Справа № 527/3108/25
провадження № 1-кс/527/21/26
УХВАЛА

22 січня 2026 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження №0000614 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , в якому просить надати дозвіл слідчому СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 або слідчим, які перебувають в складі групи слідчих по кримінальному провадженню, на примусове відібрання біологічних зразків, а саме букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою призначення та проведення експертизи.

В обґрунтування клопотання зазначив, що досудовим розслідуванням установлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, але не пізніше 21 жовтня 2025 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаний із проникненням до житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_7 .

Після чого, 21 жовтня 2025 року, близько 19.00 год, ОСОБА_5 , використовуючи транспортний засіб - автомобіль марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, який на праві власності належить ОСОБА_8 , виїхав на вказаному автомобілі з м. Кременчук Полтавської області та прибув на вул. Дніпрова в с. Пронозівка Кременчуцького району, залишивши автомобіль марки «Audi A6» поблизу домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 21 жовтня 2025 року, близько 20.00 год, ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), проник через незачинену хвіртку, на огороджену по периметру територію домогосподарства ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , скориставшись ключем, який знаходився біля вхідних дверей вказаного домоволодіння та шляхом відмикання замка, через вхідні двері проник в приміщення житлового будинку.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, із гостинної кімнати вказаного домоволодіння із гаманця таємно викрав грошові кошти, яке належать ОСОБА_7 , у сумі 540 євро, номіналами по 10, 20, 50 та 200 євро, еквівалентом, згідно інформації НБУ - 48,6630 грн за один євро, загальною вартістю 26728 грн.

Крім цього, шляхом відкриття шухляди, таємно викрав грошові кошти, які зберігались у паперовому конверті жовтого кольору у сумі 3800 доларів США, номіналом по 100 доларів США, еквівалентом згідно інформації НБУ - 41,7565 грн за один долар США, загальною вартістю 158674 грн 70 коп.

Також, шляхом відкриття іншої шухляди, таємно викрав грошові кошти в сумі 30000 гривень, номіналом по 500 гривень та злиток сріблястого кольору, виготовлений із срібла, вміст якого становить 99,9%, вагою 250,35 гр, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №3138/25 від 22 грудня 2025 року, становила 15096 грн 10 коп.

Після чого, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив на автомобілі марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору, після вчинення кримінального правопорушенн викраденим розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 230498, 80 грн.

За даним фактом СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області внесено відомості до ЄРДР №0000614 від 23.10.2025 за правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення 26 грудня 2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В подальшому, 26 грудня 2025 року підозрюваному ОСОБА_5 , його захисникові ОСОБА_4 , було повідомлено про винесення постанови про відібрання зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 та необхідності відбирання вищевказаних зразків у ОСОБА_5 на що він повідомив, що зразки букального епітелію надавати не бажає.

На даний час виникла необхідність в отриманні зразків букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 з метою проведення експертизи.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, вказані у ньому. Вказав, що відібрання зразків є необхідним для внесення відомостей до відповідних баз даних. Пояснив, що в межах досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню відсутня необхідність відібрання зразків букального епітелію та проведення експертиз з їх використанням.

Захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що відібрання зразків не є необхідним в межах даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 8 КПК України).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст. 9 КПК України).

У разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею (ст. 245 КПК України).

Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно положень про тимчасовий доступ до речей і документів (ст.ст. 160-166 КПК України).

У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається у порядку, передбаченому ст.ст. 160-166 КПК України, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Аналізуючи положення п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у взаємозв`язку із положеннями ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про примусове відібрання біологічних зразків може бути задоволене у разі доведення стороною, якою воно ініційовано, що біологічні зразки, результати їх дослідження мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та будуть використані як доказ відомостей, що містяться в речах і документах, а також у разі неможливість іншими способами довести такі обставини.

Отже, відповідно до положень КПК України метою відібрання біологічних зразків, зокрема і їх примусового відібрання, є виключно потреби досудового розслідування.

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховується також, що на відміну від примусового відібрання біологічних зразків згідно КПК України (для потреб досудового розслідування), існує інший порядок збору, отримання, обробки та використання біологічних зразків, зокрема для формування Електронного реєстру геномної інформації.

Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» (далі - Закон) державна реєстрація геномної інформації проводиться з дотриманням прав і свобод людини і громадянина та відповідно до таких основних принципів: верховенства права, у тому числі законності та юридичної визначеності; гуманізму; конфіденційності, у тому числі захищеності персональних даних.

Державна реєстрація геномної інформації проводиться з метою: (1) ідентифікації осіб, які вчинили кримінальне правопорушення; (2) розшуку осіб, зниклих безвісти; (3) ідентифікації невпізнаних трупів людей, їх останків та частин тіла людини; ( 4) ідентифікації осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе. В Україні проводяться обов`язкова та добровільна державна реєстрація геномної інформації (ч. 1 ст. 4 Закону).

Обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду (п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону).

Відбір та направлення на проведення молекулярно-генетичної експертизи (дослідження) біологічного матеріалу осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, у разі, коли результати експертизи (дослідження) можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження, здійснюється згідно із ст. 242 КПК України, яка визначає підстави для призначення експертизи у кримінальному провадженні п. 4 р. «Відбір біологічного матеріалу та направлення його на молекулярно-генетичну експертизу (дослідження) « Порядку проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації людини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2023 № 978).

Проте нормативними актами не врегульоване питання щодо порядку дій у разі відмови у наданні біологічних зразків для проведення обов`язкової державної реєстрації геномної інформації особи, процесуальний статус якої відповідає, визначеному у п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону (повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду).

Таким чином, примусове відібрання зразків у кримінальному провадженні відбувається лише, коли зразки можуть бути використані для забезпечення завдань кримінального провадження.

Відсутність передбачуваності законодавства, що встановлює процедуру відібрання зразків для ДНК-аналізу під час розслідування, порушує ст. 8 Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського Суду з прав людини «Dragan Petroviж v. Serbia, № 75229/10, 14.04.202). Зокрема, Європейський Суд з прав людини зазначив, що втручання не було «відповідним до закону» у значенні ст. 8 § 2 Конвенції з прав людини, оскільки відповідні положення національного законодавства мали бути «передбачуваними щодо [їхніх] наслідків» для заявника. Хоча тлумачення та застосування національного законодавства належить, перш за все, до компетенції національних органів влади, зокрема судів, Суд повинен зазначити стосовно цієї справи, що наказ, який уповноважує поліцію взяти зразок слини заявника, не містить посилання на жодні конкретні правові положення і що ст. 131 §§ 2 та 3 Кримінально-процесуального кодексу лише передбачала, що суд може наказати про взяття зразка крові або проведення «інших медичних процедур», якщо це вважається медично необхідним для встановлення фактів, «які мають значення» для кримінального розслідування. Отже, у ст. 131 §§ 2 та 3 не було конкретного посилання на взяття зразка ДНК.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання про примусове відібрання біологічних зразків, слідчим не надано доказів на підтвердження призначення у кримінальному провадженні експертизи, для проведення якої, у тому числі, й виникла необхідність в отриманні зазначених в клопотанні біологічних зразків.

Водночас, внесення щодо підозрюваного даних до електронного реєстру геномної інформації людини, як підстава для примусового відібрання у нього біологічних зразків, на яку посилається слідчий, жодним чином не має значення для кримінального провадження та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваної.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим, оскільки слідчим не підтверджено необхідності у примусовому відібранні біологічних зразків, а тому вважає за необхідне відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7-9, 160-166, 245, 309, 372, 376, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про примусове відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 за матеріалами кримінального провадження №0000614 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її складення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1