Провадження 1-кс/201/4237/2025
УХВАЛА

Іменем України

13 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 09.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000088, відомості про яке 09.09.2024 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що група осіб шляхом шахрайства та використання підроблених довіреностей діючи в умовах воєнного стану, привласнюють грошові кошти громадян пенсійного віку, які не мають змоги самостійно ними розпоряджатись, чим спричиняють збитки у великих розмірах.

17.10.2024 року в якості потерпілого допитано ОСОБА_5 , який зазначив, що 30.11.2023 року не відвідував м. Одесу та у нотаріуса ОСОБА_6 не знаходився, жодних довіреностей на ім`я ОСОБА_7 не оформлював, а також, жодних документів нотаріусу не надавав. Карткові рахунки у відділені АТ «Ощадного банку України» не відкривав та не звертався із цим питанням у м. Дніпро. Також, потерпілий зазначив, що в довіреності від 30.11.2023 року, зареєстрованої в реєстрі за №1187, підпис належить не йому.

10.10.2024 року в якості свідка допитано ОСОБА_8 , який зазначив, що в 2023 році познайомився із гр. ОСОБА_9 , який запропонував роботу у виді знімання грошових коштів із наданих банківських карток, що належать «Ощадбанк» один раз на місяць, за що пропонувалось 500 грн. після виконання роботи. На запитання кому належать зазначені банківські картки, та що це за грошові кошти, ОСОБА_10 пояснював, що гроші належать особам, які наразі знаходяться на окупованій території, а гроші це їх пенсійні виплати. Також, ОСОБА_8 було показано декілька довіреностей, які оформлювались без осіб які перебувають на окупованій території для отримання банківських карток у відділені «Ощадбанку».

01.11.2024 року в якості свідка допитано ОСОБА_11 , який зазначив, що винаймав кімнату за адресою: АДРЕСА_1 , поруч з ним в квартирі АДРЕСА_2 проживала пара ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Свідок впізнав осіб по фотознімкам.

Під час досудового розслідуванням встановлено, що до вказаної схеми задіяна представниця обласного відділення «Ощадбанку» у м. Дніпрі, нотаріус, яка без фактичної присутності громадян надає довіреності на ім`я певних отримувачів. У подальшому отримувач через зв`язки у банківській установі оформлює заявку на видачу банківської пенсійної картки, яку потім використовує для обготівкування грошових коштів через банкомати на території міста Дніпра, тим самим акумулюючи грошові кошти, які далі розподіляються між учасниками злочинної схеми.

На даний час відомо про 780 виданих довіреностей, серед яких, згідно отриманої інформації, є померлі особи, але на яких по теперішній час отримуються грошові кошти.

Слідчий зазначав, що злочинна схема діє з 2019 року та по теперішній час. Під час виконання доручення працівниками УКР ГУНП в Дніпропетровській області було встановлено причетних осіб до вказаного кримінального правопорушення, а саме: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На теперішній час встановлено 23 померлі особи, яким наразі нараховуються та знімаються грошові кошти, а також понад 80 осіб, від імені яких отримано підроблені довіреності та отримуються грошові кошти.

У своїй протиправній діяльності використовують приміщення АДРЕСА_3 для виготовлення та зберігання підробленої документації, використання комп`ютерної техніки для здійснення фінансових операцій, зберігання платіжних карток та документації з банківських установ.

Крім цього, для переміщення між банківськими терміналами для зняття готівки використовують автомобіль Nissan Rogue д.н.з НОМЕР_1 , у якому також зберігається комп`ютерна техніка та флеш накопичувачі з банківською документацією.

Під час досудового розслідування 30.09.2025 року проведено обшук транспортного засобу Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , сірого кольору, що належить гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та яким користується гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено: мобільний телефон Galaxy A14 (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ), 5 опечатаних конвертів «Укрпошта» із різними адресатами. Вказане майно згідно постанови слідчого від 30.09.2025 року визнано речовим доказом.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив розглянути та задовольнити клопотання про арешт вилученого під час обшуку майна 30.09.2025 року в транспортному засобі Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , сірого кольору, а саме: мобільний телефон Galaxy A14 (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ); 5 опечатаних конвертів «Укрпошта» із різними адресатами

Розглянути клопотання про арешт майна за відсутності власника майна з обов`язковим позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, в провадженні СВ відділу поліції №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000088, відомості про яке 09.09.2024 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. (а.м.5)

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду м. Дніпра від 12 вересня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку в транспортному засобі Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , сірого кольору, який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою відшукання речей та документів, що становлять доказове значення у кримінальному провадженні, зокрема: пристроїв та систем пристроїв, що є компонентами комп`ютера, а також самих комп`ютерів та будь-якого обладнання, яке працює спільно з комп`ютерами (периферійних пристроїв) і забезпечує його додаткову функціональність (веб-камер, роутерів та будь-яких інших); ноутбуків, планшетів, іншої комп`ютерної техніки; електронних носіїв інформації (USB флеш-накопичувачів, карт пам`яті, накопичувачів на магнітних дисках (стаціонарних та переносних), компакт-дисків, тощо); мобільних телефонів, SIM-карток мобільних операторів; банківських платіжних карток; зошитів, щоденників, записних книжок, аркушів паперу із рукописним текстом, чорновими записами а також документів, які містять вільні зразки почерку; оригіналів та копій договорів по банківському обслуговуванню, відкриттю банківських рахунків із усіма додатками; упаковок, футлярів для СІМ-карток мобільних операторів; оригіналів та копій договорів із підприємствами - постачальниками послуг Інтернету, і щодо надання послуг доступу та передачі інформації інформаційними каналами; чеків, квитанцій про зняття чи переказ грошових коштів; документів, які містять інформацію про продаж чи придбання товарів, надання чи отримання послуг з використанням електронно-обчислювальної техніки. (а.м.10-13)

30.09.2025 року проведено обшук транспортного засобу Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , сірого кольору, який належить ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В ході проведення слідчої (розшукової) дії було виявлено та вилучено: мобільний телефон Galaxy A14 (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 ); 5 опечатаних конвертів «Укрпошта» із різними адресатами. (а.м.14-21)

Постановою від 30 вересня 2025 року вищевказані речі визнано речовими доказами. (а.м. 22-23)

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речі, які виявлено та вилучено 30.09.2025 року під час проведення обшуку транспортного засобу Nissan Rogue, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 , сірого кольору, а саме:

-мобільний телефон Galaxy A14 (ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 );

-5 опечатаних конвертів «Укрпошта» із різними адресатами.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1