УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Вінницького міського суду Вінницької області скаргу ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025.

Скарга мотивована тим, що 23.07.2025 заявник звернувся до відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області із заявою про реєстрацію кримінальних правопорушень за ознаками ст.ст. 296, 397 КК України, які були вчинені військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 при наданні заявником як адвокатом правничої допомоги ОСОБА_5 02.06.2025.

29.07.2025 при зверненні заявника до ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області щодо надання інформації, чи внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень відносно заявника, чергова офіцер надала усно відповідь, що заяву про вчинення кримінальних правопорушень внесено до журналу Єдиного обліку за № 14339 і досі розглядається, а відтак, не можуть надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявником вказані дії було оскаржено. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2025 по справі №127/23810/25 зобов`язано уповноважену особу Відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 23.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення за ст. 296 та ст. 397 КК України.

Старшим дізнавачем СД ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 було внесено відомості в Єдиний реєстр досудового розслідування за № 00000157 від 16.08.2025 лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України.

Старшим дізнавачем СД ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 26.08.2025 було винесено постанову про закриття кримінального провадження за п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України за відсутністю складу злочину.

Копію постанови про закриття кримінального провадження від 26.08.2025 заявник отримав від старшого дізнавача капітана поліції ОСОБА_6 під час відвідування ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області 05.09.2025, про свідчить підпис заявника в журналі відвідування даного органу Національної поліції.

Цю постанову про закриття кримінального провадження заявник оскаржив до Вінницького міського суду Вінницької області.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2025 по справі №127/28169/25 скасовано постанову дізнавача ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження.

Проте дізнавач ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_7 не виконавши вимоги ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2025 по справі № 127/23810/25 та ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2025 по справі № 127/28169/25, винесла на переконання заявника, протиправну та незаконну постанову про закриття кримінального провадження від 14.11.2025.

Отримати та ознайомитись із постановою про закриття кримінального провадження від 14.11.2025, заявник зміг лише 02.12.2025 під час відвідування відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, про свідчить підпис заявника в журналі відвідувань. Завник стверджує, що раніше заявника не інформували про те, що винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Ознайомившись з даною постановою від 14.11.2025, заявник вважає її такою, що винесена з порушенням вимог чинного Кримінального процесуального законодавства України.

У тексті постанови про закриття кримінального провадження міститься інформація про опитування військовослужбовця взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 сержанта ОСОБА_8 , проте дізнавач ОСОБА_4 не витребувала у керівництва ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про вчинення ОСОБА_8 дій, які би підтверджували правомірність дій відповідно до Статуту гарнізонної та вартової служби ЗСУ, зокрема, не посилається у своїй постанові дізнавач про наявність рапорту ОСОБА_8 про випадок прибуття адвоката ОСОБА_3 до клієнта ОСОБА_5 , якого незаконно тримали військовослужбовці взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 02.06.2025 по 11.06.2025 в будівлі стадіону «Локомотив» за адресою м. Вінниця, вул. Володимира Винниченка, 13. Не опитано в якості свідка й ОСОБА_5 , який просив адвоката ОСОБА_3 , надати йому професійну правничу допомогу у зв`язку зі вчиненням військовослужбовцями взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 02.06.2025 о 13 год. 40 хв. кримінального правопорушення за ст. 146 КК України. Не відібрано дізнавачем ОСОБА_4 пояснень слідчо-оперативної групи, яка виїжджала на виклик заявника у зв`язку зі вчинення хуліганських дій та перешкоджання законній діяльності заявника як адвоката військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 . В заявника міститься аудіо матеріал, який, на переконання заявника є доказом вчинення вищезазначеними військовослужбовцями кримінальних правопорушень за ст. 296 та 397 КК України.

Заявник у скарзі зазначає, що оскаржувана постанова дізначавача ОСОБА_4 містить спотворені пояснення ОСОБА_8 , відповідно до яких він показав заявнику свій військовий квиток. Однак, це відбулось лише після прибуття слідчо-оперативної групи на місце вчинення кримінального правопорушення близько 14 години 10 хвилин.

У мотивувальній частині ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2025 № 127/28169/25 слідчй суддя зазначив, що «…дізнавач ОСОБА_6 не виконала ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2025 по справі №127/23810/25, що органом досудового розслідування неповно проведено досудове розслідування, оскільки правова оцінка надання лише вибірковим обставинам…»

Заявник вважає, що дізнавач ОСОБА_7 свідомо продовжує невиконувати вимоги слідчого судді, і її дії мають ознаки кримінального провадження за ст. 382 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження підлягає закриттю у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Заявник вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, внаслідок чого висновок про відсутність складу злочину є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 5 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.1ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Заявник у скарзі стверджує, що постанова про закриття кримінального провадження від 14.11.2025 не містить оцінки здобутих доказів та в ній відсутні посилання на слідчі дії, які були проведені слідчим під час досудового розслідування і за результатами яких було б встановлено відсутність складу кримінального правопорушення.

