Справа № 133/72/26
Провадження №11-сс/801/74/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції,

захисниці ОСОБА_7 в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року,

якою частково задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду на строк до 11.03.2026 включно до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ординці Погребищенського району Вінницької області, громадянина України, неодруженого, здобувача освіти в Фаховому коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою мотивовано тим, що 12.01.2026 о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_8 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України затримано за вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

12.01.2026 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується:

- рапортами інспектора взводу № 2 роти № 1 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП;

- протоколом ОМП від 11.01.2026;

- постановою про приєднання до справи речових доказів;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом затримання ОСОБА_12 ;

- протоколом затримання ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

Слідчий зазначає про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, оскільки існують ризики, передбачені положеннями п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, визначений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовує тяжкістю кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, що може спонукати підозрюваного до втечі. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), обґрунтовує тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_8 знаючи дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою своєї реабілітації шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), обґрунтовує тим, що підозрюваний ОСОБА_8 має задовільний стан здоров`я, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 9 до 15 років або довічне позбавлення волі, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину в умовах воєнного стану, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працює, схильність до вчинення нових кримінальних правопорушень. Тому, дані обставини також свідчать про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Зазначає про неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні застосуванням більш м`яких запобіжних заходів: особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь-які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_8 з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу на потерпілого, свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, слідчий просив слідчого суддю застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_17 , погоджене прокурором Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_6 . Застосовано до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду на строк до 11.03.2026 включно. Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 11.03.2026 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4)утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими по даному кримінальному провадженню;

5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Звільнено ОСОБА_8 негайно з-під варти в залі суду.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя вказав на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується долученими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також, слідчим суддею встановлено ризики переховування від слідства та суду, впливати на свідків та потерпілих, проте слідчий суддя дійшов до переконання, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, установленим ст.177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі вказує, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню. Посилається на аналогічні доводи, що і слідчий у клопотанні про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, потворно вказуючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також доведеності існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Також звертає увагу на те, що з грудня 2021 року стосовно підозрюваного на розгляді в Херсонському міському суді Херсонської області перебуває обвинувальний акт за ч. 2 ст. 342 КК України. Тобто підозрюваний схильний до вчинення кримінальних правопорушень проти авторитету органів державної влади. Судом не взято до уваги, що підозрюваний у 2025 році перебував у державному розшуку.

Позиції учасників кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора в підтримку апеляційної скарги, який просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, заперечення підозрюваного та його захисниці, які вказували про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частина перша статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За правилами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, а доводи прокурора щодо незаконності ухвали слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є необґрунтованими.

Як убачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділення відділення поліції № 2 Хмільницького районного відділу поліції Головного управління національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 12.01.2026 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

12.01.2026 ОСОБА_8 у даному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ст. 348 КК України.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється сторонами кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працює без офіційного оформлення, є здобувачем освіти в Фаховому коледжі економіки і права Вінницького кооперативного інституту, проживає з жінкою без офіційної реєстрації шлюбу.

При цьому слідчим суддею обґрунтовано визнано доведеним вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення та його особу.

Зазначаючи про те, що слідчим суддею не враховано перебування ОСОБА_8 у розшуку в іншому кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не надано доказів на підтвердження вказаної обставини.

Також обґрунтованим є і висновок слідчого судді про доведеність існування у даному кримінальному провадженні ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, ще й з огляду на те, що свідки, потерпілі, які на теперішній час допитані на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, під впливом підозрюваного можуть змінити показання, у тому числі в залі судового засідання під час судового розгляду.

При цьому, на переконання колегії суддів, органом досудового розслідування не наведено достатніх обґрунтувань та не надано достатніх доказів для беззаперечного висновку про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто не доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про який зазначав слідчий у своєму клопотанні.

Наявність обвинувального акта на розгляді в Херсонському міському суді Херсонської області за ч. 2 ст. 342 КК України само по собі не є безумовним доказом ризику вчинення нових злочинів. Обвинувальний акт не є доказом винуватості особи - це процесуальний документ, що завершує досудове розслідування та окреслює межі обвинувачення. Його функція полягає у викладі фактичних обставин та формулювання обвинувачення, яке має бути доведено в суді належними доказами.

Разом із цим, як правильно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_8 виключного запобіжного заходу, колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_8 кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На час розгляду апеляційної скарги підозрюваний ОСОБА_8 перебуває під цілодобовим домашнім арештом, дотримується обов`язків, визначених ухвалою слідчого судді, з`явився на розгляд апеляційної скарги прокурора. При цьому домашній арешт по встановленій ч. 1 ст. 176 КПК України ієрархії тяжкості запобіжних заходів передує триманню під вартою, а тому є достатньо суворим заходом.

Стороною обвинувачення не надані відомості про невиконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків, вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

Разом з тим, за наявності належного підтвердження таких відомостей, сторона обвинувачення не позбавлена можливості ставити питання про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Колегія суддів зауважує, що мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на це, застосування будь-якого запобіжного заходу у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення та судом, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком.

При цьому можливе призначення в майбутньому кримінального покарання, навіть у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально в місцях несвободи, не може бути об`єктивною підставою вважати доведеним, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та запобігти вказаним прокурором у клопотанні ризикам.

З урахуванням установлених слідчим суддею обставин з покладенням на підозрюваного обов`язків, домашній арешт цілком забезпечує мету застосування запобіжних заходів та повною мірою може запобігти наявним ризикам кримінального провадження без надмірного втручання в його повсякденний спосіб життя.

Інші обставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення. Зазначені посилання не можуть бути правовою підставою для скасування ухвали, у зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який, на думку колегії суддів, є співмірним з наведеними ризиками і відповідає даним про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення та його наслідкам, і підстав вважати його м`яким, немає.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а доводи апеляційної скарги прокурора правильності цього висновку не спростовують, тому підстав для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Козятинського відділу Хмільницької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 січня 2026 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4