 0000206 за ч. 1 ст. 384 КК України, № 0000207 за ч. 1 ст. 369 КК України, № 0000208 за ч. 3 ст. 368 КК України, № 0000209 за ч. 1 ст. 366 КК України, № 0000210 за ч. 1 ст. 309 ККУкраїни, № 0000211 за ч. 1 ст. 263 КК України та № 0000386 за ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 365, ч. 4 ст. 189 КК України об`єднати в одне провадження. Об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000386.

Під час обґрунтування вини всіх обвинувачених сторона обвинувачення посилається на постанови прокурора відділу ОГП ОСОБА_87 про об`єднання матеріалів досудового розслідування, а саме: постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.06.2022, згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 КК України; постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19.09.2022, згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396 та ч. 3 ст. 365 ККУкраїни; постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 07.12.2022, згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 ККУкраїни; постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень та об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.02.2023, згідно якої прокурор об`єднав та визначив підслідність матеріалів кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України; постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень та об`єднання матеріалів досудового розслідування від 23.03.2023, згідно якої прокурор об`єднав та визначив підслідність матеріалів кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 263 КК України.

Аргументуючи необхідність об`єднання матеріалів досудового розслідування, зокрема у мотивувальній частині постанови про об`єднання матеріалів від 24.06.2022, прокурор ОСОБА_44 , зазначив, що правопорушення вчинені однією особою. Відтак, прокурор об`єднав між собою ЄРДР №00000386 від 15.06.2022 за ч. 1 ст. 396 КК України, за фактом фальсифікації працівниками правоохоронного органу матеріалів кримінального провадження з метою укриття особливо тяжкого злочину, ЄРДР №00000387 від 15.06.2022 за ч. 2 ст. 146 КК України, за фактом викрадення двох і більше осіб організованою групою, ЄРДР №00000388 від 15.06.2022 за ч. 4 ст. 187 КК України, за фактом розбійного нападу, вчиненого в період воєнного стану.

Відповідно до постанови ККС ВС від 24.05.2021 у справі 640/5023/19, зазначено, що: підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК. Натомість, за змістом ч. 5 ст. 36 КПК Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення, окрім того, що віднесене до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, лише у випадку здійснення неефективного досудового розслідування тим органом, підслідність кримінального провадження якому визначена ст. 216 КПК.Колегія суддів дійшла висновку про те, що передумовою реалізації прокурором передбачених ч. 5 ст. 36 КПК повноважень має бути здійснення відповідним органом, визначеним у ст. 216 КПК, досудового розслідування в кримінальному провадженні та встановлення за наслідками такого розслідування його неефективності.У разі доручення Генеральним прокурором, керівником обласної прокуратури, їх першими заступниками та заступниками здійснення досудового розслідування кримінальногоправопорушення іншому органу досудового розслідування без встановлення неефективності досудового розслідування органом досудового розслідування, визначеним ст. 216 КПК, зазначені уповноважені особи діятимуть поза межами своїх повноважень. У такому випадку матиме місце недотримання належної правової процедури застосування ч. 5 ст. 36 КПК та порушення вимог статей 214, 216 КПК. Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних у ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

Отже, прокурор Офісу Генерального прокурора, приймаючи рішення про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19.09.2022, 24.06.2022, 07.12.2022, 24.02.2023, 23.03.2023, недотримався належної правової процедури, томуфактично створив штучні підстави для об`єднання матеріалів досудового розслідування та розслідування кримінальних правопорушень, які інкримінуються всім обвинуваченим, оскільки об`єднання матеріалів досудового розслідування, щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, начебто, вчинених цивільними особами, призвело до подальшого звернення до суду із клопотаннями про проведення НСРД, зважаючи на те, що ОСОБА_3 в подальшому було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, а ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, що відносяться до категорії нетяжких злочинів.

При цьому суд звертає увагу на те, що пред`явлення ОСОБА_3 обвинувачення також у вчиненні кримінального прпавоопрушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що відноситься до категорії тяжкого злочину, не впливає на вищевказані висновки суду, зважаючи на те, що подія даного злочину будь-якими доказами у справі взагалі не встановлена.

У разі проведення досудового розслідування неповноваженими особами - всі отримані докази є недопустимими, що слідує зпостанови ВС від 28.10.2021 у справі № 725/5014/18. Зокрема, колегією суддів у постанові зазначено: докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно приписів ст. 87 КПКУкраїни недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами У країни, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, длязабезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Тобто здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

За таких обставин слідчі ДБР не мали право проводити досудове розслідування щодо цивільних осіб, а так само об`єднувати справи та в подальшому звертатись до слідчих суддів Київського апеляційного суду з клопотаннями про проведення НСРД щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , а так само і об`єднувати в одне кримінальне провадження не пов`язані між собою єдиним умислом злочини щодо різного кола суб`єктів.

Вказане надає суду підстави визнати недопустими наступні документи та отримані на їх підставі в результаті досудового розслідування докази за доктриною плодів «отруєного дерева», а саме: постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.06.2022, згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією передбаченої ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 ККУкраїни; постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 19.09.2022, згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією, передбаченої ч. 1 ст. 396 та ч. 3 ст. 365 КК України; постанову про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 07.12.2022, згідно якої прокурор об`єднав матеріали кримінального провадження з кваліфікацією, передбаченої ч, 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187 ККУкраїни; постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень та об`єднання матеріалів досудового розслідування від 24.02.2023, згідно якої прокурор об`єднав та визначив підслідність матеріалів кримінального провадження з кваліфікацією, передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146 та ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України; постанову про визначення підслідності кримінальних правопорушень та об`єднання матеріалів досудового розслідування від 23.03.2023, згідно якої прокурор об`єднав та визначив підслідність матеріалів кримінального провадження з кваліфікацією, передбаченої ч. 1 ст. 396, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 та ч. 1 ст. 263 КК України.

Суд констатує, що всупереч вимогам ст. 216 КПК України, слідчі ДБР розпочали досудове розслідування кримінального провадження щодо цивільних осіб: ОСОБА_109 , ОСОБА_80 , ОСОБА_79 , ОСОБА_77 , ОСОБА_235 , ОСОБА_82 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 ККУкраїни, яким інкримінується виключно вчинення злочинів загальнокримінальної спрямованості, зокрема майнових, а також злочинів проти життя та здоров`я особи, що не відносяться до суб`єктів вчинення злочинів, за якими може провадити досудове розслідування співробітники ДБР.

Наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних в ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку.

У разі проведення досудового розслідування неповноваженими особами-всі отримані докази є недопустимими, що слідує з правової позиції, зазначеної у постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі справі № 725/5014/18. Зокрема, колегією суддів у постанові було зазначено: докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином. Недодержання вказаних вимог має наслідком визнання доказів недопустимими, вони не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, на них не може послатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно приписів ст. 87 КПКУкраїни недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, в тому числі, внаслідок порушення права особи на захист та шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Тобто здійснення досудового розслідування неуповноваженими на те особами (органами) визнається істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Про те, що докази мають бути отримані тільки уповноваженими на це особами (органами); способами і засобами, які призначені для одержання певних доказів; у процесі отримання доказів мають бути дотримані вимоги закону, що визначають порядок проведення конкретних дій, їхню послідовність, склад учасників; докази мають бути закріплені належним чином, зазначала й об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24.05.2021 (справа № 640/5023/19). У цій справі колегія суддів дійшла висновку, що наслідком недотримання належної правової процедури як складового елементу принципу верховенства права є визнання доказів, одержаних у ході досудового розслідування, недопустимими на підставі ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України як таких, що зібрані (отримані) неуповноваженими особами (органом) у конкретному кримінальному провадженні, з порушенням установленого законом порядку. Підслідність кримінальних проваджень визначається виключно кримінальним процесуальним законом, а саме ст. 216 КПК України. Як встановив суд першої інстанції, із самої постанови вбачається, що першим заступником прокурора області була винесена постанова не про зміну підслідності в наслідок неефективного розслідування, а одразу було порушено правило підслідності та визначено орган досудового розслідування, який неуповноважений здійснювати досудове розслідування.

Таким чином, суд вважає, що докази, збрані стороною обвинувачення,у кримінальному провадженні,внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.06.2022 за №0000386 є недопустимими з огляду на приписи ст. 86, п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України, як такі, що зібрані та отримані неуповноваженими особами слідчими Державного бюро розслідувань, з порушенням установленого законом порядку.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування без дотриманнян відповідних вимог КПК України були отримані дозволи на проведення НСРД відносно обвинувачених у кримінальному провадженні.

Так, згідно ч. 2 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії проводяться у випадках, якщо відомості про кримінальне правопорушення та особу, яка його вчинила, неможливо отримати в інший спосіб. Негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені статтями 260, 261, 262, 263, 264 (в частині дій, що проводяться на підставі ухвали слідчого судді), 267, 269, 269-1, 270, 271, 272, 274 цього Кодексу, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Зі змісту ухвал слідчого судді Київського апеляційного суду про надання дозволу на проведення аудіо-, відеоконтролю ОСОБА_3 , зняття інформації з електронних комунікаційних мереж щодо ОСОБА_3 , встановлення місцезнаходження радіообладнання, належного ОСОБА_15 та спостереження за ОСОБА_3 проводилося в рамках кримінального провадження №0000386 від 15.06.2022, внесеного до ЄДРД за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146,ч. 1 ст.396 КК України.