На переконання заявника, орган досудового слідства не здійснив всі дії, необхідні для всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а саме: не направив запиту до ІНФОРМАЦІЯ_1 про перебування ОСОБА_5 в період з 02.06.2025 по 11.06.2025 в будівлі стадіону «Локомотив», не долучено до матеріалів кримінального провадження рапортів слідчо-оперативної групи, яка виїжджала 02.06.2025 на мій виклик, не витребовано пояснень інших військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_1 , які разом з ОСОБА_8 перешкоджали вчиненню моїй законній діяльності тощо. Винесена дізнавачем постанова всупереч ч. 2 ст. 9 Кримінального процесуального кодексу України не відповідає принципу всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Верховний Суд у своїй постанові від 22.10.2022 по справі № 640/18156/20 зазначив, що невиконання уповноваженим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності; загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів прийняття.

Отже заявник вважає, що постанова про закриття кримінального провадження як акт індивідуальної дії дізнавача ОСОБА_4 є протиправною, необгрунтованою та невмотивованою, а відтак, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, заявник ОСОБА_3 просив слідчого суддю скаргу задовольнити, скасувати постанову старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025, зобов`язати уповноважену особу відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України та об`єднати із кримінальним провадженням № 0000157, накласти штраф на старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 за невиконання вимог ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2025 (справа №127/23810/25), повідомити ГУНП у Вінницькій області про недотримання вимог ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області старшим дізнавчем СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 , повідомити ТУ ДБР, у м. Хмельницькому і(з відділом у м. Вінниці) про наявність в діях старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України та відсторонити старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від виконання обов`язків старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Заявник ОСОБА_3 під час судового розгляду скаргу підтримав за обставин викладених у ній та просив задовольнити.

В судовому засіданні дізнавач ОСОБА_4 заперечила проти задоволення скарги, слідчому судді пояснила, що на даний час нею повно та всебічно проведено досудове розслідування, за результатами чого було прийнято законне за обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, винесена постанова є належним чином вмотивованою, оскільки в даному випадку відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, а тому просила слідчого суддю відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі. Додатково надала слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025 для їх дослідження.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: 1) встановлена відсутність події кримінального правопорушення; 2) встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; 3) не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 3-1) не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі; 4-1) втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; 5) помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого; 6) існує вирок по тому самому обвинуваченню, що набрав законної сили, або постановлена ухвала суду про закриття кримінального провадження по тому самому обвинуваченню; 7) потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством; 8) стосовно кримінального правопорушення, щодо якого не отримано згоди держави, яка видала особу; 9) стосовно податкових зобов`язань особи, яка вчинила дії, передбачені статтею 212 Кримінального кодексу України, досягнутий податковий компроміс відповідно до підрозділу 9-2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України; 9-1) існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності. Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання слідчому, дізнавачу, прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав; 10) після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Слідчим суддею з в ході судового розгляду встановлено, що сектором дізнання відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України.

Так ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 06 серпня 2025 року (справа № 127/23810/25) зобов`язано уповноважену особу Відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 23.07.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Вказане підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження № 0000157 витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що «15.08.2025 року надійшла ухвала слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_9 , про внесення відомостей по заяві ОСОБА_3 , від 23.07.2025 року про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України, з приводу вчинення відносно нього 02.06.2025 хуліганських дій працівником ІНФОРМАЦІЯ_1 .»

В ході досудового розслідування кримінального провадження дізнавачем було прийнято рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку із чим старшим дізнавачем СД відділу поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_6 26 серпня 2025 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В подальшому ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.09.2025 (справа № 127/28169/25) вказану постанову про закриття кримінального провадження було скасовано.

Разом з тим, постановою старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 кримінальне провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025 було закрито повторно.

Як слідує з оскаржуваної постанови, підставою закриття кримінального провадження №0000157 від 16.08.2025 дізнавачем стало те, що відносно ОСОБА_3 , грубого порушення громадського порядку не було, та встановлена відсутність діянні складу кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 296 КК України.

