г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/452/26
Номер провадження 1-кс/213/42/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Слідча суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП №6 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження №0000052 від 01.02.2026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кривого Рогу, не одруженого, військовослужбовця Збройних сил України, перебуваючого на посаді стрільця 3 штурмового спеціалізованого взводу 3 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальойону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 6 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 01.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме:

- 12.12.2011 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 190 КК України до 60 годин громадських робіт;

- 05.07.2012 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 389 КК України до 40 днів арешту;

- 01.08.2012 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 1 року позбавлення волі;

- 12.11.2012 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 11.12.2012 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнився 05.06.2014 року за ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 28.05.2014 за ст.8 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014;

- 20.03.2015 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки. 20.07.2015 року ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням і до відбуття 3 роки позбавлення волі. Звільнився 10.09.2018 із Солонянської ВК Дніпропетровської області (№ 21) по відбуттю строку покарання;

- 28.10.2019 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;

- 31.05.2022 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 21.02.2023 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

- 05.04.2023 Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі;

- 24.12.2024 до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України, направлено обвинувальний акт;

- 03.02.2025 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення.

Так, приблизно о 10:30 годин 01.02.2026, ОСОБА_4 , зайшов до приміщення магазину «Аврора 105» ТОВ «Вигідна покупка», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Перемоги, будинок 37В.

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному магазині побачив на торгівельних полицях портативну акустичну колонку торгівельної марки «HAVIT» моделі «SK921BT», чорного кольору, та у останнього виник кримінально протиправний намір направлений на таємне викрадення майна, реалізуючи який, ОСОБА_4 , думаючи що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, всупереч інтересам власника майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з метою особистого збагачення, взяв з торговельної вітрини вказану портативну акустичну колонку та поклав її до кишені кофти, намагаючись таємно винести зазначене майно за межі магазину без оплати.

Однак під час вчинення вказаних дій ОСОБА_4 був виявлений працівниками магазину, які вимагали повернути викрадений товар. Усвідомлюючи, що його дії стали очевидними для оточуючих, ОСОБА_4 , не реагуючи на законні вимоги працівників магазину, відкрито вийшов з приміщення магазину з викраденим майном, після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши таким чином магазину «Аврора - 105» ТОВ « Вигідна покупка» матеріального збиттку на суму 399 гривень.

01.02.2026 о 18:10 годині ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

02.02.2026 р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується: допитами свідків/очевидців вчиненого кримінального правопорушення; протоколом затримання ОСОБА_4 , у порядку ст. 208 КПК України від 01.02.2026; повідомленням про підозру ОСОБА_4 , та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , на даний час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років та під час досудового розслідування, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, встановлено ризики, які знайшли своє підтвердження в ході досудового розслідування та на даний час не зникли, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання, передбаченого санкцією інкримінованої статті, а саме позбавлення волі на строк від семи до десяти років, і бажаючи його уникнути, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний може вільно переміщатися по території України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу може унеможливити забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Також під час досудового розслідування встановлено, факт самовільного покинення підозрюваним військової частини, який мав місце під час проходження останнім військової служби, що також вказує на характеристику підозрюваного та його особисте відношення до покладених на нього обов`язків, беручи до уваги покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, зазначені факти можуть спонукати останнього до переховування. Також слід зазначити, що підозрюваний, не дивлячись на його увільнення від зайнятої посади, офіційно залишається військовослужбовцем та має на руках військовий квиток з зазначенням місцем проходження військової служби та у випадку перевірок на блок-постах або будь-яких інших перевірок має змогу його пред`явити, що дозволяє йому вільно переміщатись по території України.

п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства.

В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - ОСОБА_4 , вчиняючи тяжкий злочин в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання за вчинений ним кримінального правопорушення, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, що підтверджується не знятими та не погашеними судимостями з 2011 року за вчинення корисливих злочинів.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ОСОБА_4 , переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного строком на 60 днів .

У судовому засіданні прокурор дане клопотання підтримав, вважає, що є достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти клопотання не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, зокрема запобіжні заходи. Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України одним із запобіжних заходів є тримання під вартою.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

02.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

У відповідності до вимог статті 42 КПК України ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного.

Відповідно до статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам кримінальним провадження.

Відповідно до вимог пункту 5 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Санкція частини 4 статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Згідно з положеннями статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Досліджені матеріали досудового розслідування у взаємному зв`язку з обставинами кримінальних правопорушень, дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст.185 КК України.

Слідчий суддя, на даній стадії кримінального провадження, не вирішує питання винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінальних правопорушень, а лише визначає причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Заявлені стороною обвинувачення ризики, визначені у пунктах 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України заслуговують на увагу.

Ризик втечі суд оцінює у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності .

Слідча суддя вважає, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, в цьому провадженні достатньо обґрунтований, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин.

Слідча суддя вважає, доведеним, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування і руху кримінального провадження.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного у зв`язку із відсутності письмових зобов`язань осіб, які заслуговують на довіру суду.

Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного на волі не сприятиме виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги встановлені обставини в їх сукупності, слідча суддя доходить висновку, що тримання під вартою є необхідним і пропорційним заходом забезпечення кримінального провадження. Тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Визначаючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя виходить із такого. Застосування запобіжних заходів є однією з гарантій кримінального провадження, тому основною метою застави є забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків і забезпечення здійснення кримінального провадження. Разом з тим застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до підозрюваного та накладає відповідні зобов`язання не тільки на підозрюваного, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за підозрюваного (заставодавця).

Враховуючи майновий стан підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, не має законних джерел доходу, та тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, а також встановлені ризики, слідча суддя приходить до переконання про необхідність застосування застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266240 гривень, оскільки саме вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 03 лютого 2026 року по 03 квітня 2026 року включно, в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань № 3».

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, на рівні 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваногоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає без дозволу слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого (слідчих групи слідчих), прокурора або суд про зміну свого місця реєстрації, проживання та роботи, контактних номерів мобільного телефону (в залежності від стадії кримінального провадження).

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа ДУ "Криворізька установа виконання покарань №3" негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ відділення поліції №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , прокурора Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошений 03 лютого 2026 року о 16 годині 30 хвилин.

Слідча суддя