Проте ОСОБА_3 не підозрювався та не обвинувачувався у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 146 КК України.Тобто, органом досудового розслідування фактично штучно було завищено кваліфікацію кримінального провадження для отримання дозволу на проведення НСРД, хоча у цьому кримінальному провадженні орган досудового розслідування прийшов до висновку про наявність у діях ОСОБА_3 складу нетяжкого злочину.

Суд вважає, що ухвали слідчих суддів Київського апеляційного суду, якими надавалися дозволи і у відношенні ОСОБА_4 на проведення НСРД, мають істотні суперечності у своєму змісті.

Зокрема, ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду від 26.07.2022 (додаток до вх. 714 т/42 від 27.07.22) про надання дозволу на проведення НРСД (Розділ II, п. 100 Реєстру матеріалів досудового розслідування, т. 8, а.с. 33-37) містить в мотивувальній частині формулювання: «обгрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначив, що у органу досудового розслідування є достатньо інформації про причетність ОСОБА_4 до скоєння тяжкого та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України».

Ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду від 24.10.2022 (додаток до вх. 1623т/42 від 25.10.22) про надання дозволу на проведення НРСД (Розділ II, п. 111 Реєстру матеріалів досудового розслідування, т. 8, а.с. 85-89) містить в мотивувальній частині формулювання: «обгрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначив, що у органу досудового розслідування є достатньо інформації про причетність ОСОБА_4 до скоєння тяжкого та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України».

Ухвала слідчого судді Київського апеляційного суду від 16.01.2023 (додаток до вх. 153т/42 від 17.01.2023) про надання дозволу на проведення НРСД (Розділ II, п. 119 Реєстру матеріалів досудового розслідування, т. 8, а.с. 125-129) у мотивувальній частині містить формулювання: «обгрунтовуючи своє клопотання слідчий зазначив, що у органу досудового розслідування є достатньо інформації про причетність ОСОБА_4 до скоєння тяжкого та особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 146 КК України».

У той же час у клопотаннях пронаданнядозволунапроведеннянегласнихслідчих(розшукових)дій від 14.10.22 №10-5/2428 т. та від 05.01.23 №10-2/100 т.зазначено, про те, що: «посадові особи, вживали заходи направлені на укриття злочинної діяльності осіб, зокрема ОСОБА_4 ». Клопотання взагалі не містить обгрунтування про ОСОБА_240 до вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Такі ж суперечності наявні і в клопотаннях пронаданнядозволунапроведеннянегласнихслідчих стосовно ОСОБА_3 .

Таким чином, суд вважає, що стороною обвинувачення істотно були порушені вимоги ч. 2 ст. 246 КПК України, при проведенні НСРД, щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зокрема всім обвинуваченим інкриміновано вчинення такихнетяжких злочинів, як: ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

В клопотаннях слідчого, погоджених з прокурором, та з якими в подальшому слідчий звернувся до Київського апеляційного суду для надання дозволу на проведення НСРД, зазначене наступне:«Про те, що управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління ДБР здійснюється досудове розслідування у к.п. №0000386 від 15.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 396 КК України».В мотивувальній частині клопотання слідчий описує (інкримінує) дії співробітників поліції, як укриття злочинів (ч. 1 ст. 396 КК, тобто злочин невеликої тяжкості), та жодним чином не мотивує причетність ОСОБА_3 чи ОСОБА_4 чи інших працівників поліції до вчинення тяжких чи особливо тяжких злочинів, за якими здійснюється досудове розслідування.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 у справі №758/5719/16-к зазначив наступне:«Під час вирішення питання про можливість використання результатів НСРД у кримінальному провадженні про кримінальні правопорушення, які не є тяжкими чи особливо тяжкими, Верховний Суд орієнтує судову практику на таке: якщо на момент проведення НСРД існували достатні підстави для обґрунтованого припущення щодо вчинення особою діяння, яке кваліфікується відповідно до закону про кримінальну відповідальність як тяжкий або особливо тяжкий злочин, а в ході проведення подальшого досудового розслідування кваліфікацію було змінено на таку, що передбачає відповідальність за нетяжкий злочин або проступок, то фактичні дані, отримані в результаті проведення НСРД, можуть бути доказами в цьому кримінальному провадженні. Якщо ж на момент проведення НСРД вказані підстави для кваліфікації діяння як тяжкого не існували (тобто кваліфікація була помилковою або свідомо "завищеною"), отримані в їх результаті фактичні дані не можуть бути визнані доказами.».

На підставі вищевикладеного суд вважає, що прийняті слідчими суддями Київського апеляційного суду ухвали про надання дозволів на проведення НСРД не містять належного мотивування, яке б узгоджувалося із приписами ч. 2 ст. 246 КПК України, що тягне за собою незаконність на недопустимість отриманих на їх підставі доказів.

За таких обставин суд вважає, що матеріали НСРД, покладені у вину ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні, є неналежними доказами.

Суд вважає, що досліджені в судових засіданнях протоколи НСРД -аудіоконтроль відносно ОСОБА_77 , ОСОБА_82 , ОСОБА_109 , ОСОБА_86 оглифактично містять звичайний допит осіб, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень.

Так, протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтроль особи від 20.03.2023, складений в період часу з 10:40 до 11:30 у відношенні ОСОБА_77 з додатками на флеш-носії інв. №1314т-2022 від 30.09.2022.

У протоколі зазначено про те, що розмова мала місце 28.02.2023 за місцем мешкання ОСОБА_100 . В ході зазначеного спілкування співробітники поліції фактично проводили допит ОСОБА_75 задавали уточнюючі запитання, спонукали до бесіди, схиляли надавати покази, зазначали що ця бесіда: «не для протоколу». На флеш носії (додатку до протоколу) зазначено дату створення «28.02.2023 о 06:52».

Фактично 28.02.2023 в період часу з 06:10 до 08:10 годин за місцем мешкання ОСОБА_77 було проведено обшук (п. 91, Р. І, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній перебував під контролем співробітників поліції.Також в цей день останньому о 06:20 годин вручено повідомлення про підозру за: ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України (п.б, Р. II, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній набув статусу підозрюваного.

Протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтроль особи від 20.03.2023, складений в період часу з 11:40 до 12:30 у відношенні ОСОБА_82 з додатками на флеш-носії інв. №726т-2022 від 26.07.2022.

У протоколі зазначено про те, що розмова мала місце 28.02.2023 року за місцем мешкання ОСОБА_241 . В ході зазначеного спілкування співробітники поліції фактично проводили допит останнього, використовували фрази: «давай посплетничаем чуть чуть», задавали уточнюючі запитання стосовно інших осіб за співучасті з якими йому повідомлено про підозру ( ОСОБА_27 , ОСОБА_106 ), також задавали питання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , спонукали до бесіди, схиляли надавати покази. На флеш носії (додатку до протоколу) зазначено дату створення «28.02.2023 о 06:17».

Фактично 28.02.2023 в період часу з 06:15 до 08:36 годин за місцем мешкання ОСОБА_82 було проведено обшук (п. 93, Р. І, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній перебував під контролем співробітників поліції.Також в цей день останньому о 08:45 годин вручено повідомлення про підозру за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України (п.4, Р. II, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній набув статусу підозрюваного.

Протокол про проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтроль особи від 20.03.2023, складений в період часу з 14:40 до 16:30 у відношенні ОСОБА_109 з додатками на флеш-носії інв. №724т-2022 від 26.07.2022.

У протоколі зазначено про те, що розмова мала місце 28.02.2023 за місцем мешкання ОСОБА_129 . В ході зазначеного спілкування співробітники поліції фактично проводили допит останнього, використовуючи такі формулювання: «я ж так понимаю, тебе твоя семья дорога? У тебя уже родился ребенок?... ОСОБА_119, смотри, чтобы твоя жизнь с сегодняшнего дня не пошла под откос...Тебя задерживать не будут. Только все это будет зависеть от того, как ты сейчас построишь разговор со мной. Я сотрудник Центрального апарату Департаменту внутрішньої безпеки. Нас прежде всего интересуют действующие работники полиции (тобто обвинувачені по справі на даний момент)...Тебе в данной ситации лучше контактировать со следователем... никакой речи о твоем задержании и помещении в ИВС не стоит, если будет взаимодействие со следствием то все будет хорошо». В ході спілкування співробітник ДБРставив запитання про ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , а також стосовно інших осіб за співучасті з якими йому повідомлено пропідозру (ОСОБА_33), спонукали до бесіди, схиляли надавати покази, погрожуючи триманням під вартою та наявність сім`ї. На флеш носії (додатку до протоколу) зазначено дату створення «28.02.2023 року о 06:27». На момент фіксації цього спілкування вже розпочато обшук, перерви робили у період спілкування під виглядом НСРД і співробітники поліції в розмові повідомили, що ОСОБА_242 було вручено підозру та чекають адвоката.

Фактично 28.02.2023 в період часу з 06:06 до 08:52 годин (з перервами з 06:25 до 07:41, з 08:13 до 08:50), за місцем мешкання ОСОБА_109 було проведено обшук (п. 82, Р. І, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній перебував під контролем співробітників поліції, також в цей день останньому о 07:27 годин вручено повідомлення про підозру за: ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України (п.1, Р. II, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній набув статусу підозрюваного.

Протокол проведення НСРД - аудіоконтроль особи від 20.03.2023, складений в період часу з 12:40 до 14:30 годин у відношенні ОСОБА_109 з додатками на флеш-носії інв. №724т від 26.07.2022.

Зазначений протокол містить відомості про те, що розмова мала місце 28.02.2023 в адміністративній будівлі Дніпропетровського управління ДВБ НП України за адресою: м.Дніпро, Січеславська Набережна, 18-А. На флеш носії (додатку до протоколу) зазначено дату створення «28.02.2023 о 10:30».

Отже зазначене НСРД проводилось 28.02.2023 о 10:30 годині, тобто після вручення повідомлення про підозру. ОСОБА_242 , що набув статусу підозрюваного, не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 42, 52 КПК України, його допит проведено за відсутності адвоката.

Протокол проведення НСРД - аудіоконтроль особи від 20.03.2023, складений в період часу з 09:00 до 10:30 годин у відношенні ОСОБА_235 з додатками на флеш-носії інв. №719т від 26.07.2022.

У протоколі зазначено про те, що розмова мала місце 28.02.2023 за місцем мешкання ОСОБА_235 . В ході зазначеного спілкування співробітники ДБР фактично проводили допит останнього, задавали запитання про ОСОБА_3 , а також стосовно інших осіб за співучасті з якими йому повідомлено про підозру ( ОСОБА_33 , ОСОБА_27 ), спонукали до бесіди. На флеш носії (додатку до протоколу) зазначено дату створення «28.02.2023 о 06:48».

28.02.2023 року о 06:20 годин ОСОБА_243 вручено повідомлення про підозру за: ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України (п.17, Р. II, Реєстру матеріалів досудового розслідування), отже останній набув статусу підозрюваного та останньомуне були роз`яснені права, передбачені ст. 42, 52 КПК України, ст. 63 Конституції України.

При цьому змістом вищезазначених протоколів проведення НСРД - аудіоконтроля осіб зафіксовано твердження працівників правоохоронних органів про те, що особи ОСОБА_77 , ОСОБА_82 , ОСОБА_109 та ОСОБА_235 по суті їм не цікаві, оскільки співробітникам ДБР були цікаві лише працівники поліції, тим самим вказаними протоколами зафіксовано факти штучного створення майбутньої доказової бази для притягнення до кримінальної відповідальності працівників правоохоронного органу.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КПК України, аудіо-, відеоконтроль особи є різновидом втручання у приватне спілкування, яке проводиться без її відома на підставі ухвали слідчого судді, якщо є достатні підстави вважати, що розмови цієї особи або інші звуки, рухи, дії, пов`язані з її діяльністю або місцем перебування тощо, можуть містити відомості, які мають значення для досудового розслідування.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 258 КПК України спілкуванням є передання інформації у будь-якій формі від однієї особи до іншої безпосередньо або за допомогою засобів зв`язку будь-якого типу. Спілкування є приватним, якщо інформація передається та зберігається за таких фізичних чи юридичних умов, при яких учасники спілкування можуть розраховувати на захист інформації від втручання інших осіб. Втручанням у приватне спілкування є доступ до змісту спілкування за умов, якщо учасники спілкування мають достатні підстави вважати, що спілкування є приватним.

У відповідності до постанови Верховного Суду від 09.12.2020 у справі №756/12749/18 спілкування у приміщенні управління поліції затриманої особи, яка перебуває під контролем працівників поліції, з працівниками поліції не може вважатися приватним, а проведена НСРД (аудіо-, відеокнтроль особи) за своїм змістом є допитом цієї особи. На це вказує характер спілкування працівників поліції з нею. Так, затриманий розповів правоохоронцям як він у змові з іншим підозрюваним готувався до нападу на потерпілого, вивчав розпорядок його дня, наявність собак, автомобіля, а також повідомив про інші обставини вчинення злочину. Проте, ці показання затриманого проти себе одержані під час аудіо-, відеоконтролю особи. Таким чином, стороною обвинувачення було порушено право особи не свідчити проти себе. Крім того, усупереч вимогам ст. 52 КПКУкраїни до проведення слідчої дії, зо за своїм змістом є допитом особи, яка підозрювається у вчиненні особливо тяжкого злочину, не було залучено захисника.

Аналогічну оцінку доказам, зібраним стороною обвинувачення, Верховний Суд надав у постанові від 24.05.2018 у справі №332/2781/15-к, де серед іншого, зазначив, що спілкування в умовах слідчого ізолятора двох підозрюваних зі слідчим прокуратури та трьома працівниками оперативного підрозділу категорично не можна вважати НСРД «аудіо-, відеоконтроль особи», оскільки учасники такого спілкування не мали жодних підстав вважати, що спілкування є приватним. У числі іншого, про це свідчить вимога одного з підозрюваних залучити захисника під час такого «приватного» спілкування.

Суд вважає, що складання вищевказаних протоколів НСРД щодо ОСОБА_77 , ОСОБА_82 , ОСОБА_109 та ОСОБА_235 , відбулось з істотним порушенням права останніх на захист, оскільки співробітники поліції та ДБР під час вказаних негласних слідчих дій здійснювали обшук за місцем мешкання останніх, вдень обшуку особам було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, отже останні набули статусу підозрюваних, відповідно набули передбачених КПК прав, зокрема ст. 42 КПК України, а саме: права на захист та права не свідчити проти себе. Спілкування відбувалось без роз`яснення приписів ст. 63 Конституції України, у той час, як зазначені особи фактично перебували під контролем працівників поліції.

За таких підстав суд вважає, що спілкування ОСОБА_77 , ОСОБА_82 , ОСОБА_109 та ОСОБА_235 із працівниками поліції та ДБР не може вважатися приватним, а проведенінегласні слідчі дія за своїм змістом є допитом підозрюваних.

Таким чином, органом досудового розслідування було порушено право ОСОБА_77 , ОСОБА_82 , ОСОБА_109 та ОСОБА_235 не свідчити проти себе, а також усупереч вимогам ст. 52 КПК України в ході слідчих дій, які за своїм змістом є допитом особи, яка підозрюється у вчиненні в тому числі і особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, не було забезпечено участі захисника.

Крім того, протокол НСРД від 10.04.2023 - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону, яким користується ОСОБА_81 містить конфіденційне спілкування з адвокатом, що є адвокатською таємницею. Відповідно використання даних, отриманих в ході спілкування особи зі своїм адвокатом, суперечать нормам ст. 59 Конституції України, порушує приписи ст. 22 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому на підставі п. 3) ч. 2 ст. 87 КПК України є недопустимими доказами.

Окрім того, до справи долучено розшифровку розмови ОСОБА_109 з його матір`ю від 01.03.2023. Як зазначив ОСОБА_81 у своїх показах в суді слідчий ДБР ОСОБА_43 вимагав від нього надання і створення необхідних для слідства доказів, погрожуючи взяттям під варту та несприятливими наслідками. Відповідно фіксація такої розмовиз огляду на встановлені в суді обставини незаконності підміни такої слідчої дії як допит підозрюваного проведенням НСРД, порушує приписи ст. 63 Конституції України.

З урахуванням викладеного суд вважає, що протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_77 від 20.03.2023; протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_82 від 20.03.2023; протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_109 від 20.03.2023; протокол НСРД від 10.04.2023 зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону яким користується ОСОБА_81 ; розшифровки розмови ОСОБА_109 з його матір`ю від 01.03.2023; протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_235 ; протокол НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж з телефону, яким користується ОСОБА_73 оглм та розшифровки до нього; протокол НСРД аудіоконтроль особи відносно ОСОБА_86 оглм від 30.03.2023 не можуть бути визнані допустимими доказами у даному кримінальному провадженні.

Надаючи оцінку іншим доказам сторони обвинувачення в частині кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 368 КК України, суд звертає увагу на те, що, начебто, отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди обґрунтовувалося органом досудового розслідування та прокурором первісними показах ОСОБА_109 , ОСОБА_80 , ОСОБА_235 , ОСОБА_244 та ОСОБА_82 , хокрема отриманих 28.02.2023.