Однак, як зазначено вище відомості до ЄРДР було внесено на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від від 06 серпня 2025 року (справа № 127/23810/25), з тексту якої вбачається, що «23.07.2025 Відділом поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області отримано заяву ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення. Доводи заяви стосуються вчинення військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 296, 397 КК України під час надання ОСОБА_3 правничої допомоги ОСОБА_5 у зв`язку з чим заявник просить вжити відповідних заходів.»

При цьому, органом досудового розслідування правова кваліфікація кримінального правопорушення визначена лише за ч. 1 ст. 296 КК України, разом з тим, ОСОБА_3 в заяві про вчинення кримінальних правопорушень зазначав про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 296 та ст. 397 КК України.

Таким чином, предметом дослідження у кримінальному провадженні № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025 було лише кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 296 КК України, тоді як обставини про які зазначав та зазначає ОСОБА_3 у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, та в судовому засіданні, з приводу перешкоджання законній діяльності адвоката при наданні ним правничої допомоги, та які підпадають під кваліфікацію ст. 397 КК України, взагалі залишилась поза увагою дізнавача, та дізнавачем взагалі не надано їм правої оцінки.

Разом з тим, досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025, вбачається, що органом досудового розслідування проведено наступні слідчі (розшукові) дії, а саме: 18.08.2025 проведено допит потерпілого ( ОСОБА_3 ); 26.08.2025 проведено допит свідка ( ОСОБА_8 ). Окрім того, після скасування постанови про закриття кримінального провадження від 26 серпня 2025 року старшим дізнавчем СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_4 надано доручення на ім`я начальника відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області підполковника поліції ОСОБА_10 , у якому дізнавач просила встановити та допитати можливих свідків та очевидців події, мотивовану відповідь разом з матеріалами, які отримані під час виконання доручення направити до СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області у десятиденний термін після отримання доручення.

Відповіді на вказане доручення матеріали кримінального провадження не містить. Окрім того відомості про проведення інших слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025 відсутні.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно частини другої статті 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження (частина друга статті 91 КПК України).

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 110 КПК України постанова дізнавача, слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову та можливість та порядок оскарження постанови.

З наведеного вбачається, що органом досудового розслідування неповно проведено досудове розслідування, оскільки правова оцінка надана лише вибірковим обставинам, про які зазначалось у заяві про вчинення кримінальних правопорушень, тоді як правова оцінка усім обставинам про які зазначалось ОСОБА_3 органом досудового розслідування не надана, а відтак з матеріалів кримінального провадження не зрозуміло на підставі яких доказів та відомостей дізнавач дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення. Ключові обставини, які необхідно з`ясувати в межах даного кримінального провадження, а саме правомірність перешкоджання адвокату здійснення ним правничої допомоги, досудовим розслідуванням не встановлено.

Зазначене вказує на необґрунтованість, на даний час, закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи вищевикладене слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, оскільки при її винесенні дізнавачем не дотримано вимог КПК України, не перевірено всіх фактів та обставин кримінальних правопорушень, не надано їм правової оцінки, а тому вимоги заявника у частині скасування постанови про закриття кримінального провадження є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що порядок розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України визначено § 1 глави 26 (зі змінами) КПК України.

Вказаними законодавчими приписами, в тому числі, передбачено повноваження слідчого судді при розгляді скарг в порядку ст. 303 КПК України.

При цьому діючим процесуальним законодавством слідчий суддя не наділений повноваженнями накладення штрафу на уповноважену особу органу досудового розслідування за можливе невиконання ними своїх службових обов`язків або діючих приписів законодавства України та відсторонення уповноваженої особи органу досудового розслідування від виконання ними своєї службової діяльності.

Разом з тим, слідчий суддя наголошує, що у разі встановлення заявником, на його переконання, порушення законодавства уповноваженою особою органу досудового розслідування чи можливого вчинення кримінального правопорушення, заявник не позбавлений можливості звернення до відповідного органу для з`ясування обставин можливого порушення та притягнення осіб до відповідальності у разі встановлення відповідних підстав.

Наведене свідчить, що вимоги заявника у даній частині є недоведеними, необгрунтованими та задоволеню не підлягають.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова про дізнавача про закриття кримінального провадження постановлена передчасно та є необґрунтованою а скарга ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України, на постанову старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025 підлягає частковому задоволенню

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 303, 306, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в порядку ст. 303 КПК України задовольнити частково.

Постанову старшого дізнавча СД відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 від 14.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000157 внесеного до ЄРДР 16.08.2025 скасувати.

Копію ухвали слідчого судді направити до відділу поліції №2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області для організації відновлення та продовження досудового розслідування кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя