Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/6169/25
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання слідчого в кримінальному провадженні №0000464 від 11 серпня 2025 рокупро продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, середньо - спеціальною освітою, одруженого, раніше не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

22 вересня 2025 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , якого підозрюють в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також керівництві такими діями, сприяння порадами, вказівками та паданням засобів, усунення перешкод, вчинених з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилаються на обґрунтованість вказаної підозри та продовження існування ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні.

З`ясувавши думку прокурора в підтримку внесеного клопотання, а також заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою суду необхідно враховувати вимоги дотримання розумного строку як застосування такого запобіжного заходу, так і продовження строку його застосування. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).

Слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Одеській області розслідується кримінальне №0000020 від 17 січня 2024 року, за ознаками ч.1 ст.109, ч.2 ст.111, ч.2 ст.110, ч.1, ч.2, ч.3 ст.436-2, ч.2 ст.114-2, ч.1 ст.114-1, ч.1 ст.161 КК України, в якому нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

В ході проведення досудового розслідування від співробітників представництва ВБ в Одеській області (з дислокацією у м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБ України надійшла інформація щодо протиправної діяльності громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що використовує контактний номер НОМЕР_1 .

Встановлено, що ОСОБА_6 організував канал незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки за грошову винагороду в розмірі 10 тисяч доларів США через невстановлених співучасників.

При цьому встановлено, що на теперішній час декілька осіб, що ухиляються від мобілізації та у подальшому планують виїхати за межі України поза пунктом перетину державного кордону, тимчасово мешкають у орендованій квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

О 13 годині 00 хвилин 31 липня 2025 року ОСОБА_6 було затримано, після чого 01 серпня 2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10 вересня 2025 року щодо ОСОБА_6 :

- скасовано ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2025 року про первинне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави 660 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

- відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про передачу підозрюваного на поруки;

- застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 26 вересня 2025 року включно, із визначенням застави, як альтернативи триманню під вартою, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з одночасним покладенням, в разі внесення застави, наступних, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, обов`язків: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатись з Одеської області без дозволу слідчого або прокурора; повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Як вбачається із вищезазначених судових рішень в ході проведення досудового розслідування від співробітників представництва ВБ в Одеській області (з дислокацією у м. Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБ України надійшла інформація щодо протиправної діяльності ОСОБА_6 з організації каналу незаконного переправлення осіб через державний кордон України до Придністровської Молдавської Республіки за грошову винагороду в розмірі 10 тисяч доларів США через невстановлених співучасників.

Вищевикладене доводиться змістом протоколами допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також розсекреченого протоколу за результатами проведення негласного слідчого (розшукового) заходу від 19 травня 2025 року; змістом протоколів виготовлення імітаційних засобів від 30 липня 2025 року, протоколом огляду і вручення грошових та імітаційних засобів у вигляді грошових коштів від 31 липня 2025 року, та протоколу огляду місця події від 31 липня 2025 року (про вилучення грошових коштів імітаційних засобів у вигляді грошових коштів у підозрюваного).

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Постановою процесуального керівника прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 11 серпня 2025 року матеріали щодо ОСОБА_6 виділено із кримінального провадження №0000020 від 17 січня 2024 року в кримінальне провадження №0000464 від 11 серпня 2025 року.

Строк досудового розслідування в провадженні продовжено ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 26 вересня 2025 року до чотирьох місяців, тобто до 01 грудня 2025 року, для завершення якого необхідно: витребувати та долучити до матеріалів кримінального провадження розсекреченні ухвал слідчого судді Одеського апеляційного суду, якими надався дозвіл на проведення НСРД; отримати всі розсекречені результати проведених НСРД та долучити до кримінального провадження в якості письмових доказів; а також виконати вимоги, передбачені ст.ст.290-291 КПК України тощо.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності, оцінюючи доводи сторін стосовно доказів в обґрунтування існування раніше встановлених ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_6 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, продовжує обґрунтовувати існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування продовжується встановлення свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б також допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

Підозрюваний дійсно має ряд хронічних захворювань, деякі з яких були в стадії загострення. Проте, в умовах слідчого ізолятору ув`язненим особам забезпечується необхідна медична допомога відповідно до законодавства про охорону здоров`я, зокрема, положеннями наказу МЮ України №460/5 від 18 березня 2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» встановлено, що керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

За встановлених обставин, враховуючи те, що ОСОБА_6 в умовах перебування під вартою в слідчому ізоляторі не позбавлений права на отримання кваліфікованої медичної допомоги, зазначена захисником обставина про незадовільний стан здоров`я не може слугувати достатньою підставою для висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , спрямовано на шкоду обороноздатності України, в умовах воєнного стану, в період часу, коли продовжує тривати агресивна війна з боку російської федерації проти України.

Окрім того, заявлені в сьогоднішньому судовому засіданні захисником підстави для можливого пом`якшення застосованого до ОСОБА_6 запобіжного заходу вже були предметом судового розгляду судом апеляційної інстанції та фактично призвели до істотного зменшення розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, з одночасним покладенням, у разі її внесення, певних процесуальних обов`язків.

З урахуванням особи підозрюваного, обставин вміненого тому злочину, а також потреби у проходженні лікування, в тому числі операційного втручання кардіологічного характеру, слідчий суддя вважає можливим зменшити розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,199 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Одеській області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Продовжити строк застосування стосовно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 23 листопада 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативи триманню ОСОБА_6 під вартою, - у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, після чого підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші можливо наявні документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд до України на строк до 01 жовтня 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1