Проте, такі покази щодо обставин події 14.03.2022 суперечили один одному, зокрема, ОСОБА_81 стверджував, що дозвіл на його звільнення надав обвинувачений ОСОБА_5 із посиланням на прямий дозвіл його начальника ОСОБА_3 ; ОСОБА_220 повідомляв, що такий дозвіл надав особисто ОСОБА_3 без участі ОСОБА_5 , при тому що ОСОБА_81 , ОСОБА_66 , ОСОБА_245 , ОСОБА_246 та ОСОБА_247 не були безпосереднімиочевидцями передачі неправомірної вигоди і знали про неї лише з чужих слів, приймаючи до уваги те, що особа, яка, нібито, передавала неправомірну вигоду ОСОБА_15 , так і не була встановлена, як і предмет самої неправомірної вигоди.

В подальшому у судовому засіданні свідки ОСОБА_75 , ОСОБА_81 , ОСОБА_103 та ОСОБА_220 не підтвердили факт вимагання чи отримання неправомірної вигоди ОСОБА_3 , вказавши на психологічний тиск, який здійснювався щодо них під час досудового розслідування.

При цьому покази свідка ОСОБА_109 , надані ним в судовому засіданні, узгоджуються із змістом його письмової заяви до прокурора Офісу Генеральної прокуратури від 16.05.2023, де ОСОБА_81 просив вважати надані ним покази від 28.02.2023 такими, що не відповідають дійсності у зв`язку із вживанням впилу відносно нього, від даних показів він відмовляється та просить їх не враховувати у досудовому розслідуванні.

За таких обставин суд оцінює первісні твердження ОСОБА_77 , ОСОБА_109 , ОСОБА_82 та ОСОБА_235 , надані під час досудового розслідування, 28.02.2023 та за наявності у них процесуального статусу - підозрюваних,як сумнівні та такі, що не можуть бути покладені в основу висновку про доведеність події злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки їх покази не підтверджені іншими об`єктивними доказами у справі.

Наявні істотних суперечностей у показах ОСОБА_77 , ОСОБА_109 , ОСОБА_82 та ОСОБА_235 під час досудового розслідування із тими показами, що були надані ними в суді, виключають можливість використання первісних тверджень вказаних осіб, в тому числі під час здійснення НСРД - аудіконтролю для доведення події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, поза розумним сумнівом.

Стороною обвинувачення були долучені такі докази, як протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022 та флеш носій №725т.; протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022 та флеш носій №722т.; протокол проведення НСРД відносно ОСОБА_13 від 29.09.2022 та флеш носій №723т.

Суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять правових підстав залучення ОСОБА_13 до проведення вказаних НСРД.

Зокрема, НСРД проводилась за місцем проживання ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_9 . Обставини мали місце 20.08.2022, але протоколи не містить інформації про хід та результати цієї дії.

ОСОБА_248 було залучено до конфіденційного співробітництва, однак суду не надано відповідних підтверджуючих документів, зважаючи на те, що ОСОБА_13 діяла під контролем правоохоронних органів.

Проведення негласних слідчих (розшукових) дій в кримінальному провадженні регулюється Кримінальним процесуальним кодексом України (глава 21), Законом України «Про державну таємницю», Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність», Інструкцією про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні, затверджена спільним наказом Генерального прокурора України, міністра Внутрішніх справ України, головою Служби безпеки України, головою Адміністрації державної прикордонної служби України, міністром Фінансів України, міністром юстиції України 16.11.2012 №114/1042/516/1199/936/1687/5.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КПК України, фіксація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій повинна відповідати загальним правилам фіксації кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. За результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії складається протокол, до якого в разі необхідності долучаються додатки.

Суду не надано доказів того, які саме співробітники правоохоронного органу проводили негласні слідчій дії за участю ОСОБА_13 , не ким було встановлено на ОСОБА_13 спеціальне аудіо- відеоспостережне обладнання; не вказано, яке конкретно обладнання для аудіо- відеоспостереження було встановлено на дану особу (не зазначено назву та технічні характеристики даного обладнання); не вказано присутніх при цих діях осіб.

З протоколів НСРД неможливо зробити висновок щодо, процесуальних підстав залучення ОСОБА_13 до проведення НСРД, у зв`язку із чим були суттєво порушені приписи п. 6 ст. 246, ст. 260 КПК України.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків працівники поліції, які входили до складу чергової частини ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та до складу слідчо-оперативних груп, послідовно показали, що вони належним чином відреагували на повідомлення, щодо проникнення певних осіб до квартири, де проживали ОСОБА_13 і ОСОБА_249 . Проте об`єктивних ознак застосування насильства, примусу чи незаконного позбавлення волі, слідів злочину під час виїзду на місце виклику слідчо-оперативна група не встановила, тілесні ушкодження у ОСОБА_13 і ОСОБА_93 були відсутні, а їх поведінка не свідчила про перебування у стані страху або примусової залежності. Останні відмовлялися від подання заяв про вчинення щодо них кримінальних правопорушень, повідомляли про відсутність претензій та не наполягали на проведенні розслідування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що на момент реагування працівники поліції об`єктивно не мали підстав сприймати подію як тяжкий або особливо тяжкий злочин щодо ОСОБА_13 та ОСОБА_250 . Відсутність ознак такого злочину виключає як наявність умислу в діях обвинувачених на його приховування.

Незважаючи на вищевикладене суд також звертає увагу і на інші порушення норм КПК України, що були допущені під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Так, сторона захисту поставила під сумнів об`єктивність показів, наданих свідком ОСОБА_251 , а сторона обвинувачення такі сумниви не спростувала, що слідує з наступного.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2022 затверджено угоду про визнання винуватості від 14.10.2022, ОСОБА_47 визнано винним за ч. 1,2 ст. 307 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки.Досудове розслідування за кримінальним провадженням у відношенні ОСОБА_47 здійснювалось тим самим слідчим, що і у відношенні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - ОСОБА_252 , що слідує з п. 1 угоди про визнання винуватості від 14.10.2022.

Відтак, сторона захисту вважала, що саме слідчий ОСОБА_43 з метою притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 міг запропонувати ОСОБА_253 укладення угоди про визнання винуватості, з покладенням на нього обов`язків надання показів у відношенні обвинувачених по даному кримінальному провадженню, в обмін на умовний термін.

Відповідно до угоди про визнання винуватості від 14.10.2022 (сторінка №4 угоди), серед обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_47 зазначено, зокрема:

- приймає активну участь у розкритті інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, у кримінальних провадженнях, що розслідуються Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань.

У п. 3 аркушу 4 угоди зазначено, що на ОСОБА_47 покладено обов`язок: «співпрацювати з правоохоронним органами у встановлені та притягненні до кримінальної відповідальності інших осіб, зокрема дати показання в судовому засіданні при розгляді кримінальних проваджень, у розкритті яких він приймає участь».

При цьому згідно вироку та угоди, вбачається, що представниками ДБР задокументовано епізоди злочинної діяльності ОСОБА_47 за фактом збуту наркотичних речовин, які мали місце 09.09.2021 та 23.11.2021. Зазначені епізоди злочинної діяльності ОСОБА_47 інкриміновані за ч. 1, 2 ст. 307 КК України. ОСОБА_93 , який був раніше засуджений ст. 309 КК України вироком Самарським районним судом м. Дніпропетровська від 09.02.2016 у справі№ 206/638/16-к розумів невідворотність покарання та високу вірогідність реального позбавлення волі за епізодами злочинної діяльності за ч. 1,2 ст. 307 КК України, тому фактично був зацікавлений у розслідуванні кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та міг використати події, що мали місце 14.03.2022, на свою користь, співпрацюючи з ДБР.

Заяви сторони захисту про те, що: «Переслідуючи мету уникнення реального відбування покарання за епізодами, які були йому інкриміновані, ОСОБА_93 для укладення угоди вигадав обставини вчиненого щодо нього злочину за подіями 14.03.2022, яке було зареєстроване співробітниками ДБР лише 15.06.2022», стороною обвинувачення фактично не спростовані. Такі висновки суду ґрунтуються на тому, що, наприклад, обшуки за місцем мешкання ОСОБА_47 проведені представниками ДБР 23.11.2021, події, які мали місце 14.03.2022,фактично не містили ознак будь-якого злочину, вчиненого у відношенні ОСОБА_47 чи ОСОБА_13 оскільки висновок №4611 за матеріалами ЖЄО №1930/6123 від 14.03.2022 містить власноручно написану заяву від імені ОСОБА_47 з наступним змістом (мовою оригіналу):«прошу органов полиции по факту моего обращения разбирательств не проводить. Так как обратился в полицию рано, не разобравшись с ситуацией, случившееся считаю своим личным делом. Заявление написано без мер физического и психологического воздействия со стороны сотрудников полиции. Написано собственноручно. ОСОБА_254 ». Зазначена заява була отримана о/у ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_18 .

Під час досудового розслідування, а саме:в ході допиту свідок ОСОБА_18 надав слідчому ОСОБА_255 відеозапис із заявою ОСОБА_47 на флеш-накопичувачі 16 Гб, який переглянуто під час судового провадження. На даному відеозаписі присутній ОСОБА_93 , який пояснив, що звернувся до поліції, не розібравшись із ситуацією, претензій ні до кого не має, злочин щодо нього не вчинено, та вважає це особистою справою.

Під час допиту у судовому засіданні ОСОБА_93 підтвердив, що під час написання заяви на нього не здійснювався тиск ані з боку обвинувачених, ані з боку інших поліцейським, зазначена заява була добровільною. Також на відеозапису чітко видно, що ОСОБА_93 не має тілесних ушкоджень, одяг у нього чистий, що спростовує версію сторони обвинувачення щодо спричинення ОСОБА_253 тілесних ушкоджень.

Будучи допитаними в судовому засіданні як ОСОБА_93 , так і ОСОБА_13 повідомили суду, що їх проїзд до ДБР з міста Дніпра до міста Києва, їх харчування в місті Києві були повністю оплачені працівниками ДБР в приватному порядку, що підтверджує заяви сторони захисту про зацікавленість правоохоронних використати подію, що відбулася 14 березня 2022 року із ОСОБА_251 і ОСОБА_13 з метою створення штучних умов для притягнення до кримінальної відповідальності працівників правоохоронного органу.

Суд наголошує, що оцінка показань ОСОБА_47 , як ключового свідка, здійснюється виключно з позицій вимог ст. 94 КПК України щодо достовірності та достатності доказів і стандарту доказування поза розумним сумнівом. За наявності обґрунтованого сумніву в достовірності показань ключового свідка, який водночас має очевидний процесуальний інтерес у результаті провадження, такі сумніви породжують і сумніви щодо доведеності складу інкримінованих всім обвинуваченим кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК УКраїни.

У зв`язку із цим суд критично ставиться не тільки до показів свідка ОСОБА_47 , а і до показів свідка ОСОБА_13 , оскільки їх покази не знайшли свого підтвердження іншими об`єктивними доказами у справі.

Крім того, первісні пояснення ОСОБА_47 та ОСОБА_13 щодо небажання звертатися до правоохоронного органу із заявами про вчинення конкретних злочинів узгоджувалися із їх процесуальною поведінкою щодо бездіяльності в оскарженні дій працівників правоохоронного органу, які, на думку сторони обвинувачення, умисно, начебто, приховали ознаки тяжкого та особливо тяжкого злочинів.

Такі висновки суду ґрунтуються на правовій позиції Верховного Суду, який у постанові від 03.06.2020 у справі № 460/2724/18підтвердив підхід, за яким показанняпотерпілого/заявника без підтвердження сукупністю інших належних і допустимих доказів єнедостатнімидля висновку про винуватість.Аналогічно, у сталій практиці ККС ВС наголошується, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і має спиратися на сукупність доказів, а всі непереборні сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого.

Підхід ЄСПЛ також виходить з того, що коли обвинувачення істотно залежить від єдиного або вирішального джерела доказів, суд має оцінювати, чи існували достатні гарантії справедливості розгляду та чи були докази належним чином перевірені (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom [GC], № 26766/05, 22228/06, 15.12.2011; Schatschaschwili v. Germany [GC], 15.12.2015).Окремо ЄСПЛ підкреслює необхідність ретельної перевірки доводів про недопустиме підбурювання/провокацію в матеріалах оперативних заходів (Teixeira de Castro v. Portugal, № 25829/94, 09.06.1998; Ramanauskas v. Lithuania [GC], № 74420/01, 05.02.2008; Bannikova v. Russia, № 18757/06, 04.11.2010).

Зокрема, суд звертає увагу на те, що спричинення тілесних ушкоджень свідкам ОСОБА_253 та ОСОБА_13 не встановлено у процесуальний спосіб, зокрема стороною обвинувачення не надановідповідні медичні документи щодо вказаних свідків або висновки судово-медичних експертиз, не надані документи, які б підтверджували можливе звернення цих осіб до медичних установ.

Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР. Підставами вважати, що у заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необгрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Крім того, згідно постанова Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18,якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Відтак, оцінюючи докази в їх сукупності суд вважає, що станом на 14.03.2022 у органу досудового розслідування були відсутні будь-які відомості щодо можливого вчинення злочинів щодо ОСОБА_47 а ОСОБА_13 .

У зв`язку з цим суд звертає увану на те, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України, як такі, що виразилися в організації заздалегідь не обіцяного приховування тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а дії ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - за ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 396 КК України, тобто у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого та особливо тяжкого злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

В обвинувальному акті у викладі фактичних обставин, які сторона обвинувачення вважає доведеними, зазначено, що «до чергової частини ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області 14.03.2022 на спецлінію «102» об 16.09 год. надійшло повідомлення від - ОСОБА_13 , із змістом повідомлення: «АДРЕСА_14, невідомі вибивають двері» та о 16.57 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_14 зі змістом повідомлення: «АДРЕСА_8, невідомі особи забрали сусідів погрузили на автомобілі та поїхали в невідомому напрямку».

Окрім того, в обвинувальному акті зазначено: «Близько 20.00 год. 14.03.2022 на підставі «орієнтування» працівниками УПП в Дніпропетровській області ДПП було зупинені автомобілі ... в яких окрім інших осіб знаходились ОСОБА_81 , ОСОБА_66 , ОСОБА_73 , ОСОБА_246 та ОСОБА_103 , які ймовірно причетні до вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_9 , пов`язаного з проникненням у житло та незаконним позбавленням волі в умовах військового стану.

Отже, аналізуючи висунуте обвинувачення за ч. 1 ст. 396 КК України щодо всіх обвинувачених, останнім інкримінується не внесення відомостей до ЄРДР щодо діянь, пов`язаних з незаконним проникненням до житла, тобто вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України (привтане обвинувачення) та незаконним позбавлення волі за ч. 2 ст. 146 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Використовуючи конструкцію об`єктивної сторони, висунутого всім обвинуваченим, як «невідомі вибивають двері», «невідомі особи забрали сусідів погрузили на автомобілі та поїхали в невідомому напрямку», «які ймовірно причетні до вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_9 , пов`язаного з проникненням у житло та незаконним позбавленням волі в умовах військового стану», суду не зрозуміло, ознаки якого тяжкого чи особливо тяжкого злочину приховували всі обвинувачені.

Стаття 27 КК України поділяє приховування злочину на заздалегідь обіцяне (ч. 5) і заздалегідь не обіцяне (ч. 6).

Частиною 6 ст. 27 КК України визначено, що не є співучастю не обіцяне заздалегідь переховування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, знарядь і засобів учинення кримінального правопорушення, слідів кримінального правопорушення чи предметів, здобутих кримінально протиправним шляхом, або придбання чи збут таких предметів. Особи, які вчинили такі діяння, підлягають кримінальній відповідальності лише у випадках, передбачених статтями 198 та 396 цього Кодексу.

У випадку, визначеному ч. 5 ст. 27 ККУкраїни, має місце співучасть у злочині у вигляді пособництва, бо приховування злочину було обіцяне до початку вчинення того злочину, який приховується, або хоча і під час його вчинення, але до моменту його закінчення.

У другому випадку - приховування злочину не обіцяється заздалегідь, а здійснюється вже після закінчення того злочину, який приховується. Тому таке приховування визнається лише причетною до злочину діяльністю (ч. 6 ст. 27 КК) і кваліфікується за ч. 1 ст. 396 КК України, при цьому зі змісту закону випливає, що приховування злочину може бути вчинене лише шляхом так званих фізичних дій і лише тих із них, які передбачені ч. 6 ст. 27 КК України, тобто це активна діяльність особи по приховуванню злочинця, засобів і знарядь вчинення злочину, його слідів або предметів, здобутих злочинним шляхом.

Склад злочину, передбаченого ч, 1 ст. 396 КК, є формальним і з об`єктивної сторони приховування злочину полягає в заздалегідь не обіцяному приховуванні злочину, яке може бути вчинене тільки шляхом активної поведінки - дії.

Форми (способи) вчинення цього злочину наведені в ч. 6 ст. 27 КК України, відповідно до якої він може бути вчинений шляхом приховування: а) злочинця, б) знарядь та засобів вчинення злочину, в) слідів злочину чи г) предметів, здобутих злочинним шляхом д) придбання чи збут таких предметів. Конкретні способи здійснення приховування можуть бути різними (надання злочинцю притулку чи документів, зміна його зовнішності, знищення різних слідів злочину, укриття предметів, здобутих злочинним шляхом, тощо). Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 396 КК України кримінально караним є тільки заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

При цьому інтелектуальною ознакою умислу винного має охоплюватися розуміння того, що: - іншою особою вчинено тяжкий чи особливо тяжкий злочин.

Для приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину необхідне підтвердження, що такий злочин мав місце, про факт його вчинення достовірно обізнана винна особа.

Обов`язковою об`єктивною умовою настання кримінальної відповідальності за злочин, передбачений ст. 396 КК України, є факт учинення іншою особою тяжкого чи особливо тяжкого злочину (предикатний злочин).

Заздалегідь не обіцяне приховування злочину невеликої або середньої тяжкості не є злочином, а тому за такі дії не може наставати кримінальна відповідальність за ст. 396 КК України.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_169 , кожний окремо, повідомили суду, що вони не бачили факту винесення будь-яких речей раніше невідомими особами з квартири, де проживали ОСОБА_13 та ОСОБА_249 .

Отже, покази вказаних свідків спростовують твердження сторони обвинувачення про те, що на момент звернення ОСОБА_14 та ОСОБА_13 із повідомленням на спецлінію «102» існували ознаки вчинення невідомими особами складу особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно, виходчи із сукупності досліджених в суді доказів, суд дійшов висновку, що обвинувачені об`єктивно не мали в своєму розпорядженні відомостей, що вказували на вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, які саме обставини могли свідчити про обізнаність обвинувачених про вчинений тяжкий чи особливо тяжкий злочин.

Суд звертає увагу на те, що сторона обвинувачення, викладаючи формулювання дій всіх обвинувачених під час вчинення, начебто, дій, що містять ознаки складу злочину, передбаченого ст. 396 КК України, використала припущення факту наявності тяжкого чи особливо тяжкого злочину, а саме: «Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000386 за фактами викладеними у заяві потерпілої ОСОБА_13 та заявника ОСОБА_14 працівниками Державного бюро розслідувань 28.02.2023 ОСОБА_242 , ОСОБА_256 , ОСОБА_257 , ОСОБА_258 , ОСОБА_259 , ОСОБА_260 та ОСОБА_261 повідомлено про обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України».

Чинне законодавство України не розкриває поняття стандарту «обґрунтованої підозри». З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Так, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі.

Отже, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, та які не повинні бути переконливими в тій мірі, щоб звинуватити особу у його вчиненні, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

Повідомлення про підозру як і складання обвинувального акта - це припущення (твердження) сторони обвинувачення про вчинення певного особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, та потребує наявності складу кримінального правопорушення, та належних, допустимих, достовірних, а в сукупності достатніх та взаємопов`язаних доказів. Відмінність цих понять є суб`єктивною оцінкою достатності доказів у межах дискреційних повноважень, наданих КПК України стороні обвинувачення, та визначає певні етапи досудового розслідування - коли на погляд сторони обвинувачення доказів достатньо для повідомлення про підозру, та коли на погляд сторони обвинувачення доказів є достатньо для завершення досудового розслідування та складання обвинувального акту по закінченню досудового розслідування.

Відповідно суд вважає, що твердження, викладені під час формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 396 КК України, як: «повідомлення про обгрунтовану підозру у вчиненні злочинів передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 ККУ», саме по собі не утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, і не презюмує винуватість осіб у їх вчиненні, а так само і не підтверджує факту укриття тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Суд також звертає увагу на те, що, викладаючи формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 396 КК України, слідчий та прокурор послалися на кримінальний закон, що визначає підстави кримінальної відповідальності, якого не існує, зокрема: «Маючи в підпорядкуванні працівників структурних підрозділів відділення поліції, у тому числі чергової частини відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_3 , отримавши 14 березня 2022 року від них інформацію про два виклики зі спецлінії «102» об 16:09 год (заявник - ОСОБА_13 , із змістом повідомлення: «АДРЕСА_14, невідомі вибивають двері») та об 16:57 год. (заявник - ОСОБА_14 , із змістом повідомлення: « АДРЕСА_8 , невідомі особи забрали сусідів погрузили на автомобілі та поїхали в невідомому напрямку»), тобто про вчинення ймовірно тяжкого та особливо тяжкого злочину, поєднаного з проникненням в житло та незаконному позбавленні волі в умовах військового стану».

Тобто в обвинувальному акті використано формулювання диспозиції ч. 2 ст. 146 КК України наступним чином: «незаконне позбавленні волі в умовах військового стану». У той же час диспозиція ч. 2 ст. 146 КК України є наступною: «Ті самі діяння, вчинені щодо малолітнього або з корисливих мотивів, щодо двох чи більше осіб або за попередньою змовою групою осіб, або способом, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або таке, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, або із застосуванням зброї, або здійснюване протягом тривалого часу». Відповідно диспозиція ч. 2 ст. 146 КК України не містить такої кваліфікуючої ознаки, як вчинення дій в умовах війсьвокого стану.

Відповідно, сторона обвинувачення, обґрунтовуючи наявність в діях всіх обвинувачених ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, обґрунтувала свої висновки із посиланням на неіснуючу норму матеріального кримінального закону, що вказує на штучне створення правових умов для притягнення всіх обвинувачених до кримінальної відповідальності за даним обсягом обвинуваченням.

Окремо слід зазначити, що у відповідності до дослідженого в судовому засіданні листа Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області слідує, що під час здійснення прокурорського нагляду в тому числі щодо вивичення матеріалу за фактом звернення на спецлінію «102» ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які зареєстровано до ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року,не було виявлено підстав для прокуроскього реагування, відповідно не було знайдено ознак, які б вказували на наявність відомостей, обов`язкових для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а в діях працівників ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області не було виявлено порушень приписів ч. 1 ст. 214 КПК України.

До того ж слід зазначити, що у відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК України саме слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні так і не було встановлено осіб, що були безпосередньо відповідальні 14 березня 2022 року за виконання приписів ч. 1 ст. 214 КПК України, зважаючи на те, що ані ОСОБА_3 , ані ОСОБА_262 , ані ОСОБА_5 , ані ОСОБА_6 не мали статусу слідчого, дізнавача чи прокурора, на яких безпосередньо був покладений обов`язок виконання вимог ч. 1 ст. 214 КПК України.

Як зазначено вище ОСОБА_15 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а його дії кваліфіковані як такі, що виразилися в організації складання службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення такими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчиненого за попередньою змовою групою осіб; - за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, а їх дії кваліфіковані як пособництвоу складанні службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення такими особами до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

Суд звертає увагу на те, що згідно формулювання обвинувачення за ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_3 організував внесення недостовірних відомостей у висновок про відсутність підстав у матеріалах ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року для внесення відомостей до ЄРДР, який є офіційним документом, містить зафіксовану інформацію, що посвідчує певну подію та факти, що спричиняють наслідки правового характеру, а саме припинення розгляду заяв про вчинені кримінальні правопорушення. ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги Порядку розгляду звернень, з метою організації внесення недостовірних відомостей до вищезазначеного Висновку та уникнення персональної відповідальності, надав вказівку ОСОБА_4 самостійно учинити резолюцію на розгляд рапорту поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області ДПП ОСОБА_21 , який зареєстрований у ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року - начальнику СКП ВП № 1 ОСОБА_5 .В свою чергу, діючи умисно та протиправно, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що у заявах на спецлінії «102» ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які зареєстровано до ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року, наявні ознаки вчинення тяжкого та особливо тяжкого злочинів, пов`язаних з незаконним проникненням до житла та позбавлення волі, в умовах військового стану, вчинено резолюцію про розгляд вказаних ЄО працівникам СКП ВП № 1 за процедурою порядку розгляду звернень громадян.Водночас, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно та за попередньою змовою з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з метою завершення до кінця свого злочинного наміру, направленого на внесення недостовірних відомостей до офіційного документу, а саме: щодо анкетних даних заявника та місця його проживання, достовірно знаючи фактичні обставини, викладені у заявах на спецлінії «102» ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які зареєстровані до ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року та, встановивши причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб, з метою приховування вчинення ними злочину, затвердили висновок про відсутність в матеріалах ЄО № 1932 від 14 березня 2022 року підстав для внесення відомостей до ЄРДР за підписом невстановленою на даний час особою у графі «оперуповноважений сектору кримінальної поліції ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області навпроти прізвище ОСОБА_22 ».

У той же час суд звертає увагу на те, що визначення поняття «офіційний документ», що вживається у статтях 357, 358 та 366, наводиться у примітці до ст. 358 КК України.

Визначаючи зміст офіційного документа як предмета складу злочину, передбаченого ст. 366, слід виходити з примітки до ст. 358 КК України та враховувати таке: 1) базовою ознакою офіційного документу є те, що ним може бути лише «документ». При цьому у жодній нормі КК України не розкривається зміст цього терміну, а у примітці до ст. 358 КК України не уточнюється, про який саме «документ» йде мова (не конкретизовано ні його виду, ні форми). Отже, офіційним документом (за наявності інших його ознак) може бути визнано як будь-який «традиційний», так і «електронний» документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа (ч. 1 ст. 5 Закону «Про інформацію»).

Офіційний документ повинен бути складений «з дотриманням визначеної законом форми». Зі змісту законів «Про інформацію», «Про електронні документи та електронний документообіг» слідує, що документи (у т.ч. офіційні) можуть мати дві форми: матеріальну (письмові документи) та нематеріальну (електронні документи). При цьому оригінали деяких видів документів можуть створюватися виключно у матеріальній формі.

Законодавство передбачає можливість існування як стандартизованих, так і нестандартизованих за формою і змістом документів. Нестандартизовані документи складаються у «довільній» формі і є досить поширеними у сучасній системі документообігу.

Стандартизовані документи оформлюються відповідно до певних вимог, визначених законодавством. Документи з високим рівнем стандартизації створюються за відповідною формою (бланком).

Офіційним може бути визнано лише документ, що містить «передбачені законом реквізити».

У контексті застосування ст. 366 КК України цю вимогу слід розуміти так, що офіційний документ має бути складений з дотриманням всіх обов`язкових для цього конкретного виду документів реквізитів. Такі реквізити можуть визначатися безпосередньо в законі, у регулятивному законодавстві (рішення, положення, порядок, інструкція, методика тощо) чи випливати з форми (бланку) відповідного документу.

Офіційними можуть бути визнані лише ті документи, які складаються «особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів».

Сторона обвинувачення відносить висновок ЄО №1932/6129 та 1930/6123 до офіційного документу, як такий що «містить зафіксовану інформацію, що посвідчує певну подію та факти, що спричиняють наслідки правового характеру, а саме припинення розгляду заяв про вчинені кримінальні правопорушення».

Однак подальше формулювання обвинувачення суперечить тезі про віднесення висновку ЄО до офіційних документів, оскільки «Відповідно до пункту 12 та 13 розділу IV Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС від 15 листопада 2017 року № 930, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за № 1493/31361 (далі - Порядок розгляду звернень), за результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику, керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів».

Тобто, відповідно до Порядку розгляду звернень, не передбачено такого офіційного документу як «висновок».

Під час досудового розслідування службового підроблення для доведення обов`язкових елементів складу кримінального правопорушення призначаються серед інших техніко-криміналістична судова експертиза документів та судово-почеркознавча експертиза.

Але суду не було надано висновків експертів, згідно яких можна встановити приналежність підписів обвинувачених та їх причетність до складання цих документів.

Крім того, суд звертає увагу, що упорушення вимог ст. 228 КПК Україн під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2022 в період часу з 11:30 до 11:40 годин за участю ОСОБА_47 останньому було надано фотографії, що різняться між собою, оскільки ОСОБА_3 має бороду та ознаки «особи кавказької зовнішності» на відміну від інших осіб слов`янської зовнішності (фото під №1,2,4).

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2022,проведений в період часу з 11:40 до 11:50 годин за участю ОСОБА_250 .Згідно зазначеного протоколу фотографії також різняться між собою, оскільки ОСОБА_4 має ознаки «особи кавказької зовнішності», на відміну від інших осіб слов`янської зовнішності (додо осіб під №1,3 - вони значно старші від ОСОБА_4 , щодо особи під №2, то він має залисини).

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2022, проведений в період часу з 12:30 до 12:35 годин за участю ОСОБА_13 .Згідно зазначеного протоколу фотографії різняться між собою, оскільки ОСОБА_3 має бороду та ознаки «особи кавказької зовнішності», на відміну від інших осіб слов`янської зовнішності (фото під №2,3,4).

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.06.2022, проведений в період часу з 12:35 до 12:40 годин за участю ОСОБА_13 .Згідно зазначеного протоколу фотографії також різняться між собою, оскільки ОСОБА_4 має ознаки «особи кавказької зовнішності», на відміну від інших осіб слов`янської зовнішності (щодо осіб під №1,3 - вони значно старші від ОСОБА_4 , щодо особи під №4, то він має залисини).

Таким чином, суд вважає, що в усіх протоколах впізнання фотографії суттєво різняться між собою, окрім того в протоколі не зазначено та попередньо не з`ясовано, чи могли ОСОБА_93 та ОСОБА_13 впізнати осіб, не опитано про їх зовнішній вигляд і прикмети. Протоколи впізнання за фото ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містять єдину загальну підставу, за якою ОСОБА_93 та ОСОБА_13 , нібито впізнали останніх - «обличчя», що є логічним, адже саме обличчя зображено на всіх фотографіях. Проте протоколи не містять взагалі будь-яких ознак чи прикмет зовнішності осіб або їх особливостей, за якими було впізнано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Окрім того, слідчим не було мотивовано, чому було проведено впізнання за фотознімками, з яких причини слідчий не мав можливості здійснити цю слідчу дію за реальної участі ОСОБА_263 та ОСОБА_4 .

У зв`язку із цим слід зазначити, що ч. 2 ст. 228 КПК України визначено, що перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Згідно ч. 7 ст. 228 КПК України фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Вказані приписи ст. 228 КПК України були істотно порушені слідчим, відповідно вказані вище протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками, проведені за участю ОСОБА_47 ОСОБА_264 є недопустимими доказами.

Надаючи оцінку протоколу обшуку від 28.02.2023, проведеного в період часу з 06:15 до 12:51 годин, старшим слідчим ДБР ОСОБА_265 у приміщенні адміністративної будівлі відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою м.Дніпро, вул. Новоселівська, 17 з додатками (флеш-накопичувач) слід зазначити про те, що в ході судового розгляду встановлено порушення безперервності застосування відеозапису під час проведення обшуку. При відтворенні додатку до протоколу обшуку - файлів на флеш носії відеозапис зупиняється після проведення обшуку у службовому кабінеті ОСОБА_5 , потім відновлюється вже в іншому приміщенні, де вбачається наявність певних документів, які слідчий не оголосив, відсутній процес пакування вилучених предметів.

Зокрема суду незрозуміло звідки, в якому стані вилучено висновок №4611 за матеріалами ЖЄО №1932/6129 ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, не відображено кількість сторінок, які містить зазначений документ.

Водночас, як вбачається зі змісту протоколу обшуку від 28.02.2023, вказані факти виявились прихованими у протоколі слідчої дії, оскільки в ньому відсутний запис про перерву, не зафіксовано точний порядок та хід проведення обшуку, а також не відображено весь обсяг дій осіб, які приймали у ньому участь, що, в свою чергу, суперечить п. 2 ч. 3 ст. 104 КПК України, згідно з якою протокол складається з описової частини, яка повинна містити відомості про послідовність дій, як вони безпосередньо проводилися під час слідчої дії. Крім того, у змісті протоколу не відображено назви приміщен, в яких саме місцях та в якій послідовності були виявлені та вилучені речі, про які зазначено у протоколі обшуку.

У зв`язку із цим слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 104 КПК України запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Таким чином, сукупність вказаних обставин свідчить про те, що стороною обвинувачення під час проведення обшуку були допущені порушення вимог ст. 104, 223, 236, 237 КПК України і такі порушення є істотними, оскільки спосіб отримання доказів (даних результату обшуку) ставить під сумнів їх походження, їх надійність, точність і достовірність, що, у свою чергу, істотно порушує гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції право обвинувачених на справедливий суд, право на захист.

Надаючи оцінку протоколу огляду від 15.03.2023, складеного в період часу з 10:10 до 10:35 годин старшим слідчим ГСУ ДБР ОСОБА_252 , слід зазначити, що мотивувальна частина протоколу огляду містить посилання на застосування відеокамери. Слідчий зазначає про проведення огляду матеріалів висновку №4611 за матеріалами ЖЄО №1932/6129 ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, про виготовлення копій матеріалів, які долучені до протоколу.

Разом з тим, слідчим не відображено, походження висновку ЖЄО, первинне пакування, наявність чи відсутність підписів учасників слідчої дії на цих пакуваннях, не відображено послідовність його дій, подальший процес упакування, відсутні підписи у додатках до вказаного протоколу.

Вимогами ч. 2 ст. 104 КПК України (в редакції від 05.02.2023, чинній на момент проведення слідчої дії), було передбачено, що у випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі. Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

Частиною 3 ст. 104 КПК України передбачено, що протокол складається з:

1)вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце, час проведення та назву процесуальної дії;

особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада);

всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання);

інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання;

2)описової частини, яка повинна містити відомості про:

послідовність дій;

отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи;

3)заключної частини, яка повинна містити відомості про:

вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації;

виготовлені дублікати документів, а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, та спосіб їх ідентифікації;

спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу;

зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

У ст. 105 КПК України (в редакції від 05.02.2023)зазначено наступне:

1.Особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки.

2.Додатками до протоколу можуть бути:

1)спеціально виготовлені копії, зразки об`єктів, речей і документів;

2)письмові пояснення спеціалістів, які брали участь у проведенні відповідної процесуальної дії;

3)стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії;

4)фототаблиці, схеми, зліпки, носії комп`ютерних даних та інші матеріали, які пояснюють зміст протоколу.

3.Додатки до протоколів повинні бути належним чином виготовлені, упаковані з метою надійного збереження, а також засвідчені підписами слідчого, прокурора. спеціаліста, інших осіб, які брали участь у виготовленні та/або вилученні таких додатків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 106 КПК України, до складу слідчої (розшукової) дії входять також дії щодо належного упакування речей і документів та інші дії, що мають значення для перевірки результатів процесуальної дії.

Станом на час судового провадження перевірити результати протоколу огляду від 15.03.2023 є неможливим оскільки слідчим не відображено, яким чином було здійснено упакування матеріалу висновку №4611, номер спец пакету не зазначено.

Надаючи оцінку висновкам службової перевірки та службового розслідування, суд виходить з наступного.

Висновком службового розслідування від 29.02.2023 в діях всіх обвинувачених не встановлено ознак дисциплінарного проступку.

Висновок службового розслідування від 04.07.2023 проведений за відомостями, викладеними у листі виконувача обов`язків заступника Директора ДБР ОСОБА_266 від 16.05.2023, тобто органом, який проводив досудове розслідування даного кримінального провадження. Фактично перевірка відбувалась повторно. При цьому висновком від 04.07.2023 не було скасовано висновок службового розслідування від 29.02.2023.

Виклад обставин та посилання, начебто, на порушення, зафіксовані у висновку службового розслідування від 04.07.2023 та в обвинувальному акті від 29.04.2024 за обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є ідентичними, тому, з огляду на це суд вважає неможливим врахування судом обставин, викладених у висновку від 04.07.2023.

Згідно ст. 94КПК Українисуд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Верховний Суд України у постанові від 21.01.2020 у справі № 756/8425/17 зазначив, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 17, ст. 91 КПК України винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що сторона обвинувачення, покладаючи в основу обвинувачення твердження про одержання ОСОБА_3 неправомірної вигоди, не надала суду належних та допустимих доказів, які б у сукупності беззаперечно підтверджували:факт вимагання неправомірної вигоди;факт одержання грошових коштів обвинуваченим ОСОБА_3 ;причинно-наслідковий зв`язок між передачею коштів та конкретними службовими діями ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що у справі відсутні об`єктивні докази, зокрема:результати негласних слідчих (розшукових) дій, де б були зафіксовані активні дії ОСОБА_3 , направлені на отримання неправомірної вигоди (відео- чи аудіофіксація розмов);грошові кошти, як предмет неправомірної вигоди, не встановлені. Первісні покази осіб, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, самі по собі не можуть бути достатніми для доведення вини ОСОБА_3 , оскільки такі записи розмов не підтверджені іншими об`єктивними доказами. При цьому в судовому засіданні ОСОБА_81 , ОСОБА_66 , ОСОБА_245 , ОСОБА_246 та ОСОБА_247 , будучі допитані як свідки, не підтвердили факт вимагання та отримання ОСОБА_3 неправомірної вигоди, при тому, що ОСОБА_81 , ОСОБА_220 та ОСОБА_103 послалися в судовому засіданні на психологічний тиск і шантаж, які здійснювали щодо них невідомі їм оперативні працівники ДБР, ДВБ Національної поліції та безпосередньо слідчий ДБР ОСОБА_267 .

Більш того, саме обвинувачення побудоване виключно на припущеннях щодо передачі та отриманні неправомірної вигоди обвинуваченим: не встановлено час, місце, спосіб можливої передачі неправомірної вигоди, особу, яка могла таку вигоду передати.

За таких обставин суд дійшов висновку, що подія злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, не доведена.

Суд зазначає, що кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 396 КК України можлива лише за умови доведеності того, що особа:достовірно знала про вчинення конкретного злочину;вчинила активні дії, спрямовані саме на його приховування;діяла умисно.

Разом з тим, із досліджених у судовому засіданні доказів убачається, що: станом на 14.03.2022 не було встановлено факту вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину; ОСОБА_13 та ОСОБА_93 фактично не наполягали на притягненні будь-яких осіб до кримінальної відповідальності; при тому, що обвинувачені діяли в умовах початку повномасштабного вторгнення рф до України, тобто в умовах воєнного стану та нестабільного функціонування інформаційних систем поліції.

Суд наголошує, що невнесення відомостей до ЄРДР саме по собі не утворює складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України.

Стосовно злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, сторона обвинувачення посилається на складання та затвердження документів, які, на її думку, містять завідомо неправдиві відомості.

Однак судом встановлено, що:сторона обвинувачення так і не зазначила, що в чому конкретно полягали дії обвинувачених під час вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, не конкретизувала, які саме дані, з огляду на те, що станом на 14.03.2022 не було виявлено об`єктивних ознак вчинення тяжкого чи особливо тяжкого злочину,вказують на неправдивість відомостей, зазначених у висновок про відсутність підстав у матеріалах ЄО №№ 1930/6123 та 1932/6129 від 14 березня 2022 року для внесення відомостей до ЄРДР, при тому, що стороною обвинувачення так і не було надано доказів попередньої змови групи осіб, наявності у обвинувачених єдиного злочинного плану, попереднього узгодження їх дій, розподілу ролей між обвинуваченими.

При цьому суд наголошує на тому, що сам по собі факт службової підпорядкованості або виконання посадових обов`язків не може розцінюватися як доказ попередньої змови.

У відповідності до ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

На підставі викладеного у відношенні:

- обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає ухваленню виправдувальний вирок, оскільки не доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , а в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК України останній підлягає виправданню, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склади кримінальних правопорушень;

- обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає ухваленню виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що в діянні обвинувачених є складикримінальних правоворушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта (судова вибухотехнічна експертиза № СЕ-19/111-23/33896-ВТХ від 04.10.2023)відносяться на рахунок держави, оскільки експерти були залучені стороною обвинувачення, а стягнення на користь держави документально підтверджених витрат на залучення експерта здійснюється тільки у разі ухвалення обвинувального вироку (ч. 2 ст. 124 КПК України).

Питання щодо запобіжного заходу суд вирішує у відповідності до п. 1) ч. 4 ст. 374 КПК України.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді, суд вирішує у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Під час проведення обшуку 28 лютого 2023 року за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , крім іншого, було виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на рушницю, на ремінці якої виявлено № 2221, та аналогічним номером на поверхні ствола; пластмасову напівпрозору коробку, в якій знаходяться 27 металевих предметів, зовні схожих на набої.

Вказані предмети не визнані речовими доказами,питання щодо арешту даного майна у відповідності до ст. 170-173 КПК України не вирішувалось.

Згідно п. 3) ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Оскільки ані слідчий, ані прокурор у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України не звернатился із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна: предмету, зовні схожого на рушницю, на ремінці якої виявлено № 2221, та аналогічним номером на поверхні ствола; пластмасової напівпрозорої коробки, в якій знаходяться 27 металевих предметів, зовні схожих на набої, відповідно таке майно має бути негайно повернуто ОСОБА_3 , у якогодане майно було вилучено.

Керуючись ст. 368-371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та виправдати його на підставі п. 1) ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК Українита виправдати його на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діяннях обвинуваченогоГоги ОСОБА_268 склади кримінальних правопорушень.

ОСОБА_4 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК Українита виправдати його на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_4 є склади кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК Українита виправдати його на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_5 є склади кримінальних правопорушень.

ОСОБА_6 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 396 КК Українита виправдати його на підставі п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, що в діяннях обвинуваченого ОСОБА_6 є склади кримінальних правопорушень.

Скасувати запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 у вигляді застави, повернувши заставодавцю ОСОБА_269 заставу у розмірі 2300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 6173200 (шість мільйонів сто сімдесят три тисячі двісті) гривень, що була внесена 31.07.2023 за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 29.07.2023 по справі №757/32449/ ОСОБА_270 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.03.2023, на майно, вилучене 28.02.2023 під час проведення обшуку службового кабінету начальника відділення поліції №1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 (за адресою: вул. Новоселівська, 17, м. Дніпро Дніпропетровської області), а саме: банкноти, схожі на грошові кошти номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 100 штук, загальною сумою 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, що були поміщені до сейф-пакету ДБР №S20212228, які належать ОСОБА_3 .

Речові докази:

- вилучені банкноти, схожі на грошовікошти номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 100 штук, загальною сумою 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, які поміщено до сейф пакету ДБР № S20212228, - повернути ОСОБА_3 ;

- вилучений на робочому місці ОСОБА_3 : системний моноблок білого кольору марки iMac, поруч із зарядним пристроєм, мишкою та клавіатурою білого кольору марки apple, які після проведення огляду 22.11.2023 поміщено до поліетиленового пакету з биркою ДБР № NPU АА674110 з пояснювальною запискою (квитанція № 388), - повернути ОСОБА_3 ;

- вилучені «Книгу видачі й приймання озброєння» ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області (ін. № 1477 дек), «Журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочатого 31.01.2022», «Книгу нарядів ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ін. № 1446», «Журнал реєстрації інструктажів ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ін.№ 1452», графіки чергувань ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області з 07.03.2022 по 13.03.2022 та з 14.03.2022 по 20.03.2022, що попередньо поміщено до сейф пакету ДБР № 026950 та в подальшому перепаковано до сейф пакету ДБР № 027020, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- копію матеріалів висновку № 4611 за матеріалами ЖЄО № 1932/6129 ВП № 1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Повернути ОСОБА_3 на підставі п. 3) ч. 1 ст. 169, ч. 5 ст. 171 КПК України предмет, зовні схожий на рушницю, на ремінці якої виявлено № 2221, та аналогічним номером на поверхні ствола; пластмасову напівпрозору коробку, в якій знаходяться 27 металевих предметів, зовні схожих на набої.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення, до Дніпровського апеляційного суду через Чечелівський